bet · GB01BoU14 · 1987-12-31 00:00:00 — om samt vissafastighetsbildningsfrågor m.m. I betänkandet behandlar utskottet motioner från denallmänna motionstiden rörande , va-lagen och vissafrågor rörande förrättningsverksamheten på fastighetsbildningspmrådet. Medanledning av dels en motion om preskriptionstiden för ingripanden mot olovligtbyggande m.m. föreslår utskottet en översyn av preskriptionsreglerna. Vidaretillstyrker utskottet en motion om utredning av möjligheten att sänkakostnaderna för fastighetsbildning m.m. Övriga motioner avstyrks. Reservationer har avgetts av m- resp. fp-ledamöternarörande grunderna för utformningen av samt i övrigt i vissafall till förmån för de avstyrkta motionsyrkandena. I detta betänkande behandlar utskottet de väckta motionerna 1987/88:Bo211 av m.fl.(m) vari yrkas 21. att beslutar ändra (1987:10)så att a) genomförandetidenför detaljplaner avskaffas, b) översiktsplanerna blir frivilliga, c) planinstitutetområdesbestämmelse avskaffas, d) markanvändning beträffande detaljhandelsstruktur m.m.inte kan regleras genom detaljplaner, e) full ersättning till markägaren utgår vid intrångeller rådighetsinskränk- ning. 1987/88:Bo246 av och () variyrkas 2. att hos regeringen begår att berördalänsstyrelser undersöker möjligheterna att ställa mark till förfogande för fritidsbebyggelse och åretomboståder. 1987/88:Bo408 av m.fl. (s) vari yrkas 3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om upphävande av preskriptionsregeln för smygkontorisering. 1 1987/88. 1987/88:Bo411av och () vari yrkas att BoU 1987/88:14riksdagen hos regeringen begär förslag till förenklad lantmäteriförrättning pådet sätt som i motionen anförts. 1987/88:Bo416 av och () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av ändring i lantmäteriverkets praxis föravstyckning av bostadsfastighet. 1987/88:Bo419 av (c) vari yrkas attriksdagen beslutar att fastighetsbildningslagstiftningen vidlantmäteriförrättning ändras, där fråga är om ingrepp i enskilds fasta egendomi syfte att tillgodose ett allmänt ändamål, så att enskild sakägare ersätts försina egna kostnader på samma sätt som vid expropriation. 1987/88:Bo422 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkallelseförfarande enligt fastighetsbildningslagen och möjlighet till yttrandei anläggningsförrättningar innan beslut fattas av förrättningsman. 1987/88:Bo424 av m.fl. (fp) vari yrkas 13. att hos regeringen begär en översyn av PBL ienlighet med vad som anförts i motionen. 1987/88:Bo425 av m.fl. (m, fp) vari yrkasatt hos regeringen begär förslag till ändring ifastighetsbildningslagen i enlighet med motionens syften. Motiveringenåterfinns i motion 1987/88:Jo259. 1987/88:Bo430 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att sockennamn skall ingå ifastighetsbeteckningen vid övergång till dataregistrering av fastigheterna iKopparbergs län. 1987/88:Bo513 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om handikappades möjligheteratt påverka samhällsplaneringen. Motiveringen återfinns i motion 1987/88:So615. 1987/88:Bo524 av () vari yrkas attriksdagen som sin : mening ger regeringen till känna behovet av att iplaneringen av bostadsområden och samhällen ge utrymme för kolonilotter. 1987/88:Bo526 av () vari yrkas attriksdagen beslutar öka den tillåtna storleken på s.k. friggebodar till14,99 m". 1987/88:Bo527 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning om ett dispensförfarande för äldrebebyggelse i tätorternas ytterområden, i enlighet med vilket denna bebyggelseskulle kunna befrias från skyldighet att ansluta sig till kommunalt vatten- ochavloppssystem i sådana fall då denna bebyggelse redan har äldre vattentäkt ochavlopp som uppfyller alla lagstadgade krav på hur sådana anläggningar skallvara utförda. 1987/88:Bo530av Eriing och () vari yrkas att BoU 1987/88:14riksdagen hos regeringen begär sådan ändring i att det somi motionen anförts blir tillgodosett. 1987/88:Bo531 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning med förslag såvitt gäller möjlighetatt föra talan i förvaltningsärende i enlighet med vad som anförts i motionen. 1987/88:Bo532 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omändringar och översyn av (PBL). 1987/88:Bo535 av och ()vari yrkas att beslutar ändra i enlighet med vadi motionen förordats. 1987/88:Bo536 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omändring i PBL. 1987/88:Bo537 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen beslutar att (PBL) skall förändras så atthandikapprörelsen får samma möjligheter som hyresgästorganisationer har i remiss-och samrådsförfarande. 1987/88:Bo546 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådan ändring i att näringsfriheten förstärks. Motiveringen återfinns i motion1987/88:N333. 1.1 Grunderna för lagen , PBL, trädde i kraft . I moderata samlingspartiets partimotion Bo211 yrkande 20och partimotion Bo424 yrkande 13 riktas kritik mot grundläggandeprinciper för lagens utformning och begärs ändringar i lagen i enlighet medföljande huvudpunkter. 1 fp-motionen förespråkas att 1 kap. 6 § ändras så att detav lagen framgår en allmän rätt att bebygga mark, vilken dock skulle fåinskränkas beroende på allmänna intressen. I båda motionerna angrips systemet med genomförandetid fördetaljplaner. 1 m-motionen begärs att systemet helt avskaffas, medan det ifp-motionen förordas att den lägsta genomförandetiden skall anges till tio åroch att någon övre tidsgräns inte skall anges i lagen. Dessutom bör möjlighetenför kommunen att efter genomförandetiden lösa in mark avskaffas. I m-motionen anförs att översiktsplanerna bör görasfrivilliga för kommunerna och att systemet med områdesbestämmelser bör avskaffas. 1m-motionen anförs att kommunerna genom detaljplanerna fått alltför långtgående möjligheter att styra markanvändningen, t. ex. i fråga om BoU1987/88:14 reglering av handel. Möjligheten att reglera handeln idetaljplaneform kritiseras också i fp-motionen. Även i motion Bo546 (fp) tas frågan om reglering avdetaljhandeln upp. Motionärerna begär ändring i PBL och anför - i motion N333(fp) - att konkurrens och näringsfrihet bör råda i stället för politiskaintressen. Ersättningsreglerna i PBL kritiseras i de bådapartimotionerna. M-motionärerna menar att kvalifikationsgränserna bör ändrasoch att full intrångsersättning skall utgå till markägare. Även fp-motionärerna förespråkar generösare ersättningsregler till förmån för ägare avkulturhistoriskt värdefulla fastigheter och markägare i områden med äldreplaner, där det rått nybyggnadsförbud. I fp-motionen förs ytterligare ändringsförslag fram.Kommunerna bör ges ytterligare möjlighet att ta undan från bygglovsplikt sådanaåtgärder som byggande av garage, förråd och bastu. Alla bör få rätt att göramindre tillbyggnader eller mindre ombyggnader, även i den mån sådana åtgärderskulle strida mot detaljplan eller andra bestämmelser. Utanför detaljplaneratområde bör det bli lättare att få bygglov. Ett påbörjat detäljplanearbete börinte ge kommunen rätt att vägra bygglov än och ettförhandsbesked bör gälla . Organisationer som berörs avplanarbete bör få rätt att påverka arbetet och överklaga beslut. Klimatdata börbeaktas vid bebyggelseplanering. De synpunkter som framförs i de här aktuellapartimotionerna har noga övervägts av bostadsutskottet och i vissa avseendenäven av andra utskott inför behandling av PBL. Utskottetvill här hänvisa till vad som på ett flertal ställen framhålls i betänkandenaBoU 1986/87:1, 4 och 8. har inte godtagit synpunkterna, utan funnitatt delvis andra grunder bör gälla för PBL. När synpunkterna nu på nytt framförskort tid efter lagens ikraftträdande ser bostadsutskottet inte några skäl attgöra någon annan bedömning . Härtill kan läggas ytterligare någrakommentarer. Systemet med genomförandetider för detaljplaner, som är ende stora principiella nyheterna i PBL, har tillkommit för att tillgodosebehovet av att planer skall kunna omprövas när nya förhållandengör detta motiverat och garantera rättssäkerhet för sakägare undergenomförandetiden. Att avskaffa reglerna om genomförandetid eller väsentligtförlänga ramen för den genomförandetid som anges i PBL skulle leda tillsamma problem med inaktuella och låsta planer som präglade den tidigarebyggnadslagstiftningen. Det skulle vara en olämplig ordning att sakägare, sominte tar något initiativ till att genomföra planer inom rimlig tid, ändå fårsina outnyttjade rättigheter skyddade av kommunen, särskilt i sådana fall därstarka samhällsintressen talar för en oriiprövning av planen. Vidare bör det - med anledning av m-motionen - framhållasatt ett avskaffande av översiktsplaneringen och möjligheten att utfärda områdesbestämmelserknappast kan anses tjäna de enskilda intressen som motionärerna utger sig talaför. En kommun som inte har en tydlig översiktsplan och avstår från att utfärdabindande bestämmelser kan likväl inte lämna byggandet i kommunen heltoreglerat. Regleringen får i sådana fall bygga direkt påPBL:s föreskrifter om bebyggelsemiljöns utformning, men dessa BoU 1987/88:14 regler ärgivetvis generella för hela landet och ger alltså den enskilde ingen för det konkreta fallet klar vägledning om vad som kan tillåtas. översiktsplaneroch områdesbestämmelser utformas i samråd med berörda parter ochbeslutas i normal demokratisk ordning inom kommunen måste ge betydligtbättre förutsättningar för byggande och samhällsutveckling till gagn för såvälallmänna som enskilda intressen än en ordning där inga riktlinjer finns ochall prövning får ske från fall till fall i uppkommande ärenden. Möjligheten att i detaljplan i vissa avseenden reglera hurhandel får bedrivas i kommunen motiveras av att handelns utveckling kan ställaganska stora krav på planeringen i kommunen. Trafikförings- ochparkeringsfrågor måste kunna lösas liksom försörjningen av varor förbostadsområdena. Det är inte enbart enskilda konsumenter som har berättigadeintressen i dessa sammanhang. Vilka åtgärder som bör kräva bygglov är givetvis en frågasom från tid till annan kan bedömas på skilda sätt. Den utvidgning avlovfriheten som föreslås i fp-motionen är emellertid oprecist utformad ochskulle leda till en oönskad försvagning av möjligheterna att reglerabebyggelsemiljön inom detaljplaneområdena där dess utformning kan vara mycketkänslig. Motionens förslag i övrigt, om att lov inte skall kunna vägras underlängre tid än och att förhandsbesked skall gälla , byggerpå en helt felaktig uppfattning om vad som föreskrivs i PBL. Som framgår av 8kap. 23 § resp. 34 § är motionsförslagen i denna del mer än tillgodosedda. Av de skäl som redovisats avstyrker utskottet moderatasamlingspartiets partimotion Bo211 yrkande 21, partimotion Bo424yrkande 13 och motion Bo546 (fp) beträffande grunderna för PBL. I motion Bo246 (m) föreslås att regeringen skall instrueralänsstyrelserna att undersöka möjligheterna att ställa mark till förfogande förfritidsbebyggelse och åretombostäder. Motionärerna menar att restriktivitet iutbyggnaden av fritidsområden i skärgården lett till prisökningar på mark som isin tur allvarligt försvårar för de permanentboende att skaffa eller behållamark. Lösningen är enligt deras mening att mer mark upplåts för både fritids-och permanentboende. har med bifall till utskottets förslag ibetänkandet BoU 1986/87:14 s. 10 som sin mening gett regeringen till känna attde regler som ger kommunerna möjlighet att förköpa mark för att understödjapermanentboendet i bl.a. skärgårdsområdena bör utvärderas. Om en sådanutvärdering skulle ge vid handen att reglerna bör ändras eller ytterligareåtgärder behövs, förutsatte utskottet att regeringen skulle återkomma tillriksdagen med erforderliga förslag. Utskottet delar motionärernas oro för utvecklingen i vissaskärgårdskommuner. Med det tillkännagivande som redan gjort får detanses att motionärernas strävanden redan är till stor del tillgodosedda. Detföreslagna uppdraget till länsstyrelserna förefaller mindre ändamålsenligt medtanke på att det är de berörda kommunerna som har att svara för att mark itillräcklig omfattningställs till förfogande för byggande såväl av permanentbostäder BoU1987/88:14 som fritidshus / skärgårdsområdena. Utskottet avstyrker därförmotion Bo246 (m) yrkande 2. I partimotion Bo513 yrkande 1 begärs- medhänvisning till motivering i motion So615 - ett tillkännagivande omhandikappades möjligheter att påverka samhällsplaneringen. I den senaremotionen anförs bl.a. att kommunsammanläggningarna har accentuerat behovet avatt planeringen grundas på kännedom om de handikappades situation och att dehandikappade har alltför små möjligheter att påverka utformningen avboendemiljön. Utskottet erinrar om att PBL syftar till att främja ensamhällsutveckling med jämlika och goda sociala levnadsförhållanden (1 kap. 1§). Det lämnas också stort utrymme för de handikappade ochderas organisationeratt delta i utformningen av samhällsplaneringen enligt PBL (2 kap. 4 § 5, 3kap. 7 §, 4 kap. 3 § och 5 kap. 20 §, prop. 1985/86:1 s. 536 och 609, BoU1986/87:1 s. 65. 75 och 81, BoU 1986/87:8 s. 5).. Utskottet, som inte har någonannan uppfattning än motionärerna i fråga om det angelägna i att bl.a.boendemiljön utformas så att den blir fullt tillgänglig även för människor medhandikapp, finner att de nuvarande reglerna är väl ägnade att understödja ensådan utveckling. partimotion Bo513 yrkande 1 synes därigenomvara tillgodosedd och avstyrks därför. I motion Bo524 (c) förespråkas ett riksdagenstillkännagivande om behovet av att i planeringen av bostadsområden ochsamhällen ge utrymme för kolonilotter. Motionären menar att de kolonilotter somfinns inte svarar mot efterfrågan och att det är viktigt att behovetuppmärksammas redan från början när nya bostadsområden skall planeras.Motionären pekar på det stora intresset för trädgårdsskötsel och på det nyttigai att människor äter mer grönsaker och får motion. Kolonilotter bör varaplacerade så att de inte är känsliga för miljöutsläpp, påpekar han. Utskottet delar motionärens uppfattning om det värdefullai att fritidsintressen av den art som kolonilotter skapar förutsättningar förkan beredas tillräckligt utrymme, främst i anslutning till de större tätorternadär efterfrågan kan bedömas vara störst. Utskottet har tidigare medverkat tillökat statligt stöd för att göra bostadsområden mer attraktiva genom tillkomstenav odlingslotter och koloniträdgårdar (prop. 1983/84:145, BoU 23 s. 35). Etttillkännagivande av det slag som motionären efterlyser skulle dock knappastvara vare sig verkningsfullt eller nödvändigt för att främja en större satsningpå kolonilotter. Det måste i grunden vara en uppgift att avgöramarkanvändningsfrågor av detta slag. bör visa förståelse för deskilda förhållanden och önskemål som finns i olika delar av landet. MotionBo524 (c) avstyrks. I sammanhanget vill dock utskottet erinra om de möjlighetersom kommunerna enligt PBL har att undanta bl.a. kolonistugor från bygglovsplikt(8 kap. 5 § första stycket 6). 1.3 Plansystemet m. m. 1 motion Bo532 (m) framförs - frånden principiella grunduppfattningen att ' PBL inte borde ha införts -synpunkter på hur regelsystemet i vissa delar bordeändras för att praktiska problem som sägs ha uppkommit vid BoU 1987/88:14tillämpningen skall kunna undanröjas. Den omständigheten att lov enligt PBLinte får medges annat än i överensstämmelse med vad som bestämts i endetaljplan eller i områdesbestämmelser och att endast mindre avvikelser, som ärförenliga med syftet med regleringen, får accepteras vid lovprövningen, ansermotionären har lett till förvirring. Han anser att bör göra ettförtydligande av begreppet "mindre avvikelse". Motionären efterlyserregler om dispens från detaljplaner, bl.a. för att möjliggöra bygglov på marksom är aktuell för det ursprungliga ändamålet, men där enplanbestämmelse utgör ett formellt hinder mot lov. Dispens borde enligtmotionären kunna ges för obetydlig avvikelse, som inte strider mot planensintentioner och där berörda sakägare inte har några invändningar. Slutligenanser motionären att samrådsreglerna och bestämmelserna om kungörelse bör ändrasför att förbilliga den kommunala hanteringen. En av grundtankarna med PBL är att bindande bestämmelser iform av detaljplaner, fastighetsplaner eller områdesbestämmelser skall följasoch inte sättas ur kraft med successiva dispenser. Bakom dessa tankar liggerockså att besluten om planer och områdesbestämmelser tillkommer efter en.samråds- och utställningsprocedur i vilken en stor krets personer gettstillfälle att medverka. Det breda inflytandet över besluten och dessasförankring i den kommunala demokratin bör inte i efterhand kunna rubbas utanatt motsvarande medborgarkontroll kan utövas. Givetvis kan det förekomma attbesluten blir föråldrade och kräver ändring, men denna bör i sådant fall skeenligt samma regler som styrt tillkomsten. 1 PBL finns regler om förenklatplanförfarande, som kan tillämpas om en detaljplaneändring är av begränsadbetydelse, saknar intresse för allmänheten, och är förenlig med översiktsplanoch granskningsyttrande över denna (5 kap. 28 §). Plansystemetenligt PBL är inte heller inflexibelt. Som motionären själv framhåller fårmindre avvikelser medges, om de är förenliga med en plans ellerområdesbestämmelsers syfte (8 kap. 11 och 12 §§). Det är nu en uppgift förrättstillämpningen att närmare ta ställning till den praktiska innebörden iskilda fall av möjligheten att medge mindre avvikelser. bör inteingripa med andra uttalanden än dem som redan gjorts i förarbetena till PBL.Den utformning av en dispensregel som motionären föreslår kan knappast öppna detvida tolkningsutrymme som motionären synes eftersträva, utan inskränker snarareförutsättningarna för att medge avvikelser än mer än vad som följer av PBL. Vadslutligen gäller de påstådda höga kostnaderna för kungörelseförfarandet villutskottet erinra om att kungörelse är obligatoriskt endast då ett planförslagskall ställas ut och då ett planbeslut vunnit laga kraft. 1 andra fall ärkungörelse ett alternativ till ett normalt mer resurskrävande förfarande medunderrättelse till sakägare, hyresgäster m.fi. Det bör vara én uppgiftatt finna de mest ekonomiska formerna för ett betryggande medborgarinflytande iplaneringsfrågorna. Såvitt utskottet har sig bekant har de frågor somaktualiserats i motionen även tagits upp i framställningar till bostadsdepartementet.Eftersom frågorna sålunda kommer att övervägas av regeringen, skulle etttillkännagivande enligt motionärens förslag inte heller av detta skäl fyllanågon funktion. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet alltsåmotion Bo532 (m) beträffande dispens m.m. I mofion Bo537 (vpk) föreslås en ändring i 5 kap. 25 §första stycket 2 PBL BoU 1987/88:14 av innebörd att inte bara hyresgästorganisation,som omfattas av den angivna punkten, utan även handikapporganisation skallunderrättas om utställning av planförslag. Motionärerna anför atthandikapprörelsen anmält viss oro över att inte regelmässigt ha blivitunderrättad om planförslag som angått den, 1 5 kap. 25 § första stycket 3 finns den föreskriften attandra (än sakägare och hyresgästorganisation) som har ett väsentligt intresseav ett planförslag skall underrättas om utställning av förslaget. Bestämmelsenbör läsas i sammanhang med motsvarande regler om vilka som skall beredastillfälle att delta i samråd rörande planförslag och de uttalanden som gjorts iförarbetena till dessa bestämmelser. Där har utsagts att bl.a.handikapporganisationer skall beredas tillfälle till samråd. Utskottet hartämligen utförligt behandlat frågan i betänkandet BoU 1986/87:1 s. 75 och 81.Utskottet avstyrkte därvid ett yrkande (vpk) om att "de arbetande"obligatoriskt skulle underrättas om utställning. Bakom utskottetsställningstagande låg givetvis inte någon önskan att handikappade ellerarbetande skulle undanhållas information om planeringsfrågor eller att de bordeavhålla sig från att komma med synpunkter, utan överväganden om hur förfarandeti planfrågor rimligen borde regleras för att ett brett medborgarinflytandeskulle kunna förenas med anspråk på en smidig handläggningsordning. Med fullrespekt för den självklara roll handikapprörelsen har i frågor rörandeboendemiljöns utformning, finner utskottet likväl inte skäl att införa den imotionen föreslagna regeln om handikapporganisationer ochutställningsförfarandet i PBL. Motion Bo537 (vpk) avstyrks med det anförda. I motion Bo531 (c) tas upp allmänna frågor om klagorätt iförvaltningsärenden från bl.a. den utgångspunkten att det skulle finnas en riskför s.k. civil olydnad om endast sakägare får föra talan i ärenden som harbetydelse för utformningen av miljön. Motionären menar att alla som är berördaav förändringar bör få föra talan vid domstol, eventuellt genom en förening.Samtidigt är motionären oroad över att tillståndsförfarandet i miljöärendenofta tar , vilket enligt hennes mening inte står i överensstämmelse medartikel 6 i om de mänskliga rättigheterna och grundläggandefriheterna. Hon begär en utredning om talerätt i förvaltningsärenden enligtvad som anförs i motionen. Utskottet erinrar om att.PBL är ett exempel pålagstiftning där inte bara sakägare i traditionell mening, utan även vidaremedborgargrupper: hyresgäster, bostadsrättshavare och övriga boende, gettsmöjlighet att överklaga beslut i plan- och byggfrågor enligt lagen. Sommotionären själv inte tycks främmande för skulle en rätt för envar att föratalan inför domstolar och myndigheter som har befattning med miljöärenden bl.a.medföra en väsentlig tidsutdräkt med avgörandet av sådana ärenden. Den principi anglosaxiska rättssystem, amicus curiae, som motionären hänvisar till har förövrigt inte den innebörd som anges i motionen, utan är närmast attkarakterisera som en möjlighet för domstol att ta hänsyn till uppfattningar hosrättslig expertis utanför domstolen själv. En grundläggande svaghet hos tankenatt medborgarna mer allmänt skulle ges rätt att uppträda som parter imiljöärenden är emellertid enligt utskottets mening att kompetenskonflikter iförhållande till den demokrafiska beslutsprocessen kan uppkomma. BoU 1987/88:14Medborgarmakt bör utövas genom de valda representativa organen och demyndigheter som står under dessas kontroll. Frågor om medborgarinflytande ochklagorätt i miljöfrågor diskuteras inom ramen för arbete. Någrasärskilda uttalanden av med anledning av motion Bo531 (c) kan inteanses påkallade, utan motionen avstyrks. I motion Bo526 (m) begärs lagändring så att storleken påsådana komplementbyggnader till småhus som inte kräver bygglov ökas från 10 mtill 15 m'. Motionären anför att byggnaderna skulle bli mer användbara förförvaringsändamål. På grundval av förslag i promemorian (Ds Bo 1978:3)Förenklad byggnadslovsprövning beslöt 1979 (prop. 1978/79:111 bil.12, BoU 3) att införa regler i byggnadsstadgan som innebär att i omedelbarnärhet av bostadshus med högst två lägenheter (småhus) får utan byggnadslovuppföras högst två fristående uthus, som inte är avsedda som bostad, underförutsättning att den sammanlagda byggnadsarean inte är större än 10 m, , atttaknockshöjden inte överstiger 3 m och att byggnaderna placeras minst 4.5 mfrån tomtgräns eller på det avstånd från denna som kan vara föreskrivet i en gällande plan. Att byggnadsarean inte utan lov fick göras större än 10 m sammanhänger med att uthusen inte ansågs böra få användas som bostäder eller garage och därför inte heller borde inbjuda till sådant användningssätt. När bestämmelserna sedermera med vissa ytterligare lättnader fördes över fill 8 kap. 4 § första stycket 6 PBL, togs bl.a. förutsättningen attbyggnaderna inteskullefåvara avsedda till bostad bort som en onödig begränsning av den , enskildesfrihet (prop. 1985/86:1 s. 696). Däremot avvisades förslag om att i princip ettobegränsat antal byggnader som inte är större än 10 m skulle få uppföras utanlov (prop: s. 256).