bet · GB01LU26 · 1987-12-31 00:00:00 — om ändring i namnlagen (1982:670)(prop. 1987/ 88:84) l betänkandet behandlas proposition 1987/88:84 vari läggsfram förslag till vissa ändringar i namnlagen. Ändringarna innebär bl.a. attmakar som gifte sig innan namnlagen trädde i kraft och då fick mannensefternamn som gemensamt efternamn skall kunna byta till det namn hustrun barsom ogift. Vidare föreslås vissa förenklingar av reglerna om förnamn. I betänkandet behandlas också en med anledning avpropositionen väckt motion om makars rätt att byta efternamn. Utskottet tillstyrker .bifall till propositionen ochavstyrker bifall till motionen. Till betänkandet har fogats en reservation (fp)till förmån för motionen och ett särskilt yttrande (m). l proposition 1987/88:84 föreslär regeringen() efter hörande av lagrådet att antar ett ipropositionen framlagt förslag till lag om ändring i namnlagen (1982:670). Lagförslagethar intagits i bilaga till-betänkandet. 1987/88:L2 av () var. yrkas attriksdagen beslutar om sådan ändring i namnlagen att de konsekvenser av lagenför vilka redogjorts i motionen inte skall behöva uppstå framöver. Namnlagen (1982:670) trädde i kraft ochersatte lag i ämnet. Till grund för lagstiftningen låg en strävan tilljämställdhet i namnrättsligt hänseende mellan kvinnor och män och till likabehandling av barn till föräldrar som inte är gifta med varandra och barn tillogifta föräldrar. Den nya namnlagen kännetecknas vidare av att den gerbetydligt större utrymme än äldre bestämmelser åt den enskilde att självbestämma vilket namn han eller hon vill bära. I den nya namnlagen har ocksåförfarandet vid namnbyten förenklats betydligt och i många fall räcker det meden anmälan till pastorsämbetet för att namnbyte skall kunna ske. Vissaspärregler finns emellertid i lagen, vilka syftar till att motverka upprepadenamnbyten och 1 Riksdaien 1987/88. därmedtillgodose intresset av namnstabilitet. LU 1987/88:26 I fråga om makars efternamn innebär namnlageh att de sömskall ingå äktenskap kan välja mellan att antingen var och en behålla sitt efternamn eller att ha, narringemenskap under något av de namn makarna bär vid vigseln. Som gemensamt efternamn får makarna dock inte ta ett namn som någon av dem förvärvat genom ett tidigare äktenskap. Väljer makarna att bära den enésnaiTinsom gemensamt efternamn förvärvar den andra maken det namnet vid vigseln (9 §). Har makarna då äktenskapet ingicks behållit sina namn från tiden före vigseln, kan de senare under äktenskapet få namngemenskap under den enes namn genom anmälan till pastorsämbetet (10 §). Vissa begränsningar i makes rätt att efter anmälan byta sitt efternamn till den andra makens finns dock. Bl.a. får byte inte ske till ett namn som den andra maken förvärvat genom ett tidigare äktenskap eller till ett namn som den maken under äktenskapet förvärvat med stöd av reglerna i 5 § om byte till förälders efternamn. ,. . . Om makarna vid vigseln eller under själva äktenskapetuppnått namnge menskap kan enligt 10 § var och en av dem därefter genom anmälan till pastorsämbetet byta tillbaka till det efternanin som han eller hon burit som ogift. Byter den ena maken namn på detta sätt har den andra maken inte möjlighet att följa med i namnbytet. Om makarna i andra fall vill byta efternamn krävsenligt-namnlagen tillstånd av patent-och registreringsverket. I allmänhet måstesynnerliga skäl föreligga för bifall till en sådan ansökan. Enligt de regler som gällde före namnlagens ikraftträdandeförvärvade hustrun automatiskt mannens efternamn vid vigseln om hon inteanmälde att hon ville behålla sitt namn, Några särskilda övergångsbestämmelseri fråga om makar som gift sig och därvid erhållit namngemenskap undermannens efternamn finns inte i namnlagen. Om makarna numera vill ha hustrunsnamn från tiden före äktenskapet som gemensamt efternamn är de på grund avreglerna i 10 § namnlagen förhindrade att åstadkomma sådan namngernenskap efteren anmälan till pastorsämbetet. För dem gäller att hustrun får byta till sigsitt tidigare namn genom anmälan och att mannen får ansöka hos patentverket omatt få ta detta namn. Beträffande byte av förnamn gäller enligt namnlagen attden,som ursprungligen endast erhållit ett förnamn senare kan lägga till ettytterligare förnamn. Har vederbörande från början fått flera förnamn kan senareantingen det ena av förnamnen bytas ut mot ett annat eller ett förnamn strykaseller tillägg ske av ytterligare ett förnamn. I de angivna fallen räcker detmed en anmälan till pastorsämbetet. En antriälan om,ändring av förnamn får skeendast en gång. För ändring av förnamn i andra fall kan patentverket lämnatillstånd om det föreligger synnerliga skäl. I propositionen föreslås att i namnlagen förs in ensärskild övergångsbestämmelse, enligt vilken makar som gifte sig innannamnlagen trädde i kraft och bär mannens efternamn skall kunna ta hustruns namnföre äktenskapet som gemensamt namn efter anmälan till pastorsämbetet. Vidareföreslås att reglerna om ändring av förnamn liberaliseras så att det blirmöjligt att byta ut, stryka eller lägga till mer än ett förnamn genom anmälantill pastorsämbetet. Ett av de ursprungliga förnamnen måste dock alltidbehållas.' innebärockså att det inte längre skall krävas att tilltalsnamnet alltid kommer LU1987/88:26 först föratt ordningsföljden mellan förnamnen skall få ändras genom-en Slutligen föreslås en uttrycklig bestämmelse om att iärenden angående domstols förklaring att ett namnbyte är förenligt med barnetsbästa domstolen får förordna att vardera parten skall bära sin De nyareglerna avses träda i kraft . Utskottet erinrar om att frågorom vissa ändringar inamnlagen togs upp av utskottet vid 1984/med anledning avmotioner. De spörsmål som aktualiserats motionsvägen avsåg bl.a. möjligheternaför makar som gift sig att få namngemenskap under hustruns efternamnsom ogift samt reglerna om byte m.m. av förnamn. I sistnämnda hänseende hadeframförts önskemål om att adoptivbarn från främmande länder skull kunna ges merän ett nytt förnamn, I sitt av godkända betänkande i ärendet (LU1984/85:3) förordade utskottet att regeringen i lämpligt sammanhang skulleöverväga om vissa begränsade ändringar borde göras i namnlagen. Därvid bordesärskilt övervägas om det var lämpligt att lagstiftningsvägen underlätta förmakar som ingått äktenskap före den nya namnlagens ikraftträdande att fänamngemenskap under hustruns namn som ogift samt om det förelåg behov av att påett enklare sätt än då var möjligt tillföra adoptivbarn flera förnamn. Ocksåandra frågor kunde enligt utskottet bli aktuella. Vad utskottet sålunda anförtgavs regeringen till känna. Namnlagsfrågor aktualiserades åter motionsvägen under1985/. Bl.a. återkom spörsmålet om byte av adoptivbarns förnamn.1 sitt av godkända betänkande i ärendet (LU 1985/86:19) avstyrkteutskottet bifall till motionerna med hänvisning till den begärdaöversynen. Utskottet utgick från att det beredningsarbete som påbörjats inomjustitiedepartementet skulle omfatta inte bara de frågor som behandlats i 1984års utskottsbetänkande utan även de aktuella motionsspörsmålen. Enligt utskottets mening tillgodoser förslaget ipropositionen i väsentlig mån de önskemål som tidigare framförts i omändringar i namnlagen. Utskottet ser det som särskilt värdefullt att frågornaom namngemenskap för makar som gift sig före namnlagens ikraftträdande och omadoptivbarns förnamn nu får en lösning. Det finns också anledning att betonaatt de föreslagna ändringarna inte innebär några avsteg från de grundläggandeprinciperna i namnlagen. Beträffande den nya regeln om fördelning avrättegångskostnaderna i ärenden om byte av barns namn vill utskottet anmärkaatt sedan propositionen framlades högsta domstolen i ett ärende av denna artbeslutat att vardera parten skulle bära sin rättegångskostnad. Högstadomstolen har därvid funnit sig kunna analogivis tillämpa regeln i 6 kap, 22 §föräldrabalken om rättegångskostnader i mål och ärenden angående vårdnad ombarn eller umgänge skall stå sin kostnad (Beslut nr SÖ 1988). Sistnämndabestämmelse innebär att i sådana mål och ärenden vardera parten skall bära sinrättegångskostnad om inte särskilda skäl föreligger för att förplikta den enaparten att helt eller delvis ersätta motpartens kostnader. Enligt utskottetsmening talar starka skäl för att den princip rörande fördelningen avrättegångskostnaderna i namnbytesärenden som kommit till uttryck i det nämndaavgörandet inte bör rubbas genom den 1* 1987/88. nuföreslagna regeln i namnlagen. Ät den nya bestämmelsen bör således ges LU1987/88:26 en innebörd som överensstämmer med högsta domstolens beslut, nämligen att vardera parten i namnärende skall stå för sina kostnader om inte särskilda skäl föreligger. Utöver det anförda föranleder propositionen inte någrauttalanden från utskottets sida, och utskottet tillstyrker att förslaget tilländringar i namnlagen genomförs. I motion L2 (fp) tas upp en fråga om makars byte avefternamn. Motionären hävdar att det finns luckor i namnlagen som medför attfamiljemedlemmar inte kan få samma efternamn. Som exempel pekar motionären påett fall där makarna gifte sig och - som motionären uttrycker det - dåhade samma namn som ogifta. beslöt makarna att de och deras två barnskulle byta efternamn till det namn mannens moder burit som ogift. Med stöd av5 § namnlagen kunde mannen och barnen erhålla det namnet efter anmälan tillpastorsämbetet. Bestämmelserna i 10 § förhindrade däremot att hustrun erhöllsamma namn. Enligt motionären bör namnlagen ändras så att, konsekvenser av angivetslag inte skall behöva uppstå. Utskottet vill understryka att namnlagen kom till efter enomfattande debatt om och ingående prövning av vilka principer som skulle liggatill grund för en ny namnlag. Lagen fick sin slutgiltiga utformning underberedningen i utskottet (LU 1981/82:41) och bygger på en avvägning mellan detallmänna intresset av namnstabilitet och den enskildes önskemål att fritt fåvälja sitt ' namn. I fråga om makars byte av efternamn genom anmälan tillpastorsämbetet ansåg utskottet att principen borde vara att makarna skullekunna få namngemenskap en gång. I enlighet härmed kan den ena maken ta denandra makens efternamn antingen vidvigseln eller under äktenskapet. Har makarna fått namngemenskap har de rätt atten gång byta tillbaka till sina namn som ogifta. I lagstiftningsärendet ansågutskottet att om makarna'ville göra ytterligare namnbyten det borde krävastillstånd av patentverket. Från möjligheten att under äktenskapet åstadkommanamngemenskap efter anmälan uteslöts uttryckligen det av motionären nämndafallet att den ene maken bytt till sig förälders efternamn enligt 5 § liksomvissa andra fall då en make under äktenskapet förvärvat ett nytt efternamn. Enligt utskottets mening.bör inte nu frångå deprinciper som bär upp namnlagen. Några ytterligare möjligheter för makarattunder äktenskapet byta till ett gemensamt efternamn genom anmälan tillpastorsämbetet bör därför inte skapas. Vid detta ställningstagande beaktarutskottet även att reglerna i namnlagen inte innebär att makarna i det avmotionären anförda exemplet saknar möjlighet att åstadkomma namngemenskap.Efter tillstånd från patentverket kan nämligen hustrun få anta de övrigafamiljemedlemmarnas efternamn. För att sådant tillstånd skall kunna ges krävsvisserligen synnerliga skäl men som närmare redovisas i propositionen (se s. 7)har rättspraxis i frågor om tillstånd till namnbyten successivt kommit attkraftigare betona intresset av namngemenskap inom en familj än namnskyddet förandra som bär namnet. Utskottet vill också framhålla att en make som inte kanförvärva den andra makens efternamn genom en anmälan till pastorsämbetet alltidhar möjlighet att efter en sådan anmälan och med den andramakens samtycke bära namnet i fråga som mellannamn och därmed LU 1987/88:26markera familjetillhörigheteri. På anfördaskäl avstyrker utskottet bifall till motionen. attriksdagen antar det i proposition 1987/88:84 framlagda förslaget till lag omändring i namnlagen (1982:670)', 2. beträffandemakars efternamn attriksdagen avslår motion 1987/88:L2. Närvarande: (). (),(), (), (); (), (), (), (), BeritLöfstedt (s), (), (), (),() och (). Makars efternamn (mom. 2) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 4med "Enligt utskottets" och slutar på s. 5 med "tillmotionen" bort ha följande lydelse: Enligt utskottets mening bör interiksdagen nu frångå de principer som bär upp namnlagen. Några ytterligaremöjligheter för makar att under äktenskapet byta till ett gemensamt efternamngenom anmälan tifl pastorsämbetet bör därför inte skapas. Vid dettaställningstagande beaktar utskottet att namnlagen ger makarna möjlighet attåstadkomma namngemenskap efter ansökan hos patentverket. För att patentverket isådana fall skall kunna ge tillstånd till namnbytet krävs synnerligaskäl. Som närmare redovisas i propositionen (se s. 7) har emellertidrättspraxis i frågor om tillstånd till namnbyten successivt kommit attkraftigare betona intresset av namngemenskap inom en familj än namnskyddet förandra som bär namnet. Enligt utskottets mening finns det anledning att nu gåvidare på denna väg och därmed i linje med motionärens tanke underlätta förmakar att erhålla namngemenskap. Som förutsättning för tillstånd till namnbytei de fall då en av makarna vill ta den andre makens efternamn bör såledesendast uppställas det kravet att det skallföreligga särskilda skäl. Denna liberalare tillståndsgivning bör gällainte LU 1987/88:26 bara i detav motionären påtalade fallet då den ena maken bytt till sig en föräldersefternamn utan också i andra fall då den ena maken tagit ett annat namn underäktenskapet och den andra maken senare önskar bära det Det bör ankomma på regeringen att framläggaförslag till erforderliga ändringar i namnlagen. Vad utskottet anfört med anledning av motionen bör gesregeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder moment 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande makars efternamn attriksdagen med anledning av motion 1987/88:L2somsin meningger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om liberalare tillståndsregler i namnärenden. , och (alla m)anför: Vid riksdagsbehandlingen av regeringens förslagtill namnlag yrkade vi från moderata samlingspartiets sida att förslaget skulleavslås och att hos regeringen skulle begära ett nytt förslag tillnamnlag. Vi kunde nämligen inte ställa oss bakom de långtgående förändringarsom ett genomförande av förslaget - även med de av utskottet förordadeändringarna - innebar. Enligt vår mening borde de huvudprinciper förnamngemenskap inom familjen som präglade namnlag alltjämtupprätthållas. Vår principiella inställning till namnreglerna har inteförändrats sedan namnlagen kom till. Med hänsyn till att de nu föreslagnaändringarna i namnlagen inte medför någon ytterligare uppluckring av detnamnskick som trots allt varit rådande här i landet harvi avstått från att reservera oss i ärendet. Lag omändring i namnlagen (1982:670) Härigenom föreskrivs i fråga om namnlagen (1982:670)' delsatt 8, 31, 32 och 45 §§ skall ha följande lydelse, dels att iövergångsbestämmelserna till lagen skall föras in en ny punkt, 9, av följandelydelse. LU 1987/88:26 Bilaga Ett barn , som för stadigvarande vård och fostran i ettenskilt hem har tagits emot av någon annan än barnets föräldrar, kan genomanmälan till pastorsämbetet byta sitt efternamn till ett namn som bärs av deneller dem som har tagit emot barnet eller till ett namn som bärs av någon avdem, om den eller de vars namn avses har samtyckt till namnbytet och domstolhar funnit att namnbytet är förenligt med barnets bästa. Den som har bytt efternamn enligt första stycket kan genomanmälan till pastorsämbetet byta tillbaka till ett efternamn som han eller honhar burit tidigare. Den som har bytt efternamn enligt första stycket kangenom anmälan till pastorsämbetet byta tillbaka till det efternamn som haneller hon har burit närmast före det namnbytet. Den som enligt 30 § har förvärvat ett enda förnamn kangenom anmälan till pastorsämbetet förvärva ytterligare ett förnamn. Den som enligt 30 § har förvärvat, flera förnamn kan genomanmälan till pastorsämbetet antingen byta ut ett av förnamnen mot ett nytt förnamneller enbart lägga till ett förnamn eller stryka ett förnamn. Sådan anmälanfår göras endast en gång. Den som enligt 30 § har förvärvat ett enda förnamn kan genomanmälan till pastorsämbetet förvärva ytterligare ett eller flera förnamn. Den som enligt 30 § har förvärvat flera förnamn kan genomanmälan till pastorsämbetet byta ut, stryka eller lägga till ett eller fleraförnamn. Ett av de förnamn som har förvärvats enligt 30 § skall dock alllidbehållas. Anmälan enligt denna paragraf får göras endast en gång. Ändring av ordningsföljden mellan två eller fleraförnamn, så att tilltalsnamnet kommer först, kan göras genom anmälan tillpastorsämbetet. Genom en sådan anmälan får även stavningen ändras, om intenamnets uttal ändras genom detta. Ändring av ordningsföljden mellan två eller flera förnamnkan göras genom anmälan till pastorsämbetet. Genom en sådan anmälan får ävenstavningen ändras, om inte namnets uttal ändras genom detta. Lagen omtryckt 1982:1134. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse LU 1987/88:26 En ansökan om förklaring att ettnamnbyte enligt 6, 8 eller 11 § är förenligt med barnets bästa prövas av dendomstol som tar upp frågor om vårdnaden om barnet. I ärenden enligt första stycket skall domstolen, om detkan ske, höra den vars efternamn barnet bär, om denne inte är vårdnadshavare.Domstolen skall även inhämta yttrande frän socialnämnden; / ärenden enligt första stycket fårdomstolen förordna att vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. Denna lag (1982:670) träder i kraftden . Beträffande svenska medborgare som har hemvist i Finlandträder dock 50 § i kraft först den dag regeringen bestämmer.' Genom den nya lagen upphävsnamnlagen (1963:521). Förekommer i lag eller annan författning hänvisning tillföreskrifter som har ersatts av bestämmelser i den nya lagen, tillämpas istället de nya bestämmelserna. Om inte annat sägs i det följande,tillämpas den nya lagen även i fall då anmälan eller ansökan har gjorts föreikraftträdandet men då ännu inte har slutligt prövats. Förnamn och släktnamn som harförvärvats enligt den gamla lagen anses som förnamn respektive efternamn somhar förvärvats enligt den bestämmelse i den nya lagen som gäller förmotsvarande fall. Tilläggsnamn som avses i den gamla lagen anses som mellannamnenligt den nya lagen. Om en kvinna, som enligtbestämmelser före den gamla lagen bär sitt eget och en makes efternamn iförening, ingår nytt äktenskap, anses namnen vid tillämpning av den nya lagensom ett efternamn vilket har förvärvats på grund av ett tidigare äktenskap. Bestämmelsen i 13 § 7 tillämpasinte i fall då en ansökan har kommit in till patent- och registreringsverketföre den nya lagens ikraftträdande. I fråga om verkan av dom, genomvilken fastställs att en man inte är far till ett barn, tillämpas den gamlalagen i fall då dom i första instans har meddelats före den nya lagensikraftträdande. Bestämmelsen i 48 § om samtycke avbarn tillämpas inte i fall då en anmälan eller ansökan har gjortsföre den nya lagens ikraftträdande. Har kvinnan i ett äktenskap föreikraftträdandet förvärvat mannens efternamn eller vid äktenskapets ingåendeföre ikraftträdandet behållit ett annat efternamn än det namn som hon har buritsom ogift och har makarna inte därefter bytt efternamn, får de som gemensamtefternamn anta det namn som hustrun senast har burit som ogift. Förvärvet avdet gemensamma namnet görs genom att makarna gemensamt anmäler namnbytet till ' 50 § har trätt i kraft den beträffandesvenska medborgare som har hemvist i (1985:906). Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse LU 1987/88:26 pastorsämbetet.Ett sådant förvärv onaga skall anses ha skett med stöd av9 § i den nyalagen. Denna lag (1988:000) träder i kraft den I juli1988. Den som före utgången av har lagt till,bytt eller strukit förnamn med stöd av 31 § får ytterligare en gång ansöka omtillägg, byte eller strykning av förnamn enligt 31 § andra stycket i dess nyalydelse.