bet · GB01FiU30 · 1987-12-31 00:00:00 — En avgörande restriktion för varje form av ekonomisk tillväxt är denförödelse av naturresurser som sker över hela världen. Livsbetingelserna för jordens liv förändras ochhotas. Särskilt utsatta är de utvecklingsländer som under kolonial ochimperialisfisk utsugning fått sin natur förstörd. Dessa och andrainternationella förhållanden kräver enligt utskottets mening att iolika internationella sammanhang arbetar för att snabbt få till stånd åtgärderpå det internationella planet som både förhindrar fortsatt förödelse ochrestaurerar miljön. 1de industrialiserade länderna finns otaliga och katastrofala bevis för slöserioch rovdrift som fått pågå i kortsiktigt vinstsyfte och av okunnighet omekologiska samband. Utskottetanser atf fortsatt ekonomisk utveckling är oförenlig med rovdrift ochnaturförstörelse. Där konflikter uppstår mäste de ekologiska sambandenöverordnas de ekonomiska. Det miljöprogram som lagts fram i proposition1987/88:85 om miljöpolitiken och som kompletterats av kan endast sessom en början på ett omfattande arbete med att förbättra miljön. Åtgärder avväsentligt större omfattning måste enligt utskottet genomföras skyndsamt ochmed full kraft. Medhänvisning till det anförda yrkar utskottet bifall till motion Fi30 (vpk)yrkande 3. delsatt utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2.beträffande en god miljö som mål för den ekonomiska politiken att medbifall till mofion 1987/88:Fi30 yrkande 3 samt med anledning av mofionernal987/88:Fi24 yrkande 3 och ]987/88:Fi27 yrkande 1 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, En god miljö som mål för den ekonomiska politiken (mom. 2, motiveringen) AnneWibble (fp), (), (), () och () anser aft den del av utskottets yttrande på s. 32 som börjar med"Utskottet instämmer" och slutar med "är fillgodosedda"bort ha följande lydelse: Utskottetinstämmer i motionärernas uppfattning att kraven på en god miljö mäste vara enav de viktigaste utgångspunkterna för utformningen av den ekonomiska polifiken.En ökad ekonomisk standard är inte definifionsmässigt samma sak som ökadlivskvalitet. Såväl producenter som konsumenter måste genom prisbildningen fåsignaler om de verkliga kostnaderna, inkl. miljöeffekter, av sitt handlande.Den ekonomiska politiken kan användas för att minska samhällets kostnader förmiljöföroreningar. Privatisering eller nationalisering av tillgångar (mom.3) AnneWibble (fp), (), (), (), (), HugoHegeland (m) och () anser 84 dels att den del avutskottets yttrande på s. 33 som börjar med "Utskottet FiU 1987/88:30har" och slutar med "yrkande 12" bort ha följande lydelse: Utskottetvill med anledning av vad som anförs om den offentliga sektorn i motionernaFi22 (m) och Fi28 (fp) anföra följande. Denoffentliga sektorn spelar en central roll i det svenska samhället. Den svararför yttre och inre säkerhet. Den har stor betydelse för utbildning, forskningoch kultur. Den är ett viktigt instmment för en ambitiös välfärdspolitik. Denoffentliga sektorn har ca 1,4 miljoner sysselsatta och dess konsumtionmotsvarar av BNP. Hur den hushällar med sina resurser har således enbetydande inverkan på den svenska samhällsekonomin. Det påverkar ocksåutrymmet för ytterligare reformer. Enligtberäkningar i en bilaga till långtidsutredning sjönk produktiviteteni den offenfiiga sektorn . Även om statistiskasvårigheter alltid föreligger pekar flera faktorer på att detta är en lågproduktivitetsökning också i ett internationellt perspektiv. Starka skälföreligger aft söka nya vägar att utveckla och förnya den offenfiiga sektorn. Utskoftetdelar motionärernas uppfattning att redovisningen i propositionen av detpågående s. k. förnyelsearbetet i den offentliga sektorn är intetsägande.Regeringen saknar strategi för att lösa den offentliga sektoms problem och tatill vara dess möjligheter. ser det är det en huvuduppgift i arbetet med att förnya denoffentliga sektorn att ge de enskilda alternativen inom värd, omsorg ochutbildning rätt att verka på lika villkor. Det ger valfrihet, en alternativ arbetsmarknadför de offentliganställda och eti chans att starta eget - inte minst för mångakvinnor. Enannan vikfig uppgift är att bättre ta till vara de idéer, de kunskaper och denyrkesskicklighet som de offentliganställda besitter. Stelbent regel-tänkandemäste ge vika för tydliga mål och ökad frihet för personalen. Kreativitet måstesfimuleras genom bättre belöningssystem. Personlig utveckling måste uppmuntrasgenom vidareutbildning, specialisering och arbetsbyten. Polifikerna mäste vågalita på personalen. Äveni andra avseenden bör regleringar slopas och ansvar decentraliseras. Destatliga bidragen till kommunerna med åtföljande regelsystem bör reformeras såatt styrningen minskar, den lokala friheten ökar och kostnadsutvecklingen kanbegränsas. Eneffektiv decentralisering på detta område fömtsätter framför allt attspecialdestineringen i statsbidragen till kommunerna reduceras. här anfört om en förnyelse av den offentliga sektorn bör av riksdagenges regeringen till känna. Utskottetinstämmer i motionärernas krav om påbörjande av utförsäljning av destatliga företagen. Utskottet fillstyrker yrkande 12 i mofion Fi28 (fp). delsatt utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: 3.beträffande privatisering eller nationalisering av tiUgångar att medanledning av motionerna 1987/88 :Fi22 yrkande 16 och 1987/88:Fi28 yrkande 12 samt med avslag på motionerna 1987/88:Fi30 yrkande 6 och1987/88:N57 yrkande 1 som sin mening FiU 1987/88:30 ger regeringen tillkänna vad utskoftet anfört. Privatisering eller nationalisering av tillgångar(mom. 3) i (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande pä s. 33 som börjar med "Vadgäller" och slutar med "motion N57 (vpk)" bort ha följandelydelse: Vadgäller utförsäljning av statens aktieinnehav i och så gårdessa förslag enligt utskottets mening sfick i stäv rned den politik som legattill grund för arbetarrörelsens idé- och politikutveckling under . Fråganom makt, ägande och inflytande över landets gemensamma ekonomiska resurser kaninte reduceras till en fråga om förvaltning i samråd med starkakapitalintressen. bedömning är det nu av vikt att samhället på olika sätt skaffar sigmakt och inflytande över centrala delar av den ekonomiska beslutsrätten. Det ärockså viktigt att de delar som redan finns i samhällets ägo förvaltas pä ettframåtsyftande sätt. och samhällsinfly-tande pä olika nivåerkan inte - som ovan nämnts - kopiera storfinansens handlande inom finans- ochindustrivärlden. Erövrademaktpositioner måste användas för att på ett konstruktivt och kreafivt sättsprida inflytande till alla samhällsmedborgare oavsett deras ekonomiskaställning. Nationaliseringar i enlighet med vad som föreslås i motionerna Fi30och N57 är som, utskottet ser det första steget i en sådan politik. Förstdärefter finns förutsättningar för en radikal förändring och utveckling iriktning mot ekonomisk demokrati. Utskoftetfillstyrker med det anförda mofionerna Fi30 (vpk) yrkande 6 och N57 (vpk)yrkande 1.. Motionerna Fi22 (m) yrkande 16 och Fi28 (fp) yrkande 12 avstyrks. delsatt utskottets hemställan under 3bort ha följande lydelse: 3.beträffande privatisering eller nationalisering av tillgångar att medbifall till motionerna 1987/88:Fi30 yrkande 6 och 1987/88:N57 yrkande 1 samtmed avslag på motionerna 1987/88:Fi22 yrkande 16 och l987/88:Fi28'yrkande 12'somsin mening ger regeringen fill känna vad utskottet anfört-. Lönebildningen (mom. 4) AnneWibble (fp), (), (), (), (), () och () anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 34 börjar med "Utskottethar" och pä s. 36 slutar med "berörd del" bort ha följandelydelse: Enligtde bedömningar som kan göras torde lönekostnaderna sfiga med . Det råder dock alltjämt osäkerhet om löneglidningens storlek, vilket gör atf kostnadsökningen kan bli ännu större. Klart är att 86 lönekostnaderna kommer attstiga mer än i vår om- FiU 1987/88:30 Därtill kommer atten stor del av kostnaderna skjutits framåt och intecknar utrymmet för år1989. Möjligheterna att komma ned på de nivåer som förutspås itreårskalkylernas lågalternativ tycks vara ytterst små. Utskottet kan inte finnaatt regeringen i propositionen lägger fram några ekonomisk-politiskaförslag som gör det sannolikt att lågalternativet skulle . Ominte någonting görs är det inte ens sannolikt att högalternafivetslönekostnadsökning pä kommer att . skulle innebära enfördubbling av arbetslösheten och en halvering av den Utskottetanser mot denna bakgrund att kraftfulla ätgärder nu bör vidtas för att skapagoda fömtsättningar för avtalsförhandlingarna. Åtgärderbör vidtas för att underlätta tillkomsten av löneavtal på en nominellt läg niväsom ändå medger en reallöneökning. En väsentlig åtgärd för en sådan politik äratt sänka marginalskattema och återinföra det automafiska inflafionsskyddet.Vidare bör arbetslöshetsförsäkringen reformeras så att parterna själva istörre utsträckning via högre avgifter får bära kostnaderna för den högrearbetslöshet som alltför höga löneavtal kan orsaka. Parterna fär därigenomincitarnent att hålla kostnadsökningarna pä en samhällsekonomiskt acceptabelnivå. Statens andel av arbetslöshetsförsäkringens finansiering bör därförminska. Detär också angeläget att det tillgängliga löneutrymmet inte intecknas genom höjningar av arbetsgivaravgifter eller skatter. De offentliga utgifter na måste begränsas för att ge utrymme för reallöneökningar. Det bör stå parterna fritt att själva avgöra pä vilket sätt de vill ta det tillgängliga - utrymmet i anspråk. Statsmakternashiivudsakliga uppgift inför löneförhandlingarna är att lägga fast stabilafömtsättningar genom den allmänna ekonomiska polifiken. Särskilt viktigt ärdet att skapa förtroende hos partema för att den ekonomiska poHfiken leder fillen låg prisökningstakt. Det kan i och för sig vara lämpligt att regeringendiskuterar dessa allmänna fömtsättningar med parterna. Sådana diskussioner böremellertid endast innebära informationsutbyte om hur man på skilda håll ser pådet ekonomiska läget. Det är viktigt att regeringen redovisar sin bedömning avstorleken på det "samhällsekonomiska utrymmet" och andra betydelsefullafömtsättningar inför förhandlingarna. Utskottetanser således att lönebildningen bör avgöras av arbetsmarknadens parter i friaförhandlingar utan direkt inblandning av statsmakterna. Utskottet avvisardärför bestämt de tankar på en förhandlad inkomstpolitik som framförs i dens.k. Vad utskottet anfört bör med anledning avmotionerna Fi22 (m), Fi24 (c) och Fi28 (fp) som sin mening ge regeringen fillkänna. dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffande lönebildningen att med anledning avmotionerna 1987/88:Fi22 yrkande 5, 1987/88:Fi24 yrkande 4 och 1987/88:Fi28yrkande 5 samt med avslag på motion 1987/88 :Fi30 yrkande 20 som sin mening gerregeringen fill känna vad utskottet anfört. 12.Lönebildningen (mom. 4) FiU 1987/88:30 i (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 34 börjar med "Utskottetanser" och på s. 36 slutar med "av utskottet" bort ha följandelydelse: Vinsternai näringslivet har varit mycket höga och inget tyder på attvinstutvecklingen under det närmast kommande året skall bli sämre. Det innebärenligt utskottets uppfattning att det är möjligt att öka lönerna på vinstemasbekostnad, särskilt som vinstens andel av förädhngs-värdet inom industrin underen fioårsperiod fördubblats och enligt samstämmiga prognoser förväntas liggakvar pä en hög nivå. Löneandelen har i motsvarande grad minskat. Enlöneutveckling som innebär atf lågavlönade gmpper får rättmäfiga höjningarbetyder också ökade intäkter för samhället. Därigenom erhålls bättrefömtsättningar aft bygga ut den gemensamma sektorn och att upprätthållarättvisa löner också för de anställda inom denna sektor. Skattesänkningarför de lågavlönade och t. ex. slopad matmoms bör förbättra den enskildesekonomi väsenfiigt. Att som ersättning för ökade löneutbetalningar från bolagenföreslå sänkta skatter frän statens sida försämrar däremot den offentligasektorns ekonomi. Medanledning av den aviserade utgiftsramen pä det stafiiga området inför nästa ärvill utskottet med skärpa avvisa en sådan inblandning i avtalsrörelserna.Utgiftsramen kan få till följd aft viktiga mål för verksamheten i dengemensamma sektorn inte kan uppfyllas. Beslutom vilka tjänster som skall produceras i denna sektor mäste enligt utskottetsmening ske på polifisk nivå. En utgiftsram av det slag som aviseratsövervältrar detta ansvar pä de anställda. Den utgiftsram som tillämpats påårets avtalsrörelse ger emellertid inget klart besked om hur en sådan verkar iett läge då ramen sprängs. Utgiftsramen för innevarande är hålls nämligen päden av regeringen förordade nivån, vilket innebär stora orättvisor och en försvagningav den solidariska lönepolitiken. Medhänvisning fill det anförda avstyrks motionerna Fi22 (m), Fi24 (c) och Fi28(fp) i här aktuella delar och tillstyrks motion Fi30 (vpk) yrkande 20. dels att utskottets hemställan under 4 bort haföljande lydelse: 4. beträffande lönebildningen att med bifall tillmotion 1987/88:Fi30 yrkande 20 och med avslag på motionema l987/88:Fi22 yrkande5, I987/88:Fi24 yrkande 4 samt l987/88:Fi28 yrkande 5 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. Skattepolitiken (mom. 5) , och (alla m) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 37 som börjar med "Utskottetanser" och slutar med "avstyrks därför" bort ha följandelydelse: Utskottet anser det angeläget att påbörja en omfattandesänkning av FiU 1987/88:30 marginalskatterna . En sådan reform kaninte vänta till 1990. Det är olyckligt att regeringen inte ger några konkretabesked om sin syn på skattepolitikens inriktning. Regeringen har följaktligenännu inte kommit till insikt om skatternas roll i avtalsrörelserna och derasstora betydelse för ekonomins utveckling även i övrigt. Ett besked som lämnas i proposifionen är emellertid attregeringen i samband med en eventuell justering av inkomstskatterna eftervalet - avser att föreslå en ytterligare skärpning av nuvarandeavdragsbegränsning med 3 altemafivt . Dessutom skallkvarstående skattebortfall kompenseras genom en höjning av de indirektaskatterna -sannolikt mervärdeskaften. Utskottet anser att om en marginalskattesänkningkombineras med dels en ytterligare avdragsbegränsning, dels en höjning avmomsen, blir det omöjligt för löntagarorganisafionerna aft hålla tillbakabmttolönekraven. För många löntagare skulle därmed de sammantagna effekterna avde sänkta inkomstskatterna, avdragsbegränsningen och en momshöjning leda tillhöjd skatt. Utskottet motsätter sig en sådan inriktning av skattepolitiken. Utskottet anser det fel att ta ytterligare steg mot dentyp av mycket omfattande avdragsbegränsning som är underutredning i inkomstskatteutredningen. En avdragsbegränsning av denna typ skulleenligt utskottets mening slå hårt mot de hushåll som bor i småhus eller ibostadsrätt dels genom att boendekostnaden skulle stiga, dels genom attpriserna på småhus och bostadsrätter skulle falla. Eftersom utskottet anser att det är viktigt att i god fidföre 1989 ge alla parter ett klart besked om att marginalskatterna skall sänkasställer vi oss bakom det förslag som framförs i mofion Fi22 (m) och som innebären sänkning av marginalskatterna i enlighet med följande tabell. inkomst 1988 enl (m) O- 70000 4, Den föreslagna sänkningen i det lägsta inkomstskiktet fårsamma effekt som en sänkning av kommunalskatten med . Det har särskiltstor betydelse för deltidsarbetande, många småföretagare och jordbrukare ochinte minst pensionärer. Utskottet anser det också angeläget att fullt inflationsskyddinförs. Förutsättningen för en varaktig sänkning av marginalskatterna är attinflationen inte tillåts höja skattetrycket automatiskt. Förändringar i detreala skatteuttaget bör endast kunna ske genom beslut i och inte somen konsekvens av inflationstakten. De sänkningar av de statliga skattesatserna som utskottetförordar genomförs i skatteskalorna för såväl gmndbelopp som tilläggsbelopp påett sådant sätt att dennuvarande avdragsbegränsningen successivt avskaffas. FiU 1987/88:30 här anfört innebär att den inriktning av skattepolitiken som förordasi motion Fi22 (m) yrkande 15 tillstyrks och att mofionema Fi24 (c) yrkandena 13och 14 samt Fi28 (fp) yrkande 3 avstyrks. dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse: 5. beträffande skattepolUiken att avslår motionema1987/88:Fi24 yrkandena 13 och 14, I987/88:Fi27 yrkande 6, I987/88:Fi28 yrkande3 och I987/88:Fi3Ö yrkande 12 samt med bifall till motion 1987/88 :Fi22 yrkande15 hos regeringen begär förslag till sänkning av marginalskattema ienlighet med vad utskottet föreslagit. Skattepolitiken (mom. 5) AnneWibble och (båda fp) ariser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 37 som böljar med "Utskottetanser" och slutar med "yrkande 3" bort ha följande lydelse: ovan framhållit mäste skattepolifiken läggas om. Utskottet instämmeri förslagen i motion Fi28 (fp) att en rejäl skattereform med kraftigt sänktamarginalskatter är nödvändig av flera skäl. För det första skulle det ökatillväxtkraften i svensk ekonomi genom att det skulle löna sig att arbeta, spara,utbilda sig och satsa på företagande. För det andra skulle det skapa en bättreoch stabilare gmnd för avtalsrörelserna. För det tredje skulle det göra detmindre lönande att skattefiffla. Ettförsta steg måste tas . Enligt utskottet är förslag välavvägt, nämligen att sänka marginalskatten igrundbeloppet för alla beskattningsbara inkomster . frän den Ijanuari 1989 och att återinföra det automatiska inflafionsskyddet.Inom loppet av bör enligt utskottet marginalskatterna sänkas så attpraktiskt taget alla helfidsarbetande fär högst i skatt på en extrainkomsteller en inkomstökning. Ett tak bör sättas vid . Det innebär att allaalltid fär behålla minst hälften av en inkomstökning och att de allra flestafår behälla . Finansieringenbör enligt utskoftet ske pä det sätt som motionärerna föreslår, nämligen genomen kombination av andra skattehöjningar och minskade transfereringar, integenom ökat budgetunderskott. Det första steget bör således finansieras genombl. a. en minskning av grundavdraget med . och vissa besparingar inomsjukförsäkringen. Utskottetvill också erinra om vad spm anförts ovan, nämligen att frågan ommarginalskattesänkningar inte skall vara ett inslag i en förhandladinkomstpolitik. Meddet anförda tillstyrker utskottet bifall till motion Fi28 (fp) yrkande 3. Imofionerna Fi22 (m) yrkande 15 och Fi24 (c) yrkande 13 förordas en inkomstskattepolitik som till stor del liknar . Båda motionerna förordar sänkta marginalskatter och återinfört inflationsskydd redan för 90 Utskottet anseremellertid att krav inte är tillräckligt FiU 1987/88:30omfattande och att moderata samlingspartiets krav mot bakgrund avfrnan-sieringskraven är alltför långtgående. Motionerna Fi22 (m) yrkande 15 och' Fi24 (c) yrkande 13 avstyrks därför. dels att utskottets hemställan under 5 bortha.följande lydelse: 5. beträffande skattepolUiken att med bifalltill motion 1987/88:Fi28 yrkande 3 och med avslag på motionerna 1987/88:Fi22yrkande 15, 1987/88:Fi24 yrkandena 13 och 14, I987/88:Fi27 yrkande 6 och1987/88:Fi30 yrkande 12 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om inkomstskatterna , Skattepolitiken (mom. 5) GunnarBjörk och (båda c) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 36 börjar med "Inkomstskattesystemetutreds" och på s. 37 slutar med "avstyrks därför" bort haföljande lydelse: Detfinns anledning att genomföra skattesänkningar redan nästa är som ett aktivtled i lönerörelsen för . Regeringens aviserade förslag om en sänktmarginalskatt för helfidsarbetande kan inte värderas förrän den fullständigafördelningspolitiska effekten framstår, bl. a. som en följd av finansieringen. mäste marginalskatten sänkas. En skattereform fömtsättersädana justeringar att nya fördelningspolitiska spänningar inte uppstår. Dettasyfte uppnäs genom höjt gmndavdrag och sänkning av de högsta kommunalskattemasamt sänkt matskatt. Tas infe sädana hänsyn riskerar man att försväraavtalsrörelsen inte att underlätta den. Grundavdragetbör höjas med . En sådan skattesänkning - likaför alla - skall finansieras med höjd oljeskatt, vilken också skall kompenseraeffekterna i den kommunala ekonomin. Dessutom bör sänkt matskatt utgöra encentral del i en skatteomläggning med fördelningspolitisk profil. Detstörsta skatteproblemet för är emellertid kommunalskatterna. Behovenatt utveckla och förstärka insatserna inom värd, omsorg och skola är stora.Inte lönerörelse kommer att driva upp kommuners och landstingskostnader utari att skapa ny verksamhet. I detta läge finns en allvarlig riskför att kommunalskatterna höjs kraftigt. Detta måste ses som detallvarligaste hotet mot såväl marginalskattesänkningen somfördelningspolitiken. Denstarka kostnadsökning som drabbar kommunerna till följd av ett högt löneavtal motsvaras av höjda skatteintäkter. Med den ordning som finns kommer dessa emellertid kommunerna till del först . kan kommunerna t. o. m. ha tvingats höja skatten för att klara ut situationen. Detta är ingen bra ordning. Regenngen bör därför pröva fömtsättningama att skapa ett mer samband mellan löneut veckling och kommunernas skatteintäkter. Statensinsatser måste särskilt gälla den kommunala skafteutjämningen. FiU1987/88:30 Regeringen mäste agera i denna fråga innan det kommunalabudgetarbetet kommit in i sin slutfas. Överiäggningar bör tas upp med kommun-och landstingsförbunden. Ettskatteförslag skall medverka till att skapa goda förutsättningar för enkommande avtalsrörelse. Därigenom kan en samhällsekonomiskt ochför-delningspolifiskf acceptabel uppgörelse näs. Detav regeringen införda schablonavdraget gynnar bara dem som inte har utgifterför inkomsternas förvärvande. Dessutom undantas pensionärer/småföretagare fråndetta avdrag. Schablonavdraget bör därför enligt vår mening sänkas med I 000kr. Denna post ingår i finansieringen av vårdnadsbidragsreformen. Vidarebör en uranskatt införas som finansieringskälla för en sänkning av skatten påarbete. Även andra rävamskatter kan prövas. Dessa stimulerar fillåteranvändning och ger incitament fill en teknikutveckling mot mer resurssnålproduktion. Erfarenheterna bör lämpligen hämtas frän det danska rävarusystemetsuppbyggnad. Miljöavgifter är en annanintäkt vilken kan finansiera en skattereform. anfört om inriktningen av de skattepolitiska åtgärderna ochbehovet av överläggningar med bör gesregeringen till känna. dels att utskottets hemställan under 5 bort haföljande lydelse: 5. beträffande skattepolitiken att med avslag pämotion 1987/88:Fi30 yrkande 12 samt med anledning av motionerna 1987/88:Fi22yrkande 15, I987/88:Fi27 yrkande 6 och 1987/88:Fi28 yrkande 3 och med bifallfill motion 1987/88:Fi24 yrkandena 13 och 14 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört om inriktningen äv de skattepolitiska åtgärderna för1989 och behovet av överläggningar med kommun-och landsfingsförbunden. Skattepolitiken (mom. 5) i (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 37 som böljar med "Utskottetanser" och slutar med "yrkande 12" bort ha följande lydelse:. Utskoftetanser att en beskattning efter bärkraft måste vara vägledande förskattepolitiken. En marginalskattesänkning som finansieras med indirektaskatter har motsatt innehåll och fjärmar sig frän arbetarrörelsens mål för denekonomiska politiken. En sådan inriktning av skattepolifiken avvisas bestämtav utskottet. Utskottet kan följaktligen inte heller acceptera attskattepolitiken skall utnyttjas för att hålla kvar vinsterna i företagen pä enfortsatt mycket hög nivä. Avdetta följer att utskottet inte kan godta den inriktning av skattepoliti ken som förordas i mofionerna Fi22 (m), Fi24 (c) och Fi28 (fp). Utskottet kan av samma skäl inte heller godkänna den inriktning som förordas i 92 Däremotanser utskottet att den skattepolitik som föresläs FiU 1987/88:30 i motionFi30 (vpk) och som tidigare redovisats i betänkandet är riktig.