bet · GB01FöU7 · 1987-12-31 00:00:00 — om transporter av farligt gods, m.m. Utskottetbehandlar i detta betänkande 17 motioner från de allmänna motionstiderna 1987och 1988 om transporter av farligt gods och en motion i ämnet som väckts medanledning av proposition 1986/87:95. Utskottet tar i betänkandet också upp dllbehandling en modon om brandskyddet till sjöss som väcktes . Utskottetfinner inte skäl att föreslå bifall dll något av de behandlade modonsyrkandena,främst med hänvisning till pågående arbete såväl i som hosberörda myndigheter. Utskottet föreslår dock sammanfattningsvis att riksdagenmed betonande av statens räddningsverks samordnande funktion som sin mening gerregeringen till känna bl.a. att vidtagna och planerade myndighetsåtgärder inomområdet bör genomföras med kraft och utan onödig tidsutdräkt för att ökasäkerheten kring transporter av farligt gods. Till betänkandet harfogats en reservation (m). Motion väckt med anledning av proposition 1986/87:95 1986/87:Föl28av m.fl. (m) vari yrkas 19.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i modonenanförts om uppgifter för att öka beredskapen vidkemikalieolyckor. Motioner från allmänna motionstiden 1986/87:Fö506av m.fl. (vpk) vari yrkas att hos regeringen begärförslag syftande till upprättande av beredskapsstyrkor för brandskydd tillsjöss. 1986/87:Fö510av () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om statistik över farligt gods ochkemikalieolyckor i . 1986/87:Fö512av () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i modonen anförts om borttagande av rätten för SJ att varatillsynsmyndighet över egen transport av farligt gods. 1Riksdagen 1987/88.10 samt. 1986/87:Fö516 av AlfSvensson (c) vari yrkas FöU 1987/88:7 1. attriksdagen beslutar att hos regeringen begära förslag till skärpta regler och i vissa fall förbud för miljöfarliga transporter i innerskärgårdar och insjöar, 2. attriksdagen beslutar att hos regeringen begära förslag om ett särskilt trafikledningssystem för övervakning av miljöfarliga transporter till lands och till sjöss. 1986/87:Fö517av och i (c) vari yrkas att hosregeringen begär en översyn av reglerna för miljöfarliga sjötransporter och hurmiljö- och naturvårdsmyndigheter snabbt skall kunna kopplas in vid vissaolyckor. Motioner från allmänna motionstiden 1987/88:Fö207av Cad Bildt m.fl. (m) vari yrkas 15.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsbeträffande transport av farligt gods. 1987/88:Fö502av () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om statistik över farligt gods ochkemikalieolyckor i . 1987/88:Fö504av () vari yrkas , 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om att utbildning vid transporter med farligt gods bör sesöver och förstärkas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att regelbundenfortutbildning skall ske för dem som utför transporter av fariigt gods, iförsta hand i tank och bulk. 1987/88:Fö505av () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om borttagande av rätten för SJ att varatillsynsmyndighet över egen transport av farligt gods. 1987/88:Fö510av och () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrad säkerhetvid miljöfarliga transporter. 1987/88:Fö514av () vari yrkas att hos regeringen begär en översyn avreglerna för sjötransporter av miljöfarligt gods vad avser a) lotsverksamhetensomfattning, b) dispensgivning från lotstvång, c) konstruktionen på tanktonnagesom dllåts angöra svenska hamnar. 1987/88:Fö516av och () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpning avvägtrafiklagstiftningen för att möjliggöra styrning av trafiken till mindrekänsliga områden. 1987/88;Fö517av () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om behovet av åtgärder för att öka säkerhetenvid transport av farligt gods. 1987/88:Fö519 av OlleÖstrand m.fl. (s) vari yrkas att som sin , FöU 1987/88:7 mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om kartläggning av transporter avfarligt gods. 1987/88:Fö524av och (c) vari yrkas att hos regeringenbegär att får i uppdrag att genomföra en kartläggning avtransporter med farligt gods. 1987/88:Fö525av och () vari yrkas att som sinmening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre utbildning avchaufförer som transporterar farligt gods. 1987/88:Fö531av och () vari yrkas 1. att hos regeringen begär ett åtgärdsprogram för att ökasäkerheten vid miljöfarliga transporter genom Stockholrhs skärgård, ,och , 2. att begär att regeringen skyndsamt låter utreda överförandeav en del miljöfarliga transporter dll pipelines och i första hand en pipelineför olja mellan och . 1987/88:Fö532av () vari yrkas 1. attriksdagen hos regeringen begär förslag till skärpta regler och i vissa fall förbud för miljöfarliga transporter i innerskärgårdar och insjöar, 2. attriksdagen hos regeringen begär förslag om ett särskilt trafiklednings system för övervakning av miljöfarliga transporter till lands och dll sjöss. Ifråga om transporter av farligt gods till lands, till sjöss och i luften gällerett omfattande system av säkerhetsföreskrifter. Dessa återfinns iinternationella överenskommelser, nationella lagar, regeringsförordningar ochmyndighetsföreskrifter. De grundläggande bestämmelserna finns i den avriksdagen (1981/82:94, , rskr. 412) antagna lagen (1982:821) omtransporter av farligt gods. Regeringen har vidare i en förordning (1982:923)utfärdat bestämmelser rörande transporter enligt nämnda lag. sistnämnda förordningen används begreppet transportmyndighet i fråga om denmyndighet till vilken regeringen med stöd av lagen har delegerat beslutanderätti vissa frågor. Som exempel på en sådan delegering kan nämnas beslutanderättenom vilka varor som skall anses vara farligt gods med hänsyn tilltransportmedel, godsmängd eller andra transportförhållanden. Ett annat exempelär den möjlighet som förordningen ger transportmyndigheterna att ställa uppolika krav för att trygga transportsäkerheten t.ex. rörande transportmedlensbeskaffenhet m.m. Enligtförordningen om transport av farligt gods (2 §) är ()transportmyndighet i fråga om landtransporter medan luftfartsverket harmotsvarande funktion när det gäller lufttransporter och sjöfartsverketbeträffande sjötransporter. För frågor som inte kan hänföras till etttransportslag enligt ovan är SRV transportmyndighet. SRVär enligt sin instruktion (1986:424) central förvaltningsmyndighet för frågorom befolkningsskydd, innefattande frågor om landtransporter av farligt gods, samträddningstjänst, i den mån inte handläggningen ankommer FöU 1987/88:7 pånågon annan myndighet (2 §). Enligt 4 § 6 mom. instruktionen åligger det verketatt handlägga ärenden om landtransporter enligt lagen (1982:821) om transportav farligt gods och verka för samordning av säkerhetsföreskrifter för land-,sjö- och lufttransporter av fariigt gods. Tillsynenöver efterlevnaden av lagen om transport av farligt gods och med stöd av lagen meddelade föreskrifter utövas av följande myndigheter. Tullmyndigheterna gränskontroll av vägtransporter till och från utlandet samtkontroll av fordon och andra lastenheter som in kommer med fartyg järnvägstransporter , Enligtsin instruktion (1986:424) har SRV att samordna tillsynsmyndigheternasverksamhet i fråga om landtranspprter av farligt gods. Utskottetkommer i det följande att under särskilda rubriker behandla motioner rörandetransporter av farligt gods från de allmänna motionstiderna 1987 och 1988uppdelade på de ämnesområden de berör. En motion från den allmänna motionstiden1987 som gäller brandskyddet dll sjöss behandlas också i detta sammanhang. SRVhar till utskottet lämnat sina synpunkter på de flesta av motionerna. Övernågra av motionerna har och avgivityttranden. Statistik över transporter av farligt gods m.m. Itvå likalydande motioner, 1986/87:Fö510 och 1987/88:Fö502 (båda fp), krävs enförbättrad stadstik över transporter av farligt gods och kemikalieolyckor. Imotionerna som väckts av en och samma motionär konstateras att det finnsbrister i statistiken rörande transporter av farligt gods på järnväg samt attlöpande statistik över kemikalieolyckor saknas helt. Utskottetanser i likhet med motionären att ett fullgott statistiskt underlag är av denstörsta betydelse för räddningstjänsten inte minst när det gäller transporterav farligt gods och därmed sammanhängande olyckor. SRV delar motionärensuppfattning att nuvarande statistik på området år otillfredsställande. Verketanser dock i motsats till motionären att de största bristerna i statistikengäller vägtransporter. Dessa brister gäller enligt SRV:s uppfattning i förstahand samordningen av redan befintliga uppgifter. Utskottet har inhämtat att ettarbete i syfte att åstadkomma förbättringar i detta hänseende har påbörjats.Sålunda arbetar SRV, och tillsammansi ett projekt rörande datorstöd för verksamhe- FöU 1987/88:7 ten inomräddningstjänstens område. Bl.a. planeras att bygga upp ett system, som kan användas för attta fram den i motionen efterfrågade statistiken rörande kemikalieolyckor.I projektet tar man också sikte på att samla och föra samman uppgifter somär särskilt inriktade på transporter av farligt Enligt gällandeplaner skall projektet vara avslutat . hänvisning dll det arbetesom sålunda pågår inom området behöver enligt utskottets meningriksdagen inte göra något uttalande i frågan. 1986/87:Fö510 och1987/88:Fö502 bör därför inte bifallas. SJ:suppgift att vara tillsynsmyndighet när det gäller transporter av farligt godspå järnväg ifrågasätts i modon 1986/87:Fö512 (fp) från den allmännamotionstiden . Motionären anser det inte lämpligt att SJ har tillsynen översina egna transporter. Enligt hennes mening bör dllsynsuppgiften rörandejärnvägstransporter åvila SRV. 1 modon 1987/88:505 (fp) som väckts under denallmänna modonstiden återkommeririotionären med samma yrkande. Inledningsvisvill utskottet erinra om att så sent som fastställde den nurådande ansvarsfördelningen i fråga om dllsynen av transporter av farligt gods(prop. 1981/82:94, , rskr. På grund av den speciella teknologi påvilken järnvägstrafiken bygger gavs SJ därvid inte endast ansvaret förgenomförandet av järnvägstransporter av sådant gods utan också för tillsynenöver dessa transporter. Av redogörelsen i det föregående framgår att SRV pådetta område inte har uppgiften som dllsynsmyndighet. Utskottet är inte berettatt tillstyrka det i modonerna förordade avsteget från den fastställdaansvarsfördelningen. Utskottet räknar dock med att en ökad effektivitet itillsynen av järnvägs- och andra transporter av farligt gods skall kunna nåsinom ramen för rådande ordning. Enligt vad utskottet har inhämtat övervägs förnärvarande inom SRV hur' tillsynen av järnvägstransporter av farligt gods skallkunna förbättras. Utskottet utgår vidare från att frågan om hur kravet på eneffektiv dllsyn över transporter av farligt gods på järnväg bäst skalldllgodses kommer att noga beaktas i samband med den aktuella omorganisadonen avSJ. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionerna 1986/87:Fö512 och1987/88:Fö505 inte bör bifallas. Motionerna1986/87:Föl28 och 1987/88:Fö207 (båda m) innehåller yrkanden som syftar dllförbättringar i utbildningen av förarna. Liknande förslag förs fram imotionerna 1987/88:Fö517 (s) och FÖ525 (c) som ett sätt att öka säkerheten vidtransporter av farligt gods. Imotion 1987/88:Fö504 (s) yrkas att utbildningen av förare för transporter avfarligt gods skall ses över bl.a. i syfte att införa en regelbundenfortbildning Motionären erinrar därvid om att det utöver körkort krävs FöU 1987/88:7att den som framför fordon med last av farligt gods har ett intyg omgenomgången s.k. ADR-utbildning (utbildning om gällande föreskrifter rörandeinternationella transporter av farligt gods på väg). Ett sådant intyg erhålls,anför motionären, efter utbildning/information som omfattar . Ipraktiken är utbildningen, uppger hon, kortare och genomförs vanligen icirkelform. Någon repetitionsutbildning förekommer inte, framhållermotionären, trots att gällande bestämmelser om ADR-intyg föreskriver detta. Utbildningen av den personal som i olika sammanhanghandhar transporter av farligt gods är viktig. Särskilt betydelsefullt är det,såsom också betonas i här behandlade motionsyrkanden, att förarna av fordon somtransporterar sådant gods har en för uppgiften lämpad utbildning. Utskottet harupplysts om att utbildningsfrågorna också uppmärksammas av berörda myndigheteroch är under övervägande i olika avseenden. Enligt SRV kommer sålunda den 1juli 1988 alla förare som kör fraktfordon att vara utbildade och ha s.k.ADR-certifikat (6 000-8 000 förare). SRV pekar också på att utbildning ihantering av farligt gods har inarbetats i gymnasieskolan och iAMU-utbildningen. Detta medför, uppger verket, ett löpande tillskott om 4 000utbildade förare . Enligt vad utskottet har inhämtat förväntas ocksåresultatet av det arbete som utförs av katastrofkommissionen (Kn 1981:02) bliav betydelse för bedömningen av behoven när det gäller förarnas utbildning.Kommissionen som undersöker allvarligare olyckshändelser där tankbilar varit inblandaderiktar nämligen särskild uppmärksamhet på bl.a. förarnas kunskaper ochutbildning för uppgiften. Kommissionen kommer att inom en nära framdd lämnasina förslag. Modonären i motion 1987/88:Fö504 (s) betonar särskiltvikten av att förarna vidareutbildas. Detta ger utskottet anledning attdessutom peka på att SRV uppgivit sig betrakta ADR-utbildningen som engrundutbildning ' vilken bör kompletteras med annan utbildning. ,framhåller verket, här förare av tanktransporter utöver ADR-intyg entankförarutbild-ning. För framdden överväger SRV att resa särskilda krav påförare av vissa särskilt olycksdrabbade transporttyper och på förare avtransporter av särskilt farliga ämnen. Sammanfattningsvis anser utskottet att riksdageii iavvaktan på resultatet av dét arbete med utbildningsfrågorna som pågår inte börgöra något uttalande av det slag som förordas i här behandlade motionsyrkanden. Modonerna 1986/87:Föl28 (m) samt 1987/88:Fö207 (m), FÖ510(s) och Fö 516 (fp) tar upp frågor som i första hand rör vägval förvägtransporter av farligt gods. Imotionerna 1986/87:Föl28 och 1987/88:Fö207 understryks behovet av att frågan om anvisning avvägar för sådana transporter får en lösning. FöU 1987/88:7 Motionären i motion1987/88:Fö516 anser att ökade möjligheter för vägvalsstyrning bör skapas genomen skärpning av vägtrafiklagstiftningen. I modon 1987/88:Fö510 föreslås att manundersöker möjligheterna att med hjälp av ADB-teknik registrera och tillräddningskårer utmed den väg där farligt gods transporteras vidarebefordraaktuell information om färdväg, tidsplan, innehåll och bekämpningsmetod. Itvå motioner, 1986/87:Fö516 och 1987/88:Fö532 (båda c) föreslås att det införsett speciellt trafikledningssystem för transporter av farligt gods till bådelands och sjöss. Motionären anser att det i detta system skall finnas inbyggdabefogenheter liknande dem som finns inom flygets trafikledningssystem. 1budgetproposidonen 1988 (s. 73) uppger föredragande statsrådet bl.a. ätt han har givit SRV iuppdrag att i samråd med trafiksäkerhetsverket, statens naturvårdsverk ochvägverket samt under medverkan av transportrådet, statens planverk ochkemikalieinspektionen utarbeta riktlinjer för vägvals- ' Resultatet avuppdraget har redovisats för regeringen. närvarande övervägs frågani regeringskanliset. Enligt utskottets m'ening är yrkandena i modonerna1986/87:Föl28 och 1987/88:Fö207 (båda m) såvitt nu är i fråga dllgodoseddagenom det arbete med vägvalsfrågorna rörande landtransporter av farligtgods som pågår och kommer att vara slutfört inom en näraframtid. Motionerna 1986/87:Föl28 öch 1987/ 88:Fö207 i här behandladdel bör därför inte föranleda något uttalande från Beträffandeden i motion 1987/88:Fö516 (s) framförda uppfattningen attvägtrafiklagsdftningen bör ändras i syfte att åstadkomma en effektivvägvalsstyrning vill utskottet utöver vad som anförts framhålla att redannuvarande bestämmelser ger relativt goda möjligheter att reglera trafiken medfarHgt gods. Sålunda kan länsstyrelse enligt 147 § vägtrafikförordningen(1972:603) meddela lokala trafikföreskrifter för transport äv farligt gods.Någon begränsning när det gäller vilket slag av lokal föreskrift som fåi"meddelas finns inte utan bestämmelsen ger länsstyrelserna möjlighet att meddelade föreskrifter som bedöms erforderliga. Det kan också påpekas att enligt vadutskottet har inhämtat avses de riktlinjer som håller på attutarbetas bli vägledande för de lokala trafikföreskrifter som länsstyrelseroch kommuner redan enligt gällande bestämmelser har möjlighet att' utfärda.Riksdagen bör därför enligt utskottets mening inte heller bifalla motion1987/88:Fö516. Utskottetdelar uppfattningen i motion 1987/88:Fö510 (s) att stora säkerhetshöjandeeffekter borde kunna nås med hjälp av ADB-teknik och väl utbyggdadatasystem. Utskottet vill i det sammanhanget med hånvisning till redogörelseni det föregående peka på det arbete som pågår med att bygga upp ett datorstödför räddningstjänsten. Enligt vad utskottet har inhämtat bedöms det dock förnärvarande inte vara möjligt att ' till ett sådant system koppla uppgifter omsjälva transporten, transportväg m.m. i enlighet medmotionärernas förslag. Systemet skulle då komma att bli FöU 1987/88:7 såomfattande att det i varje fall för dagen måste bedömas som orealisdskt.Detsamma är enligt utskottets mening fallet med det trafikledningssystem somföreslås i motionerna 1986/87:Fö516 (c) och 1987/88:Fö532 (c). Här behandlademotioner bör därför avslås av . Imotion 1987/88:Fö517 (s) betonas att det genom inrättandet av SRV finns enmyndighet med hög kompetens i fråga om transporter av farligt gods. Ytterligareeffekdvitetshöjningar bör, anser motionären, kunna åstadkommas genom enutvidgning av SRV:s ansvarsområde och en betoning av verkets samordningsansvar.På sikt bör SRV enligt motionärens mening få ansvaret för föreskrifter för allatransporter av farligt gods. Behovetav en förbättrad tillsyn över transporter av farligt gods understryks imotionerna 1986/87:128 (m), 1987/88:Fö207 (m) och 1987/88:Fö517 (s). Imotion 1987/88:Fö519 (s) framhålls det som angeläget att SRV får möjlighet attgöra en landsomfattande studie av hanteringen av farligt gods såväl dll landssom till sjöss. Denna bör enligt motionärens mening ligga dll grund förvägvalsstyrning, dimensionering av utrustning, beredskap m.m. förräddningskårerna och för framtida revidering av kommunernas räddningsplaner. Ävenmotionärerna i modon 1987/88:Fö524 (c) anser att en landsomfattande studie avhanteringen av farligt gods både i fråga om land- och sjötransporter ärangelägen och att uppgiften bör åläggas SRV. LItskottetvill inledningsvis erinra om att SRV tillkom genom en sammanläggning avcivilförsvarsstyrelsen och statens brandnämnd (prop. 1984/85:161, FöU12, rskr. Som framgår av redogörelsen i det föregående gavs SRVomfattande uppgifter när det gäller transporter av farhgt gods. Sålunda är när det gäller landtransporter och har också uppgiften attverka för samordning av säkerhetsföreskrifter för land-, sjö- ochlufttransporter. Vidare skall SRV samordna tillsynsverksamheten i fråga omlandtransporter av farligt gods. Utskottet vill i detta sammanhang påminna omatt riksdagsbeslutet angående tillkomsten av SRV innefattade en särskildbetoning av verkets ansvar i detta hänseende då med avsteg frånpropositionen på förslag av utskottet beslutade att ålägga SRV ansvaret förlandtransporter av farligt gods. Iavvaktan på ytterligare erfarenheter av den nya organisationen är utskottet inuläget inte berett att förorda att uttalar sig om några vidgadeuppgifter för SRV. Motion FÖ517 (s) bör därför enligt utskottets mening avslåsi denna del. Emellertidär det enhgt utskottets mening av stor vikt att betona SRV:s samordningsansvarsärskilt i fråga om ansvar för tillsynen över transporter av farligt gods,eftersom enligt vad utskottet har inhämtat tillsynsverksamheten SRV har ocksåför utskottet uppgivit att tillsynsfrågan har hög FöU 1987/88:7 prioritet inom verket ochatt arbete pågår för att finna former för en effektiv SRV har därvidfunnit att bristerna i dllsynen främst beror på brist på Enligt SRV:suppfattning kan dock en del förbättringar på området göras inom ramen förnuvarande resurstillgång. sålunda en tillsynsplanmed samordnade kraftsamlingar och kontroller. Avdet sagda framgår att ansvarig myndighet har uppmärksamheten inriktad påtillsynsfrågorna och eftersträvar att genom olika åtgärder åstadkommaförbättringar inom detta område. Därigenom är enligt utskottets mening de kravpå en förbättrad tillsyn som framförs i en rad motioner väsentligendllgodosedda. Motionerna 1986/87:Föl28 (m), 1987/88:Fö207 (m) och 1987/88:Fö517(s) bör såvitt nu är i fråga enligt utskottets mening därför inte bifallas. Liksommotionärerna i modonerna 1987/88:Fö519 (s) och FÖ524 (c) anser utskottet attdet är angeläget att hanteringen av farligt gods närmare studeras. Utskottethar inhämtat att så kommer att ske beträffande landtransporter genom SRV:sförsorg. SRV avser att verka för en motsvarande översyn inom sjöfartsverketsansvarsområde. Genom nämnda åtgärder anser utskottet att syftet medrhotionerna 1987/88:Fö519 och Fö524 har blivit tillgodosett och att motionernainte bör bifallas. Begränsningar i miljöfarliga sjötransporter Imotion 1986/87:Fö517 (c) begär motionärerna med hänvisning till erfarenheternafrån Thuntank 5:s grundstötning i att det vidtas enöversyn av reglerna för miljöfarliga sjötransporter m.m. Ocksåi motion 1878/88:Fö514 (c) begär motionären med utgångspunkt i erfarenheterfrån nämnda grundstötning en sådan översyn i vad avser lotsverksamhetensomfattning, dispensgivningen från lotstvång och konstruktionen av dettanktonnage som dllåts angöra svenska hamnar. Modonären anser att utvecklingenunder senare år har minskat sjösäkerheten och därmed också skyddet motmiljöförstöring. Hon pekar därvid på att det ofta ges dispens från lotstvånget.Motionären reagerar också mot att äldre fartyg med undermåligt utförande fårangöra svenska hamnar. Iett yrkande (yrkande 1) i motion 1986/87:Fö516 (c) föreslås hosregeringen begära förslag till skärpta regler och vissa förbud för miljöfarligatransporter i innerskärgårdar och insjöar. bör enligt motionären varaoljehamn för och . Pipelines föreslås dras tillStockholm och större orter runt . I väntan på att dessa ledningar ärfärdigbyggda bör de miljöfarliga transporterna ske på järnväg och landsväg.Motionären återkommer med samma förslag i modon 1987/88:Fö532. Ävenmotion 1987/88 :Fö531 (c) gäller miljöfarliga sjötransporter i Stockholmsskärgård, , och . Under åberopande av en utredningom miljörisker i samband med sjöburna transporter i , utförd , föreslår modonärerna att detupprättas ett åtgärdsprogram för att öka säkerheten vid miljöfarliga transporteri nämnda farvatten. De framhåller särskilt risken för olyckor isamband med transporter av ammoniak från . Även i denna FöU 1987/88:7motion förordar motionärerna att man använder pipelines för miljöfarligatransporter, i första hand när det gäller oljetransporter mellan ochStockholm. Över de under denna rubrik behandlade motionerna harsjöfartsverket och avgivit yttranden. Utskottet behandlar först motionerna 1986/87:Fö517 och1987/88;Fö514 (båda c). framhåller bl.a. att . gällandesjösäkerhetsystem med lotsplikt, olika farledsåtgärder och förbättringar avfartygssäkerheten tillkom som resultat av en utredning om miljöriskervid sjötransport (MIST). anser att lotsplikten och det tilldenna anknutna dispenssystemet har lett till ökad sjösäkerhet och att balansenmellan lotsplikten och meddelade dispenser ger en yäl anpassad säkerhetsnivå.Verket uppger också att reglerna om lotstvång och dispenserna från detta ärföremål för en kontinuerlig översyn.