bet · GB01TU22 · 1987-12-31 00:00:00 — Genom SAS och Linjeflygs nav-eker-systemerbjuds olika delar i vårt land frekventa flygförbindelser med varandra i enutsträckning som inte skulle vara möjlig om bara "tvärförbindelser"funnes att tillgå. Tidsåtgången för färd via och eventuell omstigningdär torde för de flesta inte vara till någon större nackdel. Med hänsyn tilldet nu anförda och till att SAS och Linjeflyg får anses sköta sin trafik väloch genom kapacitetsökningar och upprättande av nya flyglinjer harkunnat tillgodose en ökande efterfrågan på flygtransporter, bör dessa företagäven i fortsättningen kunna ha en prioriterad ställning i den nationellaflygtrafikförsörjningen. Utskottet tillstyrker sålunda att godkänneräven vad som i denna del har förordats i propositionen. propositionen har förordats i övrigt om luftfartspolitiska rikthnjer avseendeden nationella trafiken har inte föranlett någon erinran från utskottets sidaoch bör godkännas. Bakgrundtill de förslag om luftfartspolitiska riktiinjer för sekundärtrafiken som föredragandenframlägger är förslag som luftfartsverket (LFV) framlade i rapporten(1987:01 Pp) (SLUSS 87) och remissyttranden över rapporten. 1 rapporten redo- TU1987/88:22 visas ett uppdrag att utarbeta förslag till ett bärkraftigt ochutvecklingsbart regionalflygnät för . Inom ramen för uppdragetskulle LFV också redovisa de ekonomiska förutsättningarna för flyg- ochflygplatsdriften i existerande regionalflygnät. LFV definierar i rapporten sekundärflyg som trafik medflygplan med en högsta tillåten startvikt på . Med denna avgränsningbetecknas i rapporten trafik med flygplan av t. ex. typen somsekundärtrafik. Det konstateras att orsakerna till regionalflygets ekonomiskaproblem är dess småskalighet och att alltför många flygföretag är etablerade påen begränsad marknad. Ett regionalflygnät för av ungefär denomfattning det hade kan enligt rapporten trafikeras av betydligt färreföretag än de som upprätthöll trafik. Verket anser emellertid att det avkonkurrensskäl bör finnas mer än ett företag. Flygplatsnätet anses vara mer äntillräckligt för regionalflygets behov. Remissinstanserna delar i huvudsakbedömningarna och förslagen i rapporten. Innan utskottet redogör för föredragandensställningstagande till rapporten vill utskottet erinra om att föredraganden,som redovisats i det föregående, föreslår att även trafiken påStockholmslinjerna till , och i fortsättningenskall betraktas som primärflyg, även om flygplan av typen används förtrafiken. Föredraganden framhåller att LFV:s bedömningar och förslagi rapporten också överensstämmer med hans. Den syn på sekundärflyget som hanframför i propositionen begränsar han dock inte till att avse södra den avser hela landet. Föredraganden anför att, eftersom sekundärtrafik med hansdefinition representerar en kompletterande trafik baserad på lokala och regionalaönskemål, saknas starka motiv för staten att begränsa eller styra trafikutvecklingen.Staten bör därför enligt hans mening inte styra trafikutbudet påsekundärmarknaden. Den skiss till organisation m.m. av sekundärflyget som LFVhar presenterat bör, anför han, därför ses som en rekommendation - envägledning för flygföretagen att nå en bättre lönsamhet. Det finns, anför hanvidare, inte anledning för staten att förorda en speciell ägarstruktur ellersärskilda samverkansformer. De riktlinjer för sekundärtrafiken som föredragandenföreslår sammanfattar han i följande satser. Sekundärflygetbör utgöra ett värdefullt komplement till trafiken på Sekundärflygetbör utvecklas efter marknadens behov på affärsmässiga Koncessionsgivningenskall inriktas på att underlätta och stödja branschens egen omstrukturering. Sekundärflygbolagenbör ges bättre möjligheter till långsiktig planering. Av vadföredraganden i övrigt anför eller föreslår kan nämnas att han anser attett sekundärflygbolag inte skall behöva förlora sin koncession för enflyglinje, då det har arbetet upp flyglinjen så att den blir lämplig att Han framhåller i anslutning till en redovisning av 2() "detinre Norrlandsnätet" att det även i fortsättningen finns starka skälför /88:22 att bibehålla ett särskilt trafikutbud för inre Norrland.Underskott på denna trafik måste enligt föredraganden som fåtäckas inom ramen för Linjeflygs övriga trafik och genom den resultatutjämningmellan SAS och Linjeflyg som sker. Det föreslås i propositionen att skall godkännavad föredragan den har förordat om riktlinjer avseende sekundärtrafik. I två motioner har tagits upp frågor om sekundärtrafiken.I motion T89 (m) begärs (i del av yrkande 18) att tillståndsgivningen försekundärtrafik skall bli mer generös, och i motion T708 (m) begärs (yrkande 4)att skall ges möjlighet att bli en knutpunkt för regionalflyget i södraSverige. De i propositionen förordade riktlinjerna avseendesekundärtrafiken synes i huvudsak inte skilja sig från vad som för närvarandegäller för denna del av luftfarten. Utskottet tillstyrker att de förordaderiktlinjerna godkänns. Enligt utskottets mening synes motionsönskemålen väl kunnatillgodoses inom ramen för de förordade riktlinjerna för koncessionsgivningenm.m. För de ekonomiska förutsättningarna för trafik somaktualiseras svarar emellertid intressenterna i denna. Motionsförslagen börsåledes kunna lämnas utan särskild åtgärd av . 3 Resultatutjämning mellan flygplatser ochhuvudmannaskapet för sådana, m.m. I ett avsnitt om statliga och kommunala flygplatser i dentrafikpolitiska propositionen tas upp frågor om resultatutjämning mellanflygplatser och huvudmannaskap för sådana m.m. I ett annat avsnitt tas uppfrågor om prövning av flygplatser. Utskottet tar upp dessa delar ipropositionen till behandling i detta avsnitt av sitt betänkande. Enligt 63 § i den till luftfartslagen (1957:297) knutnaluftfartsförordningen (1986:171) skall luftfartyg vid persontransporter iförvärvssyfte använda allmänna flygplatser, godkända enskilda flygplatser ellermilitära flygplatser. Enligt 6 kap. 4 § luftfartslagen får allmänna flygplatser som definieras som flygplatser för allmänt bruk - inte inrättas eller drivasutan tillstånd av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Frågorom tillstånd att inrätta m.m. allmänna flygplatser prövas av luftfartsverket(LFV). Tillstånd ges huvudsakligen efter luftfartspolitiska överväganden. LFVutfärdar föreskrifter om tillträde till allmänna flygplatser. Ett fåtal av deallmänna flygplatserna i vårt land ägs av annan än staten. Enskild som inrättar en flygplats som inte är avsedd förallmänt bruk -dvs. ägaren bestämmer om tillträde till flygplatsen - kan enligt61 § luftfartsförordningen erhålla LFV:s godkännande av flygplatsen (somgodkänd enskild flygplats), om flygplatsen uppfyller kraven för en allmänflygplats. Vidutgången av var enligt föredraganden 211 flygplatser i vårt 21 land registrerade hos LFV,varav 55 trafikflygplatser. Linjefart bedrevs på /88:22 39 av trafikflygplatserna,nämligen på de 14 flygplatserna som drivs av LFV, på 11 godkända enskildaflygplatser, varav de flesta drivs av kommuner, samt på 11 militäraflygplatser. På fem av de sistnämnda flygplatserna driver LFV flygstationer och påsex driver kommunala flygplatsföretag sådana Enligtriktlinjer för luftfartsverkets verksamhet och organisation som riksdagengodkände (prop. 1967:57, SU 107, rskr. 267) skall LFV driva ochförvalta statliga flygplatser för linjefart (i prop. 1967:57 kallade primärflygplatser).Även landsting, kommuner eller enskilda intressenter skall enligt dessariktlinjer kunna anlägga, driva och förvalta flygplatser för linjefart (kalladesekundärflygplatser). Andra flygplatser än sådana med linjefart bör enligtriktlinjerna även i fortsättningen vara en angelägenhet för landsting, kommuneller enskild intressent (prop. 1967:57 s. 43). I1982 års luftfartspolitiska beslut fastslogs att de flygplatser somhuvud-sakUgen betjänar allmänflyget inte heller i fortsättningen bör vara enstatlig angelägenhet utan en angelägenhet för kommun, landsting eller enskildintressent (prop. 1981/82:98 s. 33-34). Föredragandenanför i den trafikpolitiska propositionen att det i princip inte finnsanledning att ändra på den sålunda beslutade ordningen för fördelning avansvaret för flygplatser i vårt land. Destatliga civila flygplatserna (varmed också avses de statliga flygstationernaför civil luftfart på militära flygplatser) är kostnads- och intäktsmässigtintegrerade i ett sammanhållet system. De avgifter som fastställs för nyttjandetav de olika flygplatserna har sålunda baserats på den samlade kostnaden fördriften av de flygplatser som staten har. Detta innebär att lönsammaflygplatser lämnar bidrag till olönsamma flygplatser och att sålunda enresultatutjämning sker mellan flygplatserna. 3.2Resultatutjämning mellan statliga och kommunala flygplatser m.m. I1982 års luftfartspolitiska beslut konstaterades att vissa icke statliga flyg platser hade en trafik och en roll i flygplatssystemet som överensstämde med förhållandena för vissa statliga flygplatser. Med anledning av ett ut redningsuppdrag som gavs mot denna bakgrund lade LFV fram förslag till ett system med resultatutjämning, vilket förutom statiiga flyg platser också omfattade de kommunala flygplatserna , , , , och . Regeringen ställde sig dock inte bakom förslaget (prop. 1985/86:100 bil. 8 s. 121-123). (/86:15 s. 11-13, rskr. 226) uttalade emellertid att närmare övervägan den borde komma till stånd kring frågor om den regionala utvecklingen, och utjämningen borde stimuleras genom att kommunala flygplatser med inter regional linjefart ingick i ett resultatutjämningssystem. Utskottet förordade också att kostnadsersättningar, som hade utgått till och flygplatser luftfartspolitiska beslut, skulle utgå i avvaktan på 22 resultat avde förordade övervägandena. Dessa kostnadsersättningar upp- /88:22gick för /86 till 2,8 resp. 2,9 milj.kr. Mot bakgrund av uttalanden föreslogs följandeår i prop. 1986/87:100 bil. 8 ett särskilt anslag på 15 milj.kr. för bidragtill huvudmännen för kommunala flygplatser i skogslänen med regionaltbetydelsefull linjetrafik. (, rskr. 303) godkände förslaget menupprepade sitt uttalande om att förnyade överväganden av frågan om ettresullatutjämningssystem borde komma till stånd. Utredningsmän söm därefter tillkallades lade i oktober1987 i rapporten - (Ds K 1987:17) Resultatutjämningssystem mellan statliga ochkommunala flygplatser - fram förslag till ett sådant system. På grundval avförslagen i rapporten och kontakter med företrädare för landstingskommunerna,kommunerna, flygplatshuvudmän och flygföretag föreslår föredraganden införandeav ett tidsbegränsat system för resultatutjämning till kommunala flygplatshuvudmän.Detta föreslås ersätta kostnadsersättningarna till och Växjöflygplatser. Föredraganden upprepar den invändning som föredragandedepartementschefen i proposition 1985/86:100 bil. 8 anförde mot LFV:s förslagår 1984 till resultatutjämningssystem, nämligen att en riktlinje bör vara attLFV:s resultatansvar bör omfatta sådan verksamhet som ligger inom verkels egetansvarsområde och påverkansmöjlighet. Detta skulle enligt departementschefeninte bli fallet om i systemet ingår flygplatser med annan huvudman än staten. Ett bättre alternativ, säger föredraganden i dentrafikpolitiska propositionen, är att det genom en ekonomiskt bärkraftigprimärtrafik ges möjligheter för flygplatshuvudmännen att belasta flygföretagenmed kostnaden för flygplatshållningen inom primärnätet. Föredraganden diskuterar olika lösningar som kankomma i fråga såsom nya organisationsformer för flygplatshållning och ändradsammansättning av ägarintressen. Sådana förändringar bör emellertid enligtföredraganden kompletteras med en lösning på resultatutjämningsfrågan övergångsvis.Härefter presenterar föredraganden sitt förslag till ett tidsbegränsatresultatutjämningssystem mellan statliga och kommunala flygplatser, vilket, somnämnts, föreslås ersätta bidragen till och flygplatser.Riksdagen föreslås godkänna förslaget. Eu tidsbegränsat system för resullatuljämning mellanstatliga och kommunala flygplatser Föredragandens förslag till ett tidsbegränsat system förresultatutjämning till kommunala flygplalshuvudmän innebär i korthet att kommunala flyg platser, som uppnår en trafikvolym i intervallet 100 000-200 000 passagera re i inrikes linjefart, skall erhålla ett resultatutjämningsbidrag från LFV. Bidraget skall uppgå till totalt 30 milj.kr. som fördelas till de kommu nala flygplatserna . Bidraget skall fördelas i direkt proportion till redovisad trafikvolym inom ovan nämnt intervall. Bidraget skall successivt avtrappas från 8 milj.kr. till 4 milj.kr. det femte året. Härigenom skall uppnås en avveckling av resultatutjämningssy- 23 stemet som helhet,som berörda kommunala flygplatser skall ges /88:22möjlighet att utveckla sitt ekonomiska resultat genom t. ex. inkomster frånuthyrning av lokaler, bilparkering, upplåtelse av reklamplatser m.m. Islutet av femårsperioden bör, enligt föredraganden, systemet utvärderas medavseende på om det har uppfyllt syftet att åstadkomma regional utveckling. Idet sammanhanget bör, anför föredraganden, beaktas de övervägandensom enligt vad föredraganden förutskickar kommer att göras i frågan om nyaorganisationsformer för huvudmannaskap för flygplatser m.m. Motett system för resultatutjämning till kommunala flygplatshuvudmän som sådanthar erinran inte framförts i motioner. Utskottet har inte heller något atterinra häremot. Däremot har i motioner tagits upp olika anknutna frågor. 1tre motioner tas upp frågor om fortsatta bidrag tdl och flygplatser.1 motion T77 (c) begärs (yrkande 1) att nuvarande ordning med bidrag tillKristianstads och flygplatser skall gälla i fortsättningen. I motion T81(m) begärs (yrkande 1) att nämnda flygplatser även fortsättningsvis skall ingåi ett resultatutjämningssystem. Förslaget torde ha samma innebörd som förslageti motion T77 (c). I motion T209 (s) begärs i här aktuell del av motionen attden framtida flygplatsorganisationen inte skall utformas så att vissaflygplatser - enligt motionen t. ex. -får försämradeförutsättningar. Utskottetanser liksom föredraganden att de hittillsvarande bidragen till Kristianstadsoch flygplatser bör upphöra att utgå i och med att det av honomföreslagna systemet för resultatutjämning införs. Möjlighet torde emellertidfinnas för dessa flygplatser att få bidrag inom ramen för det nya systemet.Enligt årsboken 1986 hade och flygplatsernämligen 134 853 resp. 121 506 passagerare i inrikes linjefart. Det böri sammanhanget påpekas att med ökande passagerarantal förbättras ocksåförutsättningarna för flygplatserna att få inkomster av olika slag. Häraktuella motionsyrkanden avstyrks således. Imotion T52 (c) begärs (yrkande 1) att det inte skall ställas upp krav på minst100 (X)0 passagerare i inrikes linjefart för att resultatutjämningsbidragskall utgå. Motionärerna framhåller att även små flygplatser bidrar till attöka passagerarantalet på de stora flygplatserna och därmed till inkomsterna pådessa flygplatser. Föredragandenanför att "den nedre gränsen" har satts med avsikt att undvikakommunala satsningar på flygplatser som inte kan uppnå en egen ekonomisktbärkraft och som således inte bör uppmuntras med bidrag från staten. Utskottetansluter sig till föredragandens mening och tillstyrker det här aktuellakravet. Motionsyrkandet avstyrks således. Här bör erinras om att medel numerafinns anvisade till stöd för flygplatser i skogslänen, varom närmare uppgifterlämnas nedan. Imotion T93 (s) framhålls som en nackdel i det föreslagna systemet att flygplatsägande kommuner och landstingskommuner måste i förskott lägga ut medel motsvarande kommande resultatutjämningsbidrag för att verk- 24 samhetenskall kunna fortlöpa. Motionären begär preUminära utbetalningar TU1987/88:22 av bidragen halvårsvis eller kvartalsvis under löpande verksamhetsårbaserade på prognoser om flygtrafikens omfattning samt att justering av depreliminära utbetalningarna får ske när slutliga uppgifter om passagerarantalföreligger. Föredraganden anför att bidragen kan betalas ut av LFV såsnart trafikstatistiken för det senaste budgetåret finns framtagen. Atttillmötesgå motionärens förslag torde medföra ökat administrativt arbete förLFV. Utskottet är därför inte berett att föreslå någon ändring i det föreslagnasystemet i här aktuellt avseende och avstyrker således motionsyrkandet. Utskottet tillstyrker att det i propositionen föreslagnaresultatutjämningssystemet mellan statliga och kommunala flygplatser godkännsi den mån det inte redan har behandlats och tillstyrkts av utskottet ovan. 3.3 Det regionalpolitiska stödet till flygplatser iskogslänen Mot bakgrund av att kravet på minst 100 000 passagerareper år utesluter många flygplatser från möjligheten att få bidrag från detföreslagna resultatutjämningssystemet med ett tidsbegränsat stöd erinrarföredraganden om att det för innevarande budgetår har anvisats ett anslag på 15milj.kr. till Bidrag till kommunala flygplatser m.m., som gör det möjligt förregeringen att lämna regionalpolitiskt stöd till flygplatshuvudmän iskogslänen. Han erinrar i detta sammanhang också om att ytterligare 35 milj.kr.har föreslagits skola anvisas under nämnda anslag på tilläggsbudget tillstatsbudgeten för innevarande budgetår (prop. 1987/88:64 bil. 1) varvid enflygplats i har angetts som ett aktuellt projekt. harnumera anvisat detta ytterligare belopp (, rskr. 1 den tillriksdagen avgivna propositionen 1987/88:86 om särskilda regionalpolitiska insatseri m.m. har (bil. 2) föreslagits att på tilläggsbudget tillstatsbudgeten för innevarande budgetår skall anvisas ytterligare 15 milj.kr.under nämnda anslag för att användas för investering i en flygplats i . Föredraganden förordar att det sålunda infördaregionalpolitiska stödet till flygplatser i skogslänen skall bibehållas, ochdet föreslås i propositionen att skall godkänna vad föredraganden haranfört om detta stöd. Utskottet har inte något att erinra och tillstyrker attriksdagen godkänner vad föredraganden har anfört. I ett följande avsnitt ibetänkandet kommer utskottet alt behandla i årets budgetproposition föreslagenmedelsanvisning under anslaget till Bidrag till kommunala flygplatser m.m. förnästa budgetår samt motionsförslag om stöd till olika flygplatser frånanslaget. 3.4 Utvärdering av det tidsbegränsade systemet förresultatutjäm- ning,m.m. I tre motioner framförs förslag som tar sikte påförhållandena för tiden efter del att det till begränsade systemet för resultatutjämning mellan statliga och kommunala flygplatser har upphört. I motion T65 (fp) anförs bl. a. att det före den förutskickade avvecklingen av resultatutjäm- 25 ningssystemetbör utredas hur bidraget skall kunna avvecklas och vilka /88:22konsekvenserna blir. Det bör enligt motionärerna inte få uppstå något glapp somonödigt fördröjer besked till flygplatshuvudmännen om framtiden. Motionärernabegär (yrkande 15) att regeringen tillsätter en utredning om de angivnafrågorna som bör arbeta så att förslag från utredningen kan föreläggasriksdagen /. I motion T80 (m,fp,c) begärs attdiskussioner, överläggningar och förhandlingar skall utan onödigt dröjsmål tasin början så att före femårsperiodens slut kan fattabeslut i syfte att tillgodose följande krav avseende flygplatserna inomprimärnätel, nämligen kraven (1) att dessa flygplatser skall, oaktathuvudmannaskap, ges likvärdiga ekonomiska förutsättningar och betingelser attverka, (2) att vid dessa flygplatser bör, oaktat huvudmannaskap, införasincitament att stimulera och premiera säker nationell drift och hushållning medknappa resurser samt (3) att stor öppenhet och positiv vilja att pröva nyakonstruktiva och kreativa lösningar måste prägla de i propositionenföruiskickade övervägandena om nya organisationsformer för flygplatshållning. Imotion T48 (c) slutligen begärs (yrkande 25) att regeringen skalllägga fram förslag om ett permanent system för resultatutjämning mellanflygplatser som skall utgå från att även de små flygplatserna medverkar tillatt skapa passagerarunderlag för de stora flygplatserna. Som redan har redovisats förordar föredraganden att nyaorganisationsformer för huvudmannaskap för flygplatser m.m. skall övervägas.Enligt vad utskottet har inhämtat avser regeringen att följa upp vadföredraganden sålunda har förordat genom att tillkalla en kommitté med uppdragatt utreda frågor kring huvudmannaskap för flygplatser m.m. Utskottet förutsätteratt även frågor kring utvärdering av resultatutjämningssystemet m.m. kommer attövervägas därvid. Mot nu nämnd bakgrund kan motionsförslagen lämnas utan någotinitiativ från sida. De avstyrks därför. 3.5 Frågor om huvudmannaskap för flygplatser I sex motioner tas upp frågor om huvudmannaskapet iframtiden för olika flygplatser. I motion T81 (m) begärs (yrkande 2) en skyndsam utredningom det svenska flygplatssystemet, varvid särskilt frågan om huvudmannaskapetför flygplatser i primär- och sekundärnäten bör behandlas. I motion T77 (c)begärs (yrkande 2) en utredning om huvudmannaskapet för flygplatser i sekundärnälet.I motion T205 (c) begärs (yrkande 4) en översyn av huvudmannaskapet för dekommunala flygplatserna i syfte att åstadkomma en långsiktig och enhetligflygplatspolitik samt att Trollhättan-Vänersborgs flygplats ställning somflygplats för det s.k (, , ochLysekil) därvid beaktas. I dessa motioner synes utan att det direkt uttalas ett ökat statligt engagemang i flygplatserna vara vad som önskas. I motion T36 (s) begärs att , ochVäxjö flygplatser skall överföras till statligt huvudmannaskap. I motionT83 (m) begärs (yrkande 2) att en utredning skall få i uppdrag 26 att finnanya organisationsformer för huvudmannaskapet för statliga flyg- /88:22platser. Enligt motionärerna bör de kommuner och landsting som så önskar fåmöjlighet att överta driften av de statliga flygplatserna och driva dem ibolagsform, varvid sammansättningen av ägarintressena bör ske så att flygplatsernages bästa driftsekonomiska förutsättningar. I motion T89 (m) begärs (i del avyrkande 18) en omprövning av driftsformen för de statliga flygplatserna. Enligtmotionärerna skulle bolagsformen ge regioner, kommuner och ev. övrigaintressenter större handlingsutrymme. En flygplats kan enligt motionärernautvecklas till en för bygden viktig "industri". Föredraganden diskuterar i propositionen (s. 312) olikaformer för flyg-platsorganisalionen som kan komma i fråga. I anslutningtill en redogörelse för framförda tankar på kommunalt övertagande av statligaflygplatser framhåller föredraganden att det bör finnas en öppen attityd attöverväga nya organisationsformer för flygplatshållning samt att skilda möjlighetersom kan finnas för varje enskild flygplats att nå bästa ekonomiskaförutsättningar bör få bilda utgångspunkt för överväganden med LFV i enskildafall om former för och sammansättning av ägarintressen. Vad föredraganden sålunda har diskuterat avser regeringen enligt vad utskottet har inhämtat - att följa upp genom uppdraget för denkommitté som, såsom nämnts ovan, skall utreda frågor kring huvudmannaskap förflygplatser m.m. Utskottet ansluter sig till vad föredraganden har anförtom olika former för flygplatsorganisationen m.m. I avvaktan på resultat av denförutskickade utredningen bör här aktuella motionsförslag lämnas utan särskildåtgärd. 3.6 Delavsnittet om statliga och kommunalaflygplatser i övrigt Utskottet har inte funnit anledning till erinran mot vadföredraganden i övrigt har anfört i delavsnittet om statliga och kommunalaflygplatser. 3.7 Prövning av flygplatsinvesteringar I den trafikpolitiska propositionen förordas alt nuvarandeprövning av flygplalsinvesteringar skall kompletteras med en trafikpolitiskprövning och att nya flygplatsprojekt skall prövas av koncessionsnämnden förmiljöskydd. föreslås godkänna dessa förslag. Enligt 54 och 61 §§ luftfartsförordningen (1986:171)beslutar LFV vilka krav som skall vara uppfyllda för att ett område skall godkännas för att tas i bruk som "allmän flygplats" liksom för att en enskild flygplats skallgod kännas som "godkänd enskild flygplats". Luftfartens intressen skallbe aktas.