bet · GB01SfU2 · 1987-12-31 00:00:00 — SfU 1987/88:2 I betänkandet behandlas 16 under den allmänna motionstidenväckta motioner rörande arbetsskadeförsäkringen. I två motioner (m) ifrågasätts om inte ekonomisk trygghetvid arbetsskada kan tillgodoses på annat sätt än genom arbetsskadeförsäkringen.Utskottet redovisar flera skäl för bibehållande av arbetsskadeförsäkringen ochavstyrker bifall till motionerna. Tre motioner (s och c) rör frågan omarbetsskadeförsäkringens omfattning. I två av dessa begärs en lagändring såatt även barn med fosterskador skall omfattas av LAF. Utskottet anser attproblemet skall lösas genom förebyggande åtgärder och avstyrker bifall tillmotionerna. Även den tredje motionen, vari begärs ett beslut om atthjärt-kärlsjukdomar skall kunna erkännas som arbetsskada, avstyrks eftersom denär tillgodosedd i gällande lagstiftning. Åtta motioner (s, m, fp, c, vpk) rör handläggningen avarbetsskadeärenden, främst de långa handläggningstiderna. Med hänsyn till detoroväckande balansläget hos försäkringskassorna förordar utskottet medanledning av en motion (c) att en analys görs av orsakerna till det ökandeantalet arbetsskadeanmälningar. I övrigt redovisar utskottet de åtgärder somvidtagits i syfte att förbättra handläggningen av arbetsskadeärenden. Utskottetanser att effekterna av dessa åtgärder bör avvaktas och avstyrker motionerna. Utskottet avstyrker även en motion (fp) om ersättning frånAMF till för utredningskostnader då den får anses varatillgodosedd. I två motioner (s) tas upp frågor om rehabilitering vidarbetsskador. Utskottet avstyrker motionerna med hänvisning till att frågornaomfattas av rehabiliteringsberedningens uppdrag. Slutligen avstyrker utskotteten motion (c) med begäran om ett tillkännagivande om en översyn av reglernaför äldre livräntor i syfte att standardsäkra dessa livräntor. Tillbetänkandet har fogats fem reservationer samt två särskilda yttranden. 1986/87:Sf223 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om behovetav förändringar av handläggningen av arbetsskadeärenden. 1 1987/88.11 saml. 1986/87:Sf226av m.fl. (s) vari yrkas att begär SfU 1987/88:2förslag till lagändring så att bildskårmsskadade barn enligt vad som angetts imotionen kan omfattas av lagen om arbetsskadeförsäkring. 1986/87:Sf235 av och () vari yrkas att måtte besluta att hjärt-kärisjukdomar samt magsårskall kunna erkännas som arbetsskada. 1986/87:Sf249 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omåtgärder innebärande att försöksverksamhet med rebabiliteringssamverkan ochresurs.samordning kan inledas i något eller några län. 1986/87;Sf251 av och () vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts rörande handläggningstiderna för arbetsskadeärenden. 1986/87:Sf254 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär ny utredning och förslag till reformering avarbetsskadeförsäkringen varvid den av motionärerna skisserade modellen prövas, 2. att riksdagenbeslutar att - i avvaktan på förslag enligt ovan -samordningstiden mellansjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen föriängs till 180dagar fr.o.m. . 1986/87:Sf264 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom behovet av rehabiliteringsinsatser för trafik- och arbetsskadade. 1986/87:Sf270 av och () variyrkas att hos regeringen anhåller om förslag till sådan ändring avlagen om arbetsskadeförsäkring (LAF) och lagen om statligt personskadeskydd(LSP) att den s.k. samordningstiden förlängs till . 1986/87:Sf273 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen hemställer om åtgärder för att skyndsamt behandlaarbetsskadeanmälningarna så att beslut normalt kan fattas frånanmälningsdagen, 2. att riksdagenuttalar att dem som drabbas av yrkesskada eller sjukdom ej får utsättas förförnedrande bemötande av myndighetsperson. 1986/87:Sf283 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag så att arbetsskadeförsäkringen utgår ur denallmänna, försäkringen och blir en angelägenhet mellan arbetsmarknadens parteroch för enskilda försäkringsavtal. 1986/87:Sf303 av och ()vari yrkas att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vadsom i motionen anförts om äldre livräntor, 1986/87:Sf306 av och ()vari yrkas 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om en analys av orsakerna till det ökande antaletanmälningar av arbetsskada samt åtgärder för att förkorta handläggningstiderna. 1986/87;Sf311av och () vari sfU 1987/88:2yrkas 1. att hos regeringen begär en översyn av dens.k. samordningsti den i arbetsskadeförsäkringen, 2. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförs om utvärdering av arbetsskadeförsäkringens tillämpning. 1986/87:S022 av och () vari yrkasatt beslutar att lagen om arbetsskadeskydd ändras så att också fosteromfattas av arbetsskadeskyddet. 1986/87:Sf344 (motiveringen i motion So721) av Kjell-ArneWelin (fp) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts beträffande ändrade handläggningsrutiner avarbetsskadeärenden. 1986/87;Sf349 av m.fl. (fp) vari yrkas 4. att hos regeringen begär en översyn av dens.k. samordningsti-deh i arbetsskadeförsäkringen. trädde lagen (1976:380) omarbetsskadeförsäkring (LAF) i kraft. Därmed upphörde lagen (1954:243) omyrkesskadeförsäkring (YFL) att gälla. Den som förvärvsarbetar i verksamhet här i riket ärförsäkrad för arbetsskada. Egenföretagare och uppdragstagare är dock försäkradeendast under förutsättning att de är bosatta i . Försäkringen omfattaräven den som genomgår utbildning i den mån utbildningen är förenad med särskildrisk för arbetsskada. I begreppet arbetsskada inryms skada till följd avolycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. Även skada som framkallatsgenom smitta kan i den mån regeringen så föreskrivit anses som arbetsskada. Principen bakom LAF är att den som drabbas av arbetsskadaskall ha rätt till ersättning för hela det inkomstbortfall som är en följd avskadan. LAF ger ersättning för inkomstförlust för skador ochsjukdomar som har uppkommit i arbetet om dessa varar än . Underde första efter det att skadan inträffade, den s.k.samordningstiden, skall sjukförsäkringen inom lagen om allmän försäkring iprincip svara för ersättningen till den skadade. Under dessa kan bl.a.sjukpenning utgå. Hel sjukpenning utgör då i normalfallet för dag räknat avden fastställda sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365. Om sjukdomen består efter samordningstidens slut ersätterarbetsskadeförsäkringen nödvändiga kostnader för bl.a. läkarvård, sjukhusvårdoch läkemedel. Om sjukdomen medfört en fortsatt nedsättning av förmågan attskaffa sig inkomst genom arbete med minst hälften utgår sjukpenning frånarbetsskadeförsäkringen. Hel sjukpenning för dag utgör för den som har enfastställd sjukpenninggrundande inkomst i normalfallet entrehundrasextio-femtedel av denna inkomst. Blir nedsättningen av arbetsförmågan bestående utgeslivränta från SfU 1987/88:2 arbetsskadeförsäkringen. Livräntan vid arbetsskadautgör skillnaden mellan den inkomst som den försäkrade kan antas ha haft om haninte skadats och den inkomst han trots skadan kan beräknas få. Det krävs dockatt förmågan att skaffa sig inkomst genom arbete är nedsatt med minst enfemtondel och att inkomstförlusten för år räknat uppgår fill minst en fjärdedelav det basbelopp som gällde vid början av det år livräntan skall börja utgå.Arbetsskadeförsäkringen ersätter under dessa förutsättningar en årlig inkomstförlustupp till samma inkomsttak som gäller för ATP, dvs. Livräntaenligt LAF grundar rätt till ATP till skillnad mot livränta enligt YFL. Anmälan om arbetsskada skall i princip göras till denallmänna försäkringskassa där den försäkrade är inskriven. Omförsäkringskassan inte utan betydande dröjsmål kan avgöra om rätt tillersättning föreligger enligt LAF men det finns sannolika skäl för att sådanrått föreligger, skall besluta att ersättning skall betalasut med ett skäligt belopp om detta är av väsentlig betydelse för den skadade.Detsamma gäller om rätt till ersättning föreligger men ersättningsbeloppet intekan bestämmas utan betydande dröjsmål. Arbetsskadeförsäkringen finansieras genom avgifter frånarbetsgivare och egenföretagare. Avgiften utgör avavgiftsunderlaget. Utskottet behandlar i detta sammanhang två motioner variifrågasätts om inte behovet av ekonomisk trygghet vid arbetsskada kantillgodoses på annat sätt än inom ramen för den nuvarandearbetsskadeförsäkringen. I motion Sf254 yrkaride 1 av m.fl.begärs att en utredning skall undersöka om inte behovet avarbetsskadeförsäkring kan tillgodoses genom en kombination av allmänsjukförsäkring och en obligatorisk ansvarighetsförsäkring för arbetsgivare.Enligt motionärerna bör en sådan ansvarighetsförsäkring kunna tecknas hos devanliga försäkringsbolagen och gärna även hos . GörelBohlin anser i motion Sf283 att de nuvarande skillnaderna i ersättningsnivånmellan sjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen ger egendomliga effektervid tillämpningen och att de har en styrande effekt med en strävan från deförsäkrade att påvisa samband mellan arbete och skada. Deadministrativa kostnaderna är också omfattande. Motionärerna anser därför attarbetsskadeförsäkringen bör utgå ur den allmänna försäkringen och helt bli enangelägenhet för avtal mellan arbetsmarknadens parter och för enskildaförsäkringsavtal, och i motionen begärs förslag i enlighet härmed. Utskottet vill med anledning av dessa två motioner anföraföljande. har man i , liksom i andra industriländer,ansett att skador ådragna under förvärvsarbete skall kompenseras med högre ersättningän skador i allmänhet. Bakom denna uppfattning ligger bedömningen att den somförvärvsarbetar löper större risk än andra att drabbas av skada. Trots enökande satsning på arbetarskydd och företagshälsovård finns det, enligtutskottets mening, fortfarande en generellt sett större risk för förvärvsarbetandeän för icke förvärvsarbetande att drabbas av skada. Genom arbetsskadeförsäkringenoch de olika trygghetsförsäkringarna garanteras skadade ersättning enligtskadeståndsrättsliga grunder utan att behöva föra bevisning om attarbetsgivaren varit skadevållande. Därigenom undviks också en rad SfU 1987/88:2skadeståndsprocesser mellan arbetstagare och arbetsgivare. Utskottet vill ocksåpeka på den starka och mycket viktiga kopplingen mellan arbetsskadeförsäkringenoch det förebyggande arbetarskyddet. En stor del av informationen tillyrkesinspektionen och informationssystemet om arbetsskador () vidarbetarskyddsstyrelsen kommer från . Om den speciellaersättningen vid arbetsskada tas bort kan antalet anmälningar komma att sjunkaavsevärt. Detta skulle leda fill att samhällets kunskap om arbetsmiljönförsämras, och därmed begränsas också förutsättningarna att påverka den. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionernaSf254 yrkande 1 och Sf283. Såsom ovan nämnts är den som förvärvsarbetar i verksamhethär i riket försäkrad för arbetsskada genom lagen om arbetsskadeförsäkring. I två motioner, Sf226 av m.fl. och Sf322av och , begärs en utvidgning av lagen omarbetsskadeförsäkring i syfte att även barn med fosterskador skall omfattas avförsäkringen. Mofionärerna, som särskilt tar upp frågan om fosterskador i defall modern under graviditeten arbetat vid bildskärm, framhåller att det undersenare år har förts fram starka misstankar om att det finns ett samband mellangravida kvinnors arbete vid bildskärm och fosterskador. Motionärerna anserdärför att en lagändring på området är nödvändig. Utskottet har stor förståelse för det problem som påtalasi motionerna. Utskottet anser emellertid att det bör lösas genom förebyggandeåtgärder och inte genom en utvidgning av LAF på sätt som begärts i motionerna.Sålunda bör gravida kvinnor skyddas från arbetsmiljöer som kan medföra risk förfosterskador. Enligt de regler som trådde i kraft har gravidakvinnor, som tvingas avstå från förvärvsarbete på grund av att arbetsmiljön kanmedföra risk för fosterskador, rätt till omplacering eller om omplacering intekan ordnas, rätt till havandeskapspenning. En förutsättning är att kvinnan intefår sysselsättas i sitt förvärvsarbete på grund av en föreskrift om förbud motarbete under havandeskap. Föreskrifter om skydd för havande kvinnor finns förnärvarande endast såvitt gäller blyarbete (AFS 1982:1). I 1984 årsforskningsproposition (prop. 1983/84:107 bil. 7) uppgavs att bristen påkunskaper ännu var mycket stor om sambandet mellan arbetsmiljöfaktorer ochreproduktionsskador. Vidare uppgavs att arbetarskyddsstyrelsen skulle prioritera bl.a. forskning om ämnen som kanskada och arvsanlag (s. 9). Utskottet vill i detta sammanhang erinra om vad utskottettidigare anfört med anledning av motionsyrkanden om risk för fosterskador pågrund av arbetsmiljön (se senast SfU 1986/87:17). Utskottet hänvisade därvidbl.a. fill att kunskaperna om sambandet mellan påverkan av olika yttre faktoreroch risken för fosterskador ännu så länge är begränsade och att inte minst påarbetsmiljöområdet läget är oklart. Utskottet förutsatte att arbetarskyddsstyrelsenuppmärksamt följer det fortlöpande forskningsarbetet på området ochskyndsamt utfärdar föreskrifter i de fall risken för fosterskador upptäcksi SfU 1987/88:2 arbetsmiljön. Motionsyrkanden rörande omplacering och rätt till ledighetunder graviditet har också behandlats av socialutskottet och våren1987, Även socialutskottet hänvisade i sina av godkända betänkanden(senast SoU 1986/87:17) till forskningsarbete och arbetarskyddsstyrelsenstillsynsskyldighet, I fråga om gravida kvinnors rätt till omplacering frånbildskärmsarbete anförde socialutskottet att det på det statliga området sedandrygt finns en överenskommelse mellan parterna som gör detmöjligt för bildskärmsarbetande gravida kvinnor att begära omplacering. Lokalaavtal och överenskommelser med samma innebörd har också träffats vid samtligalandsting, i knappt hälften av kommunerna samt vid många privata företag.Socialutskottet anförde också att även om det inte fanns vetenskapligabevis för att bildskärmsarbete leder till graviditetsstörningar borde bildskärmsarbetandekvinnors oro respekteras, och utskottet såg därför med tillfredsställelse attallt fler avtal träffats mellan arbetsmarknadens parter om rätt för gravida attslippa bildskärmsarbete. Utskottet, som ansluter sig till de av socialutskottetgjorda uttalandena, anser mot bakgrund av det anförda att motionerna Sf226 ochSf322 inte bör föranleda någon åtgärd. Med arbetsskada avses enligt 2 kap. 1 § LAF skada tillföljd av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. Detta innebär att iprincip alla sjukdomar som drabbar en försäkrad till följd av skadlig inverkani arbetet kan grunda rätt till ersättning från försäkringen. Endast när detgäller sjukdomar som har orsakats av smitta finns vissa begränsningar aversätt-ningsråtten. I motion Sf235 av och ' hemställs om att beslutar att hjärt-kärlsjukdomar samtmagsår skall kunna erkännas som arbetsskada. Såsom ovan nämnts medger den nuvarande lagstiftningen atti princip alla sjukdomar som är en följd av skadlig inverkan i arbetet kanerkännas som arbetsskada. Enligt utskottets mening bör motion Sf235 såledesinte föranleda någon åtgärd. som gått sedan arbetsskadeförsäkringenstillkomst har antalet ärenden härom hos försäkringskassorna ökat kraftigt medhuvudsakligen till följd därav ökande handläggningstider. Det totala antaletinkomna arbetsskadeanmälningar till försäkringskassorna var ca 200000,ca 214000 och ca 234000. Flertalet sjukfall avslutas dock inomsamordningstiden, varför antalet inkomna arbetsskadeärenden blir betydligtlägre. Antalet inkomna arbetsskadeärenden och balanserna under åren 1981-1986framgår av nedanstående tabell (källa: promemoria , och 1987-05-18ftån ). Ärenden och balanser angäende arbetsskador (jämna lOO-tal) Inkomna ärenden Avgjorda ärenden därav bifall Balans 31/12 41 400 43 700 24 000 18 000 42 900 45 600 41 800 40 700 24 200 25 500 19 200 24 000 54 400 45 900 29 000 32 500 64 600 57 100 38 600 40 000 79 000 62 000 50 000 50 400 SfU 1987/88:2 har försäkringskassornas ärendebalanserfortsatt att öka och uppgick till ca 58 000 ärenden. Arbetsskadeförsåkringen har bl.a. mot bakgrund avanhopningen av arbetsskadeärenden hos försäkringskassorna varit föremål föröversyn av arbetsskadeutredningen. I betänkandet (SOU 1985:54) Översyn avarbetsskadeförsäkringen har utredningen lämnat förslag till åtgärder för attbl.a. komma till rätta med ärendebalanser och väntetider i försäkringskassorna.Förslagen innebär bl.a. att samarbetet mellan försäkringskassorna, företagshälsovårdenoch företagens skyddsorganisation skall förstärkas. Det medicinska underlagetför kassornas beslut i arbetsskadeärenden skall förbättras genom attläkarkårens kunskaper om försäkringen ökas och läkarutlåtandena ges en bättreutformning. Vidare skall beslutsfattarna hos kassorna ges möjligheter attinhämta uppgifter från olika datasystem som innehåller information omarbetsmiljörisker. Kassornas tillgång till praxisavgöranden skall förbättrasgenom att försäkringsöverdomstolens domar görs åtkomliga via rättsdatasystemet.En begränsning skall ske av antalet avgöranden i ärenden som inte kan leda tillersättning från försäkringen eftersom skadan inte medfört någon inkomstförlustför den försäkrade. Utredningen diskuterade vidare, dock utan att lägga framnågot förslag, en förlängning av samordningstiden och fann därvid att en sådanåtgärd - för att motsvara behovet att begränsa antalet ärenden - skulle behövainnebära en förlängning . I ett flertal motioner riktas kritik mot handläggningen -främst de långa handläggningstiderna - av arbetsskadeårenden. I motion Sf223 avBengt Kronblad m.fl. begärs tillkännagivande om behovet av förändringar avhandläggningen av afbetsskadeärenden. Ett sätt att minska de administrativakostnaderna och förkorta handläggningstiderna är enligt motionärerna en s.k.uppskjuten sambandsprövning. Detta innebär att samband godkänns i alla skadorunder av förslagsvis när skadlig inverkan i arbetet harkonstaterats. Först om skadan varar skall en sambandsprövning göras.Enligt motionärerna bör konsekvenserna av en sådan sambandsprövninganalyseras. Motionärerna, föreslår vidare en annan utformning av bevisregeln i2 kap. 2 § LAF. Regeln skall utformas så att det förutsätts att sambandgenerellt föreligger när skadlig inverkan i arbetet har konstaterats. Därefterskall, enligt motionärerna, anges vad som krävs för att samband i det enskildafallet inte skall anses föreligga. Motionärerna anser också att arbetsplatsutredningarnaskall göras bättre genom att de i större utsträckning än görs isamarbete med företagshälsovård, skyddsombud, försäkringsrådgivare och lokalfacklig organisation. Försäkringskassornas utredare bör också i störreutsträckning än ges möjlighet att göra arbetsplatsbesök. Motionärernaföreslår slutligen att handläggningen av arbetsskadeårendeni försäkringsrätterna och 1987/88:2 görssmidigare. Detta bör ske genom en lagändring som ålägger domstolarna att i ettsammanhang ta ställning till samtliga ersättningar som kan utgå på grund avarbetsskadan. Domstolarnas domar bör också utformas på ett mer begripligt sättoch motiveras bättre. I motion Sf251 av och att det behövs väsentliga resursförstärkningar för att uppnå för deförsäkrade acceptabla handläggningstider. Motionärerna anser att regeringennoga bör följa utvecklingen när det gäller arbetsskadeärenden och återkommatill med förslag till åtgärder om inte de resurstillskott somtillförts försäkringskassorna för innevarande och nästkommande budgetår medföratt handläggningstiderna väsentligen förkortas. m.fl. begär i motion Sf273 yrkande 1 attdet vidtas sådana åtgärder att beslut i ett arbetsskadeärende normalt kanfattas från det att skadan har anmälts. Vidare begärs iyrkande 2 ett uttalande om att den som drabbats av arbetsskada eller sjukdominte fär utsättas för förnedrande bemötande av myndighetsperson. I motion Sf306 yrkande 2 av och anförs att de stora ärendebalanserna hos försäkringskassorna skaparstora problem såväl för den enskilde som för försäkringskassorna. Motionärernabegär därför en analys av orsakerna till det ökade antaletarbetsskadeanmälningar samt förslag i syfte att förenkla och schabloniseraarbetsskadeersättningen. och anför imotion Sf311 att den massiva kritiken som riktats mot arbetsskadeförsåkringenoch de långa handläggningstiderna kan tyda på att en översyn av försäkringen ärmotiverad. Det föreligger i vart fall ett stort behov av riktlinjer för hurlagen skall tolkas och tillämpas. Därvid måste förtydliganden och avgränsningargrunda sig på en sakligt förankrad kunskap om hur lagen tillämpats.Mot denna bakgrund begär motionärerna i yrkande 2 ett tillkännagivande om atten utvärdering bör ske av arbetsskadeförsäkringens tillämpning. Fyra motioner slutligen tar upp frågan om en förlängningav samordningstiden i syfte att begränsa antalet arbetsskadeärenden hosförsäkringskassorna. I motion Sf254 yrkande 2 av m.fl. begärsatt beslutar att - i avvaktan på förslag från en ny utredning-samordningstiden förlängs fr.o.m. den 1 juli 1987.Margareta och begär i motion Sf270 en sådan ändring av lagenom arbetsskadeförsäkring och lagen om statligt personskadeskydd att samordningstidenförlängs till . I mofion Sf349 yrkande 4 av m.fl. begärsen översyn av samordningstiden i arbetsskadeförsäkringen. Samma yrkandeframförs i motion Sf311 yrkande 1 av och . Mot bakgrund av de förenklingsförslag som förordats av denovannämnda arbetsskadeutredningen har enligt vad utskottet erfarit en radåtgärder vidtagits inom och försäkringskassornabeträffande hanteringen av arbetsskadeärenden. Sålunda genomfördes under år1986 ett projekt för metodutveckling och rationalisering av arbetsskadehandläggningen.De förslag som kom fram i detta projekt har under /87 i huvudsakgenomförts av försäkringskassorna. riksförsäkringsverketinrättats en tillfällig arbetsskadebyrå inom tillsynsav- sfU 1987/88:2delningen. Byrån skall ha en samordnande funktion och följa och initieraaktiviteter på arbetsskadeområdet. En särskild handlingsplan har tagits framför arbetet inom detta område. Syftet med planen är att så långt möjligteffektivisera handläggningen inom ramen för nuvarande arbetsskadeförsäkringoch att bidra till en ökad likformighet och stabilisering av tillämpningen. Aktivitetersom skall genomföras är bl.a. att ta fram allmänna råd rörande tillämpningen avförsäkringen, att genom konferenser och rättslägesanalyser sprida kännedom ompraxis och verka för en enhetlig tolkning av denna och att genomföra ettprojekt för uppföljning av metodfrågor och rationaliseringar i handläggningen.De åtgärder som vidtagits av och försäkringskassorna irationaliserande och metodutvecklande syfte och de resurser som tidigareöverförts till arbetsskadehandläggningen har lett till att antalet avgjordaärenden ökat. skedde en ökning med , medytterligare och med därutöver. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att /87 har anvisats 15 milj. kr, till försäkringskassorna för attmöta den kraftiga ärendetillströmningen inom arbetsskadeförsäkringen och förinnevarande budgetår en engångsanvisning med 30 milj. kr. för samma ändamål. I sammanhanget bör också framhållas att regeringen, efterförslag av , i den avlämnade propositionen1987/88:46 om vissa socialförsäkringsfrågor föreslår ett förenklatbeslutsförfarande i vissa arbetsskadeärenden. Sålunda föreslåsen lagändring föratt i rationaliseringssyfte möjliggöra försök hos några försäkringskassor medtjänstemannabeslut i vissa okomplicerade arbetssjukdomsärenden. Utskottet kan konstatera att - trots attförsäkringskassorna avgör ett ökande antal arbetsskadeärenden - antalet ärendeni balans hos försäkringskassorna har fortsatt att öka ochuppgick till ca 58000. Balansläget är således oroväckande.Mot denna bakgrund anser utskottet att det skulle vara värdefullt med en analysav orsakerna ill det ökande antalet arbetsskadeanmälningar.