bet · GB01JoU2 · 1987-12-31 00:00:00 — om vissa avfallsfrågor m. m. Utskottetbehandlar i detta betänkande detsregeringens skrivelse 1986/87:157 om vissa avfallsfrågor m. m., dets- helt eller delvis - 13 under allmänna motionstiden väckta motioner omavfallshantering. Följande frågor behandlas: - Avfallshantering - allmänt - Återvinning av aluminiumburkar - Vissa avfallsfrågor i övrigt. Utskottetföreslår att lämnar utan erinran vad regeringen i skrivelsen anförtom vissa avfallsfrågor m.m. Deavsnitt i skrivelsen som inte särskilt berörs har inte ansetts påkalla någranärmare kommentarer från utskottets sida. Samtiigamotionsyrkanden avstyrks av utskottet, med hänvisning till bl. a. regeringensskrivelse, det uppdrag att utreda frågor inom avfalls- och återvinningsområdetsom regeringen gav åt samt betänkandet avutredningen om miljövårdens organisation (SOU 1987:32). Till betänkandet harfogats fem reservationer och två särskilda yttranden. Iskrivelse 1986/87:157, beslutad , har regeringen berettriksdagen tillfälle att ta del av regeringens ställningstaganden till vissaavfallsfrågor. Regeringensprincipiella inställning är att avfallsmängden bör minskas genom åtgärder såväli produktions- som konsumentledet. Ämnen och produkter som kan förorsakasärskilda miljöstörningar genom att blandas med annat avfall bör hanteras försig. Omhändertagande och behandling av avfall bör även i övrigt ske under iakttagandeav strikta miljöskyddskrav. 1Riksdagen 1987/88.16 samiNr2 1 skrivelsen redovisar regeringen sitt ställningstagandetill riktlinjerna för JoU 1987/88:2 de miljökrav som skall ställas i frågaom utsläppsbegränsningar vid prövning enligt miljöskyddslagen (1969:387) avanläggningar för avfallsförbränning. För de viktigaste utsläppskraven bördärvid följande riktiinjer gälla: - Klorväte:utsläppen bör ej översliga /nm' torr gas, CO2, räknat sommånadsmedelvärde. - Kvicksilver:utsläppen bör vid besiktning ej överstiga /nm-* torr gas, CO2. Itakt med att produktkontrollåtgärder vidtas skall värdet kunna sänkasytterligare ned till /nm-*. - Stoft:utsläppen bör ej överstiga /nm-*, torr gas, CO2, räknat sommånadsmedelvärde. - Dioxiner:utsläppen från befintliga anläggningar bör vid besiktning ej överstiga ettriktvärde av 0,5-2,0 ng/nm, torr gas, CO2. För nytillkommande anläggningarbör gälla ett riktvärde på 0,1 ng/nm"*, torr gas, CO2. Dioxinvärdenaavser TCDD-ekvivalenler beräknade enligt Eadons modell och uppmätta i enlighetmed den nordiska dioxin-gruppens rekommendation vid normal drift. Åtgärder bör vidtas så attbefintliga förbränningsanläggningar uppfyller kraven års utgång.Tillstånd till nya anläggningar bör i princip lämnas endast under förutsättningatt de skärpta kraven uppfylls. I skrivelsen behandlas bl. a. också frågor omdeponering av restprodukter samt om forsknings- och utvecklingsinsatser påavfallsområdet. Motion 1986/87:Jo733 av och (båda s), vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadsom anförts i motionen om behovet av en översyn av förpackningsmarknaden samtinsatser för utveckling av återvinningsmarknaden. Motion 1986/87:Jo736 av m. fl. (s), variyrkas såvitt nu är i fråga (yrkande 3) att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om avsättning för återvunnaavfallsprodukter. Motion 1986/87:Jo751 av och (bådafp), vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts angående förslag till pantsystem för bilbatterier. Motion 1986/87:Jo759 av Eriing m. fl. (fp), variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om översyn av lagstiftningen och förbud mot spridning av avfallsslammed tungmetaller i åkerjord och övrig matjord. Motion 1986/87:Jo766 av (), vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en utredning och förslag om produkt-/avfallslag. Motion 1986/87:Jo776 av och (båda fp), vari yrkas såvitt nu är i fråga (yrkandena 2 och 3), 2. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna behovet av informationtill konsumenter om användning av rötslam i trädgårdar m.m., JqU 1987/88:2 3. att som sin mening ger regeringen till kännaatt rölslam som sprids på måste vara fritt från miljögifler. Motion 1986/87:Jo777 av och (bådac), vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar att panten på aluminiumburkar skall höjas till , 2. alt riksdagenbeslutar alt reglerna för pantbolaget skall ändras så att det blir ekonomisktintressant för alt uppnå högsta möjliga återvinning och att uppdraåt regeringen att utforma och verkställa denna regeländring. Motion 1986/87: Jo782 av (), vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförs om hanteringen av kasserade lysrör. Motion 1986/87:Jo786 av och (båda s), vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts angående avfallshantering. Motion 1986/87:Jo795 av m. fl. (c), variyrkas såvitt nu är i fråga (yrkandena 1, 2 och 4), 1. att riksdagenbeslutar hos regeringen begära en utredning om effektiv användning av resurseri enlighet med motionen, 2. att riksdagenbeslutar hos regeringen begära förslag till åtgärder för att avaluminiumburkarna återvinns, 4. att beslutar som sin mening ge regeringentill känna vad som i motionen anförts om det juridiska ansvaret vid utnyttjande av rötslam. Motion 1986/87:Jo803 av m. fl. (fp), variyrkas såvitt nu är i fråga (yrkandena 40 och 41), 40. att hos regeringen begärförslag till lagstiftning om återvinning i enlighet med vad som anförts imotionen, 41. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om påskyndande av arbetet på attfå fram fungerande återvinningsteknik för miljöfariigt avfall. Motion 1986/87:Jo825 av m.fl. (vpk), variyrkas 1. att beslutar att inga nyasopförbränningsanläggningar får tas i bruk samt att de befintliga sopförbränningsanläggningarna avvecklas . De äldsta anläggningarna skall avvecklas först, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om källsortering av hushållssopor, 3. att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om att varje kommun skall ta hand om sina egna sopor. Motion 1986/87:Jo826 av (), variyrkas 1. att beslutar alt bedömningen avslamuppläggningens miljöris ker skall åvila , 2. att beslutar att beslut omdeponeringsplals för slam skall åläggas . 3.att beslutar att deponeringsplals för slam skall ha tät botten JoU 1987/88:2 och vara invallad samt att lakvattnet skall omhändertas i ettslutet system. Enligtregeringens skrivelse bör det grundläggande synsättet på avfallshanteringenvara att avfall är en resurs som i största möjliga utsträckning skall användaspå nytt. Såväl avfallsmängderna som avfallets farlighet bör minskas så långtdet är tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt. Utnyttjandet av naturresurser ochvaruproduktion bör vägledas av sparsamhet, hushållning och återanvändning. Flertaletav de omfattande åtgärder som har kommit till stånd som följd av beslut enligtmiljöskyddslagen (1969:387) har vidtagits i syfte att skydda miljön frånpåverkan av avfallshanteringen. Såväl kommuner som enskilda har gjort storaansträngningar att följa riktlinjerna riksdagsbeslut omavfallshanteringen. Kommunerna har gjort omfattande investeringar ianläggningar för separering och kompostering av avfall. De tekniska problem somuppstod vid centrala anläggningar har man numera till stor del kunnat lösa.Vissa problem kvarstår, såsom obehaglig lukt och förekomsten av bl. a. glas,plast och tungmetaller i komposten. Trots detta har emellertid anläggningarnagivit vissa miljövinster bl. a. genom att avfallsmängden har minskat. Försökenmed s. k. källsortering har ökat i antal . Erfarenheterna avinsamlingsförsöken är visserligen begränsade men övervägande positiva. Enförutsättning för att verksamheten skall fungera smidigt och effektivt är attkommunerna har en väl utbyggd organisation för insamling och hantering avavfallet. Av avgörande betydelse anser regeringen också vara att hushållen fåren god och allsidig information. Väsentligt för hushållens medverkan torde varaatt källsortering framstår som en aktiv del i arbetet med att lösamiljöproblemen och att hushålla med naturresurserna. Det är därför viktigt attde produkter som separeras verkligen kommer till avsedd användning. Somexempel på framgångsrik satsning på återvinning nämns användningen avreturglas och av returpapper för framställning av nytt papper. Åven för vissamaterialslag inom industrin är återvinningen betydande. Äveninsatser för att minska innehållet av miljöfarliga ämnen i avfallet anserregeringen vara av central betydelse. Enligt förordningen (1986:1236) ommiljöfarliga batterier får sådana batterier inte blandas med hushållsavfall.Som exempel på möjliga åtgärder i produktledet nämns i skrivelsen förbudet motanvändning av kadmium i bl. a. färger och plaster. Allmännaprinciper för avfallshantering och återvinning behandlas i flera motioner. Imotion Jo733 av och () framhålls det angelägna ien systematisk översyn av förpackningsmarknaden i syfte att begränsa mängdenförpackningar och stimulera en tillverkning som möjliggör effektiv ochmiljövänlig återvinning. Motionärerna föreslår ett antal stimulans- ochstyrmedel, t.ex. avgift på osorterat material, medveten upphandling, information,stöd till forskningen och - i yttersta fall - förbud. JqU 1987/88:2 En del av dessa tankegångar framförs också imotion Jo736 av m.fl. (s) där det betonas att ansvaret föråtervinningen i första hand åvilar producenterna (yrkande 3). I motion Jo766 avSven Munke (m) konstateras att produkternas sammansättning eller behandlingalltmer försvårar återvinningsprocessen och att lagstiftning saknas påområdet. Det hemställs därför om utredning om och förslag till enprodukt-/avfallslag. Enligt motion Jo786 av och () måste avfallshanteringen bli en fråga om minskning avavfallsmängderna. Detta bör i första hand ske redan vid produktionen av envara. Genom märkning och avfallsavgift eller miljöskatt kan utvecklingen styrasmot mer miljövänligt material. a. bidrar sortering av avfall, utveckling avsystem för kompostering, information om och bättre tillgänglighet tilluppsamlingsställen för miljöfarligt avfall till minskning av avfallsmängden. Icenterpartiets kommittémotion Jo795 av m.fl. efterlysermotionärerna en ny avfallspolitik och betonar vikten av ett förebyggandesynsätt med tyngdpunkten förskjuten från traditionell filter- och återvinningsteknikmot förebyggande lösningar i produktionsledel. En utredning omavfallshanteringen bör tillsättas med uppdrag att bl. a. utarbeta enåtervinningslag och ett samlat forskningsprogram, utreda möjligheterna attgenom miljöavgifter finansiera forskningen, möjligheterna att genom byggande avförsöksanläggningar och genom ökad kunskapsförmedling främja utvecklingen samtuppmärksamma den tekniska utbildningen (yrkande 1). I partimolionJo803 av m. fl. påpekas att saknar en lagstiftningmed generella krav på återvinning. En komplettering av miljöskydds- ochproduktkontrollagstift-ningen skulle kunna påskynda utvecklingen mot slutnasystem vid tillverkningen, samverkan mellan olika tillverkningsindustrier ochen sådan sammansättning av produkter att återvinning underlättas (yrkande 40).Miljöavgifter föreslås för produkter vilkas avfall orsakar särskildamiljöproblem. Speciell uppmärksamhet och skyndsamhet bör ägnas arbetet medutvecklande av en fungerande återvinningsteknik för miljöfariigt avfall(yrkande 41). Utskottetkan i stor utsträckning instämma med de aktuella motionerna när det gäller deallmänna synpunkterna på avfallshantering och återvinning. Producenternasansvar för såväl avfallsmängd som återvinning bör understrykas, och bättremetoder för avfallshanteringen bör utvecklas. Utskottet vill i detta sammanhangfästa uppmärksamheten på att regeringen beslutat genaturvårdsverket i uppdrag att mot bakgrund av den aktuella skrivelsenutvärdera hittillsvarande erfarenheter inom avfalls- och återvinningsområdetsaml studera de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för en ökadåtervinning och andra åtgärder inom avfalls- och återvinningsområdet.Uppdraget skall redovisas till regeringen . Avdet anförda framgår att regeringens målsättning och ambitioner i fråga omavfallshanteringen m. m. inte på något avgörande sätt skiljer sig från detankegångar som förs fram i motionerna. Dessa får i väsentliga delar ansestillgodosedda med vad utskottet ovan redovisat och bör i avbidan på resultatetav det uppdrag som erhållit inte föranleda någon ytterligareåtgärd från sida. Vad särskilt beträffar frågan om ekonomiskastyrmedel (miljöavgifter) vill utskottet hänvisa till de övervä- ganden somgjorts av utredningen om miljövårdens organisation (SOU JoU 1987/88:21987:32). Sedan utredningens förslag remissbehandlats torde fåanledning att återkomma till frågan om ekonomiska styrmedel på miljövårdsområdet. Med del anförda avstyrker utskottet motionerna Jo733,Jo736 yrkande 3, Jo766, Jo786, Jo795 yrkande 1 samt Jo803 yrkandena 40 och 41. Enligt skrivelsen har den s. k. (Energi uravfall) visat att del är möjligt att väsentligt minska utsläppen av dioxin frånavfallsförbränning. Av utredningen angiven nivå har av statens miljömedicinskalaboratorium bedömts vara miljömedicinskt acceptabel. Om utsläppen av i förstahand klorväte, kvicksilver, kadmium och dioxiner begränsas till föreslagen lågnivå kommer bidragen från avfallsförbränningen att vara endast marginella.Återstående begränsade utsläpp bör vara godtagbara från hälso- och miljösynpunkt.Under dessa förutsättningar anser utredningen avfallsförbränning vara engodtagbar behandlingsmetod för hushålls- och industriavfall. De av utredningen föreslagna ulsläppskraven bör enligtföredraganden tillämpas som riktlinjer vid prövning enligt miljöskyddslagen(1969:387). Villkoren för tillstånden till befintliga anläggningar föravfallsförbränning bör omprövas och anläggningarna kompletteras med bästatillgängliga teknik för att minimera utsläpp av dioxiner och andra skadligaämnen. Utsläppskraven skall senast före utgången av uppfyllas avsamtliga befintliga anläggningar. Riktlinjerna kan emellertid behöva modifierasmed hänsyn till renings- och mätteknikens utveckling. Tillstånd till nyaanläggningar bör lämnas endast i den mån del kan visas att stränga krav påutsläpp av dioxiner och andra skadliga ämnen kan uppfyllas. När erfarenheternåtts av ett par anläggningar bör det emellertid vara möjligt att redan vidtillståndsprövningen bedöma möjligheterna att hålla dioxinutsläppen på den angivnanivån. Också här skall enligt skrivelsen utredningens förslag till utsläppskravgälla i huvudsak. Även åtgärder som produktkontroll, insamling av hälso- ochmiljöfarliga produkter, källsortering, förbränningstekniska åtgärder ochinförande av avancerad rökgasrening måste enligt föredraganden vidtas och andrametoder än förbränning utvecklas och tillämpas. I partimotion Jo825 av m. fl. (vpk) framförskraven alt inga nya sopförbränningsanläggningar skall få tas i bruk och allbefintliga anläggningar avvecklas (yrkande 1). En av deviktigaste åtgärderna för begränsning av utsläpp av dioxiner och andra skadligaämnen är källsortering av hushållssopor (yrkande 2). Kommunernas roll vidsophanteringen är mycket viktig. Varje kommun bör därför la hand om sina egnasopor (yrkande 3). Med den ovan lämnade redovisningen av regeringensskrivelse är enligt utskottets mening motionen i allt väsentligt tillgodosedd.Motionen avstyrks på den grunden. Slamhanteringen joU 1987/88:2 I motion Jo759 av m.fl. (fp) hemställs om enöversyn av lagstiftningen om avfallsslam och om förbud mot all spridning avavfallsslam med tungmetaller i åkerjord och övrig matjord. Motionärerna KerstinGellerman och () framhåller i motion Jo776 attkonsumenterna måste få bättre information vid köp av slam som jordförbättringsmedeli trädgårdar m. m. (yrkande 2). Garantier måste ges att rötslam som sprids pååkermark är fritt från miljögifter (yrkande 3). Enligt kommiltémotion Jo795 avKarl m.fl. (c) måste utredas och klarläggas vem som har detjuridiska ansvaret för skador som kan uppstå till följd av användning avrötslam (yrkande 4). I motion Jo826 av () hävdas attbedömningen av slamuppläggningens miljörisker skall ankomma på länsstyrelserna(yrkande 1) som också skall besluta om deponeringsplals för avfallsslam(yrkande 2). Deponeringsplatserna skall ha tät botten och vara invallade ochlakvattnet skall omhändertas i ett slutet system (yrkande 3). Motioner av i princip likartal innehåll har tidigare vidflera tillfällen och senast behandlats av utskottet (JoU1986/87:2). Utskottet erinrade då om att hade uttalat attutgångspunkten för hanteringen av slam som gödselmedel bör vara den att endastsådant slam får användas som är helt invändningsfritt från miljö- ochkonsumentsynpunkt. Regeringen borde fastställa så låga gränsvärden förslammets innehåll av tungmetaller, kemiska substanser m. m. att åkermarkenslångsiktiga produktionsförmåga och produkternas kvalitet inte äventyras (JoU1985/86:24, rskr. har fastställtallmänna råd för slamhanteringen. Där anges bl. a. riktvärden resp. gränsvärdenför metaller i slam för jordbruksanvändning och för grönytor. Verketsrekommendationer innebär bl. a. att slam inte bör användas på slätter- ellerbetesvallar, i trädgårdsodlingar, köksträdgårdar, kolonilotter o. d.Utvecklingen av slamanvändningen bör enligt verket följas med särskilduppmärksamhet. I övrigtinnebär råd bl. a. följande: För jordbruksanvändning börriktvärdet för kadmium i slammet sättas så att marken inte tillförs mer kadmiumper ytenhet än vid användning av gödselmedel räknat per viktsenhet fosfor. Föratt uppnå detta behöver nuvarande kadmiumhalt i slam halveras vid fleraavloppsreningsanläggningar. En så stor reduktion tar tid att åstadkomma.Arbete pågår dessutom för en sänkning av kadmiumhalterna i gödselmedel, ochresultat kan förväntas i början av 1990-talel. Kravet på begränsning avkadmiumtillförseln motsvarande den för gödselmedel bör vara uppnått senast1995. Fram till dess bör gränsvärdet kadmium/kg Ts (torrsubstans) gällaför slam. Motivet för begränsning av kadmium i slam är risken för hälsoeffekterpå grund av upplag av kadmium i grödor. För kvicksilver är motivet förbegränsning i slam en önskan att begränsa flödet och cirkulationen av dennametall i samhället. Kvicksilver är i olika former ett starkt miljögift och dendiffusa spridningen leder till bl. a. svartlistning av många vattenområden.Riktvärdet för kvicksilver, /kg Ts, innebär alt av slammet (1985)inte kan användas för jordbruks- eller grönyteändamål. För övrigametaller, bly, koppar, krom, nickel och zink, för vilka behov finns av en begränsning islam, har haltgränserna satts så att för de enskilda JqU 1987/88:2 metallerna av den totala slammängden (1985) kommer att ha halter som överskriderriktvärdena. En sådan begränsning motiveras av önskemålet att på siktminska ökningen av metallhalterna i våra jordar även om nuvarande nivåer liggerlångt från där hälso- eller miljöeffekter kan har högre värden av olika metaller. Sammantaget innebär de nyagräns- och riktvärdena att av den totala slammängden (1985) inte kananvändas i jordbruket eller för anläggning av grönytor. Enfortsatt sänkning av vissa metallhalter planeras av och dåsärskilt för kadmium och kvicksilver. Förekomsten och betydelsen av giftigaorganiska ämnen kommer att utredas ytterligare, och om behov föreligger avserverket att föreslå begränsningar. En åtgärd därvidlag kan vara en kompletteringav innehållsdeklarationen för slam med uppgifter om innehåll av några organiskaämnen. Utskottet utgår från alt de av naturvårdsverketangivna riktiinjerna omsätts i bindande gränsvärden. Med det anfördafår motionerna Jo759 och Jo776 yrkandena 2 och 3 anses tillgodosedda. Fråganom det juridiska ansvaret för skador på grund av användning av rötslam torde iviss mån förlora sin aktualitet när de nya riktlinjerna tillämpas. Det börframhållas att även frågan om huvudmannens ansvar behandlas i naturvårdsverketsallmänna råd för slamhantering. Det är i första hand bestämmelserna imiljöskadelagen (1986:225) som reglerar hithörande frågor. Frågan huruvidahuvudmannen och/eller slammoltagaren i ett visst fall kan åläggasersättningsskyldighet för uppkomna skador får bedömas efter omständigheterna idet enskilda fallet. Med det anförda avstyrker utskottet motion Jo795 yrkande4. Ianslutning till motion Jo826 vill utskottet erinra om att efter ändringar imiljöskyddslagen lagen är tillämplig även på förorening av mark ochgrundvatten, vilket torde innebära att bl.a. slamdeponering i störreutsträckning än kan regleras med stöd av nämnda lag (JoU 1986/87:25,SFS 1987:397). Tillstånd till små och medelstora anläggningar, dvs. anläggningarvars tillförda slammängd överstiger men inte avvattnat slamper år, prövas av . Överstiger mängden 20 000 tonskall prövningen ske hos . När det gällerkompetensfördelningen mellan olika myndigheter på miljöskyddsområdet kommerdenna fråga att behandlas i ett större sammanhang sedan utredningen ommiljövårdens organisation nu lagt fram sina förslag i ämnet (SOU 1987:32). Vadslutligen beträffar motionärens yrkande om sådana miljöskyddstekniska frågorsom deponeringsplatsernas utformning m.m. vill utskottet framhålla att dessaankommer på resp. på prövningsmyndigheterna. allmänna råd ägnas deponeringsfrågorna för övrigt särskilduppmärksamhet. a. framhålls alt höga krav måste ställas pådeponeringsplatsen, när del gäller såväl lokalisering som skyddsåtgärder ochkontroll. Med det anförda avstyrkerutskottet motion Jo826. Återvinningav aluminiumburkar joU 1987/88:2 I motion Jo777 av och ()konstateras att de villkor om återvinning av av aluminiumburkar som uppställdes för Returpack AB:s tillstånd att bedriva verksamhet inte har uppnåtts eftersom återvinning en inte har överstigit . Panten på aluminiumburkar bör därför höjas till (yrkande 1) och reglerna för bolaget ändras så att det blir ekonomiskt intressant för företaget att uppnå högsta möjliga återvinning (yrkande 2). Samma fråga tas upp i kommittémotion Jo795 av m. fl. där det begärs förslag till åtgärder för återvinning av av aluminiumburkarna (yrkande 2). Enligt vad utskottet erfarit höjdes panten påaluminiumburkar till per burk. Återvinningen under periodenjanuari-augusti 1987 uppgick till att jämföras 1986. Utskottet vill erinra om att enligt lagen (1982:349) omåtervinning av dryckesförpackningar av aluminium som reglerar Returpack AB:sverksamhet är företagets målsättning högsta möjliga återvinning utanvinstintresse. Utskottet har inhämtat att vid en årsbasis av ca 76 procentsåtervinning intäkterna balanserar mot kostnaderna. Utskottet finner medhänvisning till det nu anförda att syftet med motionerna får ansestillgodosett. Motionerna Jo777 och Jo795 yrkande 2 avstyrks på den grunden. I motion Jo751 av och ()påminner motionärerna om en tidigare framgångsrik kampanj för insamling avbilbatterier som enligt motionärerna visar ett angeläget behov av fastainlämningsplatser för begagnade bilbatterier. Genom ett pantsystem liknande detför aluminiumburkar skulle såväl miljöproblemen med skräpande batterier kunnalösas som en effektiv återvinning av bly till nytillverkning göras möjlig. Kasserade bilbatterier utgör miljöfarligt avfall enligtförordningen (1985:841) om miljöfarligt avfall. Utskottet har erfarit attåtervinningen uppgår till och att inom naturvårdsverketen utredning pågår om förutsättningarna för ett ökat omhändertagande. Verketavser att senast presentera ett handlingsprogram föromhändertagande av bilbatterier. I regeringens ovan nämnda uppdrag till verketatt utreda frågor inom avfalls- och återvinningsområdet ingår en uppmaning attäven studera det av förordade pantsystemet förmiljöfarliga batterier (JoU 1986/87:8, rskr. Med hänsyn till att frågansåledes är föremål för ansvariga myndigheters prövning synes någon ytterligareriksdagens åtgärd med anledning av motion Jo751 inte påkallad. Problemen med kvicksilver i kasserade lysrör tas upp imotion Jo782 av (). Tvingande lagstiftning om hantering avkasserade lysrör saknas, och stora mängder slängs på soptippar utan någonkontroll.