bet · GB01JuU43 · 1987-12-31 00:00:00 — Med de uttalanden som gjorts ovan avstyrker utskottet bifall till motion Ju22 i denna del och tillstyrker försla get i propositionen i nu berörda delar. Stramarepermissionsregler JuU 1987/88:43 Imotionerna Ju22 och Ju804 tas upp frågor om de intagnas permissioner. I motionJu804 förespråkas aft det är nödvändigt atf begränsa möjligheterna tillpermission, bl. a. för våldsbroftslingar och narkotikabrottslingar. Enligtmotion Ju22 bör permissions villkoren allmänt sett bli. stramare och föråterfallsbrottslingar bör obevakade permissioner starkt begränsas. Enintagen kan beviljas olika typer av permissioner. Enligt 32 § KvaL kan denintagne få fillstånd att lämna anstalten , s. k.korttidspermission. Korttidspermission förekommer i två former med olikasyften, nämligen som s.k. regelbunden permission och som s.k. särskildpermission. Insfitutet regelbunden permission innebär att permissioner normalfbeviljas med någon eller några månaders mellanmm så snart en intagen harbeviljats sin första permission av sådant slag. Syftet med regelbundnapermissioner är att underlätta den intagnes anpassning i samhället. Försärskild permission skall det finnas någon annan anledning än att rent allmäntunderlätta anpassningen i samhället. Utöver korttidspermission kan en intagenbeviljas s.k. frigångspermission och s.k. besökspermission. Frigångspermissionbeviljas intagen som har medgetts frigång, jfr 14 § KvaL. Besökspermissionbeviljas i samband med att den intagne tar emot besök. Detta slags permissionerbeviljas bara intagna i lokalanstalt eller öppen riksanstalt och underförutsättning aft den intagne, har regelbunden permissionsgång. Frigivningspermissionenligt 33 § KvaL kän beviljas endast en sådan intagen som enligt bestämmelsernai 26 kap. 7 § skall få senare villkorlig frigivning än som ärnormalt vid långa fängelsestraff. Denna form av permission, som syftar till attförbereda frigivningen, får beviljas tidigast efter det att två tredjedelar avstrafftiden har avtjänats. Justifieministern har i propositionen (s. 19)upplyst om att hon har för avsikt att återkomma till frågan omfrigivningspermission i samband med de förut nämnda övervägandena angåendevillkorlig frigivning. Ipropositionen föreslås aff sådana intagna som hänförs till den grupp somomfattas av 7 § tredje stycket inte skall få annat än bevakade särskildakorttidspermissioner, och då endast om det föreligger synnerliga skäl för det.Detta innebär således en viss åtstramning i förhållande till nuvarande regler.Det påpekas i propositionen (s. 19) att frigivningspermission i princip inte ärutesluten för de intagna som skall särbehandlas. Vidare anges i propositionen(s. 20) att gör en översyn avriktlinjerna för bl.a. långtidsdömdas permissioner. Översynen tar främst siktepå att i största möjliga utsträckning motverka risken för missbruk avpermission, inte minst beträffande intagna som avtjänar straff för allvarligavåldsbrott. De nya riktlinjerna är avsedda att faststäUas . Beträffandeinriktningen av denna översyn anges i propositionen (s. 20) följande. Avsiktenär att i fillämpningsföreskrifterna närmare precisera för vilka ändamålsärskild permission får beviljas och formerna för detta. Begreppet "beledsagad"permission (se 117 § och jfr 116 § KVVFS 1986:4) kommer att avskaffas. Vidarekommer riktlinjer för s. k. kvalifika-fionstider i samband med regelbundenpermission att införas. flertalet intagna kommerdessa tider inte att bli längre än de som för JuU 1987/88:43 närvarandetillämpas. Skärpningar kan dock komma aft göras främst beträffande intagna somavtjänar straff för grova våldsbrott, t.ex. sexualbrott. Översynen omfattar ävenfrågan om förutsättningarna för ny permission efter permissionsmissbruk avolika slag. Detföreliggande regeringsförslaget kommer tillsammans med de ytterligarepreciseringar som kan bli resultatet av den översyn av reglerna som förnärvarande pågår inom att innebära en skärpning avpermissionsvillkoren. Utskottet konstaterar emellertid att detta främst kommeratt gälla intagna som dömts för särskilt grov brottslighet och aft någonändring inte kommer att ske för det stora flertalet intagna. Permissionär en viktig del i arbetet med att främja de intagnas återanpassning tillsamhället. Def är väsentligt att föreskrifter utformasså att de inte motverkar detta syfte. Under hänvisning till det anförda avstyrkerutskottet bifall till motionerna Ju22 och Ju804 i nu behandlade delar. Imotion Ju22 förespråkas en utredning av frågan om intagna skall ha tillgångtill,penningmedel i den utsträckning som gäller. Enligt motionärernaanvänds pengarna vid handel med narkotika öch vid spel om pengar. Enligt24 § KvaL har en intagen rätt att inneha personliga fillhörigheter i anstalt.Bestämmelser om intagnas rätt att inneha pengar i anstalt finns ikriminälvårdsverkefs författningssamling (se KVVFS 1986:4, 72-76 §§). Häravframgår att intagen i lokalanstalt och öppen riksanstalt fritt får innehapengar, om hänsyn till förhållandena vid anstalten inte föranleder annat.Regionchef eller riksanstaltschef får i så fall bestämma tiHåtet kontantinnehav,dock till lägst av gällande basbelopp. För intagen i sluten riksansfaltgäller andra regler. En sådan intagen fär inte utan styresmannens medgivandeinneha mer pengar än av gällande basbelopp, 470 kr.Bestämmelserna innebär vidare atf pengar, utöver tillåtet belopp, som påträffashos intagen i anstalten skall omhändertas och sättas in på konto med bankbokför den intagnes räkning. Vidställningstagande till mofionsönskemålef vill utskottet i detta sammanhangpåminna om de principer som ligger till grund för svensk kriminalvård. Enligtén grundtanke i kriminalvårdsreformen skall anstaltsvården redan från börjaninriktas på konkreta åtgärder som förbereder den intagne för tillvaron utanföranstaUen, allt i den utsträckning det kan ske utan att kravet på samhällsskyddblir eftersatt. Att en intagen själv får sköta sin ekonomi, inom de ramar somde ovannämnda föreskrifterna fillåter, anser utskottet vara ett led i dennagrundtanke. Utskottet finner det inte aktuellt att förorda någon avvikelse fränden nuvarande ordningen, översynsyrkandet i motion Ju22 avstyrks därför. Bevakningi anstalt JuU 1987/88:43 Imotionerna Ju22 och Ju804 hemställs aft ger till känna vad imofionerna anförts om bevakning av intagna i anstalt. Enligt motionärerna ärdet oacceptabelt att intagna kan avvika från anstalterna. Bevakningen av deintagna måste därför förbättras. Bevakningenav de intagna skiljer sig från anstalt till anstalt beroende på byggnadssätt m.m. Generellt kan sägas att bevakningsnivån är högst vid slutna riksanstalteroch lägst vid öppna lokalanstalter. Bevakninggenom personal kompletteras av teknisk bevakning i olika hänseenden. Somexempel på tekniska hjälpmedel vid bevakning kan, förutom larmade murar ochstängsel, nämnas larmade dörrar och fönster, TV-övervakning m. m. Tillanstalter med hög säkerhetsgrad räknas anstalterna Kumla, , ,och . Tilläggas kan att de s. k. specialavdelningarna (se 3och 20 a §§ KvaL) på kriminalvårdsanstalterna Kumla, och Norrköpingkännetecknas av hög personaltäthet och god tillgång till tekniskaskyddsanordningar. Avstatistik från framgår aft personaltätheten per tillgängligplats per pä slutna riksanstalter hade ett medelvärde på1,26. Motsvarande siffra för öppna lokalanstalter var 0,57. Såvitt gällertillsynspersonal framgår vidare att medelvärdet för sådan personal var 0,81 pertillgänglig plats på slutna riksanstalfer; den högsta personaltätheten (2,18)hade kriminalvårdsanstalfen . Därefter följde , Kumla ochHall. verksamhetsberättelse framgår att antalet rymningar frånanstalt under /87 uppgick fill 1 049. Av dessa ägde 500 rum frånanstalterna och resten skedde från transporter m. m. samt från olika former avvistelser utom anstalt. Av de 500 rymningarna från anstalterna skedde 176 fränslutna anstalter. /79 har antalet rymningar minskat med . Utskottetkan så till vida instämma med motionärerna att bevakningen inom kriminalvårdenmåste ha som utgångspunkt att rymningar från anstalterna förhindras. har också antalet rymningar minskat i betydandeomfattning. bör beaktas att frågorna om anordnandet av bevakningenbåde personellt och tekniskt kontinuerligt uppmärksammas och att här helatiden sker en anpassning efter utvecklingen. Utskottet vill inskärpa betydelsenav detta arbete. Utskoftet ser mot bakgrund av det anförda inte någon anledningför att nu uttala sig i frågan. Utskottet avstyrker därför bifalltill motionerna Ju22 och Ju804 i nu berört hänseende. övrigt JuU 1987/88:43 Ufskottetföreslår en jämkning av 59 § KvaL på sätt som framgår av utskottets hemställannedan. I övrigt föranleder proposifionen och motionerna inte något uttalandefrån utskottets sida. 1. beträffandeavslag på propositionen att avslår motion 1987/88:Ju24, 2. beträffandeprinciper för kriminalvården aU avslår mofion1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 2), 3. beträffandesärbehandling av vissa långtidsdömda att med avslagpå motion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkandena 3 och 4), motion l987/88:Ju23,motion 1987/88:Ju802 i denna del (yrkande 9) och motion 1987/88:Ju811 i dennadel (yrkande 27) antar det i proposition 1987/88:130 framlagda förslaget tilllag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, såvitt avser 7 §tredje och Qärde styckena, att antar detunder moment 3 nämnda lagförslaget såvitt avser 59 § dock med den ändringen attlagmmmet ges följande som Utskottets förslag betecknade lydelse: 59 § Knminalvårdsstyrelsens beslut i beslut i särskilt fall enligt denna lag får särskilt fall enligt denna lag får överklagas hos kammartätt. Beslut överklagas hos kammarrätt. Beslut i fråga om vistelse utom i fråga om vistelse utom , en intagen beträffande vilken rege- en intagen beträffande vilken rege ringen har meddelat förordnande ringen har meddelat' förordnande enligt 31 § överklagas dock hos re- enligt 31 § överklagas dock hos re geringen. Detsamma gäller andra geringen. Detsamma gäller andra beslut av styrelsen än som har beslut av styrelsen enligt denna lag angetts. än som har angetts. 5. att antar det undermoment 3 nämnda lagförslaget i den mån det inte omfattas av utskottetshemställan ovan, att avslårmotion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 8 delvis) och motion 1987/88:Ju804 idenna del (yrkande 11 delvis), 7. beträffandepengar i anstah att avslårmotion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 7), beträffar\de bevakningi anstaU JuU 1987/88:43 att avslårmotion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 8 delvis) och motion 1987/88:Ju804 idenna del (yrkande 11 delvis). Stockholmden På jusfitieutskottets vägnar Närvarande:Karin Ahrland (fp), (), i (s),(), (), (), (),(), (), (), Bengt-OlaRyttar (s), (), (), () ochIngbritt Irhammar (c). 1.Principer för kriminalvården (mom. 2) Bjöm Körlof, () anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjar med "Utskottetställer" och slutar med "denna del" bort ha följande lydelse: Iproposifionen uttalar justitieministern atf de principer som lades fast förkriminalvården , och vilka bl.a. går ut på att den intagnes anpassning isamhället skall främjas, alltjämt skall ha giltighet. Enligt utskottets meningmåste emellertid värdet av dessa gmndläggande principer bedömas mot bakgmnd avbrottsutvecklingen . Det året begicks knappt 550000 brott motbrottsbalken. Motsvarande antal brott för uppgick till 926000. Undersamma tid har det för utskottet därutöver blivit allt tydligare attdomstolarna dömer ut strafftider nära straffmi-. Utskottetkan mot denna bakgrund inte instämma i justitieministerns ovannämnda uttalande,och utskottet anser det inte möjligt att låta principer ensamt varavägledande när kriminalvården utformas. Därutöver måste medborgarnas rätt attbli skyddade mot brott ges ökad betydelse. En annan princip, som enligtutskottets mening måste beaktas när kriminalvården utformas, är straffetsaHmänpreventiva funktion. 1 anslutning till tankegångarna i motion Ju22 villutskottet slå fast att reglerna om kriminalvårdens utformning måste stramasupp på olika sätt för att problemen med den ökade brottsligheten skall kunnalösas. a. måste bevakningen av de intagna förbättras och möjligheterna tillvistelse utom anstalt måste begränsas påtagligt. Permissioner bör ges endast inära anslutning tiH frigivning. Enannan omständighet som måste beaktas är aft det bland principerna för kriminalvården måste ingå att få anstalterna fria från narkotika. 1 de intagnas rätt fill en human kriminalvård ingår nämligen enligt utskottets 16 mening också en rätt förde intagna att inte på anstalten behöva konfronte- JuU 1987/88:43 ras mednarkotika och narkotikamissbruk. med anledning av motion Ju22 i denna del har uttalat bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna. delsatt utskottets hemställan under moment 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffandeprinciper för kriminalvården att medanledning av motion l987/88:Ju22 i denna del (yrkande 2) som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Särbehandling av vissa långtidsdömda (mom. 3) KarinAhrland (fp), (), (), (), LarsSundin (fp), () och () anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. Il som börjat med "Utskottetvill" och slutar med "Ju811 i nu berörda delar" bort ha följandelydelse: Utskottetdelar regeringens uppfattning att det är angeläget att möjligheterna tiHsärbehandling av den hårdast belastade gruppen intagna i anstalt ökas. mening är emeHertid regeringens förslag för snävt utformat. 1 Hkhetmed motionärerna anser utskottet att särbehandling enligt 7 § tredje stycketKvaL skall gäHa alla intagna som har dömts fill fängelse i lägst tvä år oavsettbrottslighetens karaktär. Som motionärerna påpekar, och vilket utskottet villframhålla, har en person som har erhållit ett så långt fängelsestraff som tvåår normalt sett gjort sig skyldig till mycket svår brottslighet, exempelvisallvarliga våldsbrott. Här måste enligt utskottets uppfattning aHmänhetensskyddsintresse sättas i första rummet. delsatt utskottets hemställan under moment 3 bort ha följande lydelse: 3. beträffandesärbehandling av vissa långtidsdömda att medanledning av motion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkandena 3 och 4), motion1987/88:Ju23, motion 1987/88:Ju802 i denna del (yrkande 9) och motionl987/88:Ju811 i denna del (yrkande 27) samt proposition 1987/88:130 antar deti proposifionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1974: 203) omkriminalvård i anstalt såvitt avser 7 § tredje och fjärde styckena med denändringen att tredje stycket erhåller följande som Utskottets förslag betecknadelydelse: Regeringens förslag Utskottets förslag JuU 1987/88:43 Densom undergår fängelse i lägst Den som undergår fängelse i lägst och den som iannat fall har skall placeras i sluten anstalt, dömts till fängelsei lägst för om det med hänsyn fill arten av grovt narkotikabrotteUer grov va- hans brottslighet eller annars kan rusmuggling som avsernarkotika befaras att han är särskilt benägen eller för försök, förberedelse, att avvika eller fortsätta en brottslig stämpling ellermedverkan liU brott verksamhet av allvarlig karaktär in-som nu angettsskall placeras i slu- nan verkställigheten har avslutats. ten anstalt, omdet med hänsyn till arten av hans brottslighet eller annars kan befaras atthan är särskilt benägen att avvika eller fortsätta en broftslig verksamhet av allvarlig karaktär innan verkställigheten har avslutats. Stramare permissionsregler (mom. 6) BjörnKörlof, och () anser delsatt den del av utskottets yttrande pä s. 13 som böijar med "Detföreliggande" och slutar med "behandlade delar" bort ha följandelydelse: Utskottetvälkomnar i och för sig den översyn som för närvarandegör av riktlinjerna för bl.a. långtidsdömdas permissioner. Den redovisning avöversynen, som görs i proposifionen, visar emellertid bl.a. följande. De s.k.kvalifikationstider som föreslås inträda för regelbunden permission kommer fördef stora flertalet intagna inte att bli längre än de tider som tillämpas.Mot bakgrund härav och de uppmärksammade avvikanden som skettfrån bl. a. permissioner ser utskottet det som angeläget aft frågan om skärptaregler för permissioner ytterligare prövas. Av statistik frånkriminalvårdsstyrelsen framgår beträffande /87 atf avsamfliga permissioner misssköttes. Motsvarande siffra när det gällerregelbunden permission uppgick till . Enligt utskottets mening är dennasiffra ofillfredsställande hög. Såsom förespråkas i motionerna Ju22 och Ju804 inu behandlade delar bör ytterligare övervägas om inte reglerna för permissionerbör stramas upp ytterligare på olika sätt. Således bör obevakade permissionerstarkt begränsas för intagna som gång på gång återfaller i brott. När detgäller intagna som begått allvarliga våldsbrott och narkotikabrott bör, enligtutskottefs mening, permission endast undantagsvis få förekomma. med anledning av mofionerna Ju22 och Ju804 i nu berörda delar anförtbör som sin mening ge regeringen till känna. dels att utskottefs hemsfällan under moment 6 bortha följande lydelse: 6. beträffande permissionsregler aft med anledning av motion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 8 delvis) och motion 1987/88:Ju804 i denna del (yrkande 11 delvis) som sin mening ger regeringen till känna vad ufskottet anfört. Pengari anstalt (mom. 7) JuU 1987/88:43 BjörnKörlof, och () anser delsatt den del av utskottefs yttrande på s. 13 som börjar med "Vidställningstagande" och slutar med "avstyrks därför" bort haföljande lydelse: mening bör alla tänkbara åtgärder sättas in för aft komma till rättamed narkotikaproblemen på anstalterna. Som motionärerna påtalar kan deintagnas tillgång till pengar i anstalt där befrämja handel med narkofika. Ävenmed beaktande av aft andra betalningsmedel än pengar kan användas anserutskottet emellertid trots detta att en sådan översyn som motionärernaförespråkar bör göras. med anledning av motion Ju22 i denna del har uttalat bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna. delsatt utskottets hemsfällan under moment 7 borf ha följande lydelse: 7. beträffandepengar i anstalt aft medanledning av motion l987/88:Ju22 i denna del (yrkande 7) som sin mening gerregeringen till känna vad ufskottet anfört i detta hänseende. Bevakning i anstalt (mom. 8) BjörnKörlof, och () anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 14 som börjar med "Utskottetkan" och slutar med "berört hänseende" bort ha följande lydelse: Utskottetkan konstatera atf antalet rymningar från anstalterna minskat . Emellertid noterar utskottet att rymningarna ökade något underföregående budgetår. Utskottet anser att det frän såväl principiella somsamhällsekonomiska utgångspunkter är oacceptabelt att en intagen kan avvikafrän en anstalt. Den senaste tidens uppmärksammade rymningar, av vilka i vartfall en skedde från en anstalt med hög säkerhetsgrad, visar att den nuvarandebevakningsnivån på anstalterna är för låg. Enligt utskottets uppfattning måsteen målsättning såviff gäller bevakningen på anstalterna vara att rymningar heltförhindras. Regeringen bör därför sätta in särskilda resurser så atfbevakningsnivän hålls på en sådan hög nivå. delsatt utskottets hemställan under moment 8 bort ha följande lydelse: 8. beträffandebevakning i anstalt att medanledning av mofion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 8 delvis) och motion1987/88:Ju804 i denna del (yrkande 11 delvis) som sin mening ger regeringentill känna vad utskoftet anfört i detta hänseende. Särskiltyttrande (mom. 3) JuU 1987/88:43 HansGöran () anför: Iproposifionen föreslås aff den som dömts till fängelse i lägst för grovnarkotikabrottslighet skall särbehandlas under straffverkställigheten. Förandra grova brotfskategorier, exempelvis grov väldsbrottslighet eller grovekonomisk brottslighet, skall gälla en betydligt mindre sträng regel ellerfängelse i lägst . Den föreslagna regeln innebär attnarkotika-brottslingar särbehandlas i särbehandlingen. LagmanJohan , som haff förre justitieministerns uppdrag aft utreda vissaverkställighetsfrågor rörande långtidsdömda inom kriminalvården, föreslog aftdenna särskilt stränga behandling av narkotika-brottslingar skulle upphöra ochaft samma bestämmelser skulle gälla för olika kategorier av långtidsdömda, dvs.särbehandlingen skulle gälla alla intagna som dömts till fängelse i lägst fyraår. Ipropositionen framläggs inte något förslag beträffande utländska långtidsdömda.Justifieufskottef har fidigare uppmärksammat (JuU 1984/85:36 s. 7-9) densärskilda isolering de utsätts för vid särbehandling på grund av atf deavtjänar straffet i främmande land. De föreslagna skärpta reglerna gör det änmer nödvändigt atf vidta åtgärder för att kompensera för de extra påfrestningarde utsätts för i jämförelse med andra fångar. Dessa olägenheter är särskiltpåtagliga beträffande de utländska fångar som skall utvisas. Iremissammanställningen påtalas dessa förhållanden av brottsförebyggande rådet,statens invandrarverk och ombudsmannen möt etnisk diskriminering. Deframlägger även olika förslag om hur de utländska fångarnas strafftid skallkunna mildras och hur de i övrigt skall kunna kompenseras. Def bör införas enregel som ger möjlighet aft efter individuell prövning avkorta anstalfstidenför utlänning, som till följd av särbehandling, utvisning och andra jämförbaraomständigheter, har haft särskild nackdel och påfrestning av fängelsetiden.Även allmänna olägenheter som språksvårigheter, kulturskillnader m. m. börbeaktas. Ävenandra människor som är särskilt isolerade, exempelvis socialt eller fysiskthandikappade, kan bli mycket hårt drabbade och behöver lättnader. Vadjag här åberopat är så pass vanligt förekommande bland långtidsdömda utländskafångar och andra att det motiverar att en särskild rättsregel införs. Enrimlig kompensafion kan inte fillgodoses genom bättre villkor i övrigt understrafftiden, vilket även är behövligt främst dä det gäller utbildning,radiolyssning, fidningar, böcker och telefonsamtal. Jagavstår från alt i detta sammanhang framföra något yrkande men avser attåterkomma i saken vid lämpligt tillfälle.