bet · GB01FiU3 · 1987-12-31 00:00:00 — om förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen(1956:236) (prop. 1987/88:28) Ibetänkandet behandlas proposifion 1987/88:28 om förlängd tillämpning avallmänna prisregleringslagen jämte de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1987/88:Fil-3. Förnärvarande gäller prisstopp på vissa områden av mindre omfattning. Utskottetdelar föredragandens uppfattning att det finns behov av att tillämpaprisreglerande åtgärder även . Det är inte möjligt attöverblicka hur länge sådana regleringsåtgärder kan behöva tillämpas. Utskottetbiträder förslaget i propositionen att föriänga tillämpningen avprisregleringslagen t.o.m. . gemensam reservation från företrädarna för moderata samlingspar-fiet,folkparfiet och framhålls att prisregleringen som medel i denekonomiska politiken påverkar samhällsekonomin i negativ riktning. Den avregeringen begärda fullmakten, att utan hörande av ävenfortsättningsvis kunna genomföra vilken slags prisreglering som helst, böravvisas av . Reservanterna tillstyrker även yrkandet att rådandeprisstopp bör upphävas. Iproposition 1987/88:28 föreslår regeringen () - efterföredragning av statsrådet - att godkänner attregeringen förordnar om fortsatt tillämpning av 2-4, 6, 8 och 9 §§ allmännaprisregleringslagen (1956:236) den 21 december 1987-den 20 december1988. Den12 beslutade regeringen att införa en högstprisreglering påmotorbensin. Förordningen (1987:2) om högstpris på vissa oljeprodukter trädde ikraft . beslutade regeringen att införaett allmänt prisstopp. Förordningen (1987:23) om allmänt prisstopp, m.m.trädde i kraft . Som stoppris gällde det pris somtillämpades . Bakgrundentill dessa prisregleringsåtgärder var en oro för att förväntningar om storaårliga prisökningar skulle leva kvar också . Efter en period avsträngt tillämpat prisstopp uppdrog regeringen åt statenspris- och kartellnämnd (SPK) att genom kontakter med företrädare för företagenfå till stånd utfästelser rörande företagens prissättning. 1Riksdagen 1987/88. riktlinjeför utfästelserna skulle gälla att priserna inte höjdes mer än vad som FiU1987/88:3 motiverades av inträffade kostnadsökningar och prishöjningar itidigare led. Lönekostnadsökningar fick dock endast kompenseras med vad som motsvaradeen löneökningsram för om med avdrag för en produktivitetsutvecklingom . Enligt uppdraget borde utfästelserna avse minst tiden till utgången avjanuari . Med utgångspunkt i utfästelserna skulle regeringen pröva omundantag från det allmänna prisstoppet kunde göras. Prisstoppet har däreftersuccessivt avvecklats på skilda varu- och tjänsteområden. gäller prisstopp på vissa områden av mindreomfattning. På områden som inte omfattas av prisstoppet föreligger enskyldighet för företagen att anmäla planerade prishöjningar till SPK.Anmälningsskyldigheten är ett stöd i SPK:s prisövervakande verksamhet attfölja efterlevnaden av de utfästelser som gjorts gentemot SPK. Eftersomutfästelserna avser minst tiden till utgången av finns det ettbehov av att tillämpa prisreglerande åtgärder även under år 1988.1propositionen framhålls att det inte kan överblickas hur länge sådanaregleringsåtgärder kan behöva tillämpas. Mot denna bakgrund föreslår regeringenatt den allmänna prisregleringslagen fr.o.m. föriängsytterligare . 1987/88:Fil av m.fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar avslå proposition 1987/88:28, 2. att riksdagenbegär att regeringen upphäver det rådande prisstoppet. 1987/88:Fi2 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen avslår proposition 1987/88:28. 1987/88:Fi3 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen avslår proposition 1987/88:28. Av senaste mätning framgår attinflationen - mätt som konsumentprisernas förändring över - ioktober 1987 var . Inflationstakten har ökat relativtkraftigt, från till och till . Även iandra industriländer har inflationstakten visat en mer markerad uppgång desenaste månaderna. I dessa länder ligger den dock klart lägre än i . Igenomsnitt för våra åtta viktigaste handelspartners var inflationstakten 3,8 %i både . Utskottet vill för sin del understryka att skillnaden iinflationstakt gentemot våra viktigaste handelspartners alltjämt är för storoch att detta utgör ett allvarligt problem för den svenska ekonomin. Det ärdärför av yttersta vikt att den ekonomiska politiken inriktas mot att nedbringainflationstakten. I motionerna Fil (c), Fi2 (m) och Fi3 (fp) anförs attförslaget i propositionen att ha prisregleringslagen i fortsatt tillämpninginte främjar inflationsbekämpningen.Tvärtom riskerar en ofta återkommande prisregle- piU 1987/88:3 ring-sedanoktober 1982 har prisstopp gällt under sammanlagt 23 månaderatt direkt motverka sitt syfte genom att de störningar som skapas i marknadsprisbildningenoch den därmed följande osäkerheten verkar uppdrivande på inflationstakten. I motionerna riktas även kritik mot såväl regeringen somSPK för det sätt på vilket avvecklingen av det nuvarande prisstoppet skett. Imotion Fi2 (m) understryks att den valda metoden innebär att företagen försättsi en utpressningssituation. Valet står mellan fortsatt prisstopp ochutfästelser om begränsning av kommande prishöjningar. Detta har i praktikengivit SPK omfattande maktbefogenheter mot enskilda företag, vilket motionärernaanser vara förkastligt. har avvecklingsförfarandet medverkat till ettfrån konkurrenssynpunkt icke godtagbart samordnat prisbeteende mellanföretagen. Utskottet konstaterar att regeringen med den fördapolitiken lyckats hålla tillbaka inflationen som arbetslösheten harminskat från en i ett internationellt perspektiv redan låg nivå. Dennainriktning av den ekonomiska politiken måste vidmakthållas. Mot bakgrund avden instabilitet som präglar världsekonomin förstärks också kraven på attvår konkurrenskraft inte får försämras på grund av en i jämförelse medomvärlden alltför hög inflation. Oron för att förväntningar om att stora årligaprisökningar skulle leva kvar också utgjorde motivet för deprisregleringsåtgärder som vidtogs och i början av februariinnevarande år. Eftersom gällande löneavtal innebar lägre kostnadsökningar äntidigare och prisökningarna var de lägsta på länge fanns det enligt regeringenstarka skäl för att låta denna dämpning i kostnadsutvecklingen slå igenom ocksåpå priserna i konsumentledet. Utskottet delade regeringens bedömning. Utskottet kan inte instämma i den kritik som riktas imotionen mot prisreglering som stabiliseringspolitiskt medel och som ocksåframfördes vid utskottets behandling av motsvarande proposition hösten 1986.Utskottet framhöll då att om prisregleringslagen är i tillämpning kan det ivissa fall underlätta för regeringen att skapa stabila förutsättningar och ökatilltron till den ekonomiska politiken. Vidare anfördes att en viktigförutsättning för SPK:s fortlöpande prisövervakning är att nämnden kanaktualisera frågan om direkta ingripanden. Uttalanden från SPK med dennainnebörd får större tyngd om prisregleringsiagen är i tillämpning. Utskottethar alltjämt samma uppfattning. f motion Fi2 (m) anförs att det förfarande som regeringenoch SPK valt för att avveckla nuvarande prisstopp kan medföra en ökadbenägenhet hos företagen att samordna sitt prisbeteende. En kritik med i stortsamma innebörd har även framförts av () i ett den4 dagtecknat remissyttrande (Remissyttrande dnr 238/87) tillregeringen över prislagsutredningens betänkande (Ds Fi 1987:5). Som utskottet ser det är det svårt att undvika negativaeffekter av detta slag om den ekonomiska politiska situationen kräver åtgärdersom skall ha omedelbara tillbakahållande effekter på förväntade prisökningar.Det ligger i sakens natur att prisregleringar innebär störningar imarknadsprisbildning- en.Ambitionen måste vara att vid bl.a. avvecklingen av ett prisstopp FiU1987/88:3 minimera de negativa effekterna. Somföredraganden framhåller finns det behov av att tillämpa prisregle- ' Det är inte möjligt att överblicka hurlänge sådana regleringsåtgärder kan behöva tillämpas. Utskottet tillstyrker sålunda propositionen och avstyrkermotionerna Fil yrkande 1, Fi2 och Fi3. Med det anförda avstyrker utskottet även yrkande 2 imotion Fil om ett upphävande av rådande prisstopp. 1. beträffande/öWärtgd tillämpning avallmänna prisregleringsiagen att med bifall till proposition1987/88:28 och med avslag på motionerna 1987/88:Fil yrkande 1, 1987/88:Fi2 och1987/88:Fi3 godkänner att regeringen förordnar om fortsatt tillämpning av2-4,6, 8 och 9 §§ allmänna prisregleringslagen (1956:236) den 21december 1987 - , 2. beträffande upphävande av rådandeprisstopp att avslår mofion 1987/88:Fil yrkande 2. Närvarande: (), (), RuneRydén (m), (), (), i (s), (), i (vpk), Hans-EricAndersson (s), (), (), (),(), () och (). Fortsatt prisreglering (mom. 1 och 2) (), (), (),(), (), () och ()anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjarmed "Utskottet konstaterar" och på s. 4 slutar med "rådandeprisstopp" bort ha följande lydelse: Utskottet vill med anledning av propositionen ochmotionerna anföra följande. Allmänt prisstopp infördes för fjärdegången sedan regeringsskiftet. Därmed har prisstopp gällt under sammanlagt 23månader Underytteriigare har förhandsanmäl- pjy 1987/88:3 ningsskyldighetenligt prisregleringslagen förelegat. Detråder en bred enighet om att ett långvarigt prisstopp får betydandenegafiva verkningar på möjligheterna att utnyttja våra produktionsresursereffektivt (jfr t.ex. Prisreglering mot inflation? SOU 1981:40). Samtidigthämmas kapitalbildningen, dvs. den nödvändiga utbyggnaden av vårproduktionskapacitet, om prisregleringar utnyttjas som ett ständigtåterkommande inslag i den ekonomiska politiken. Redan denna insikt omprisregleringars skadeverkningar borde leda fill att prisstopp eller andra formerav prisregleringar endast bör utnyttjas när riket befinner sig i ett akutkrisläge. Detta är också orsakeri till att den allmänna prisregleringslagenutformats som en beredskapslag. Följandeexempel ger en god illustration till hur godtyckligt ett prisstopp slår motföretagens verksamhet. påverkas bara i blygsam omfattning eftersom de säljer en stor delav sin produktion utomlands. Däremot påverkas deras svenska underleverantörer.Många av dessa omförhandlar sina priser i början av resp. kalenderår. Närprisstoppet senast infördes hade vissa företag hunnitslutföra sina omförhandlingar medan andra inte hade gjort detta. De senare harsåledes tvingats ligga kvar med priser medkostnadsökningar. Desenaste fem åren har regeringen främst motiverat vidtagna prisregleringar medpåståendet att de varit nödvändiga av sfabiliseringspolitiska skäl. Det äruppenbart att dessa åtgärder inte fått avsedd effekt utan närmast verkatuppdrivande på inflationstakten. Den negativa stabiliseringspolitiska effektenhar utmynnat i en "köpfest" . Mångakonsumenter torde ha tagit fasta på finansministerns uttalande att"prisstopp vid det här laget lurar väldigt få" och insett att prisstegringarnakommer så fort prisstoppet släpps. Därigenom har prisregleringarna blivit enbidragande orsak till den snabba ökningen av den privata konsumtionen och däravföljande import. Somäven understryks i yttrande över. prislagsutredningensbetänkande Ny prisregleringslag (Ds Fi 1987:5) bidrar också prisregleringartill inflation genom att aktörerna på marknaden försöker gardera sig med atthöja priserna så mycket som möjligt då prisreglering intetillämpas. Detbör i detta sammanhang även framhållas att regeringens mofiv för att införaprisstopp var illa underbyggt. Bakgrunden var en allmänföreställning att företagen slentrianmässigt höjer priserna. I proposifionensägs att: "Bakgrunden till dessa prisregleringsåtgärder var en oro för attförväntningar om stora årliga prisökningar skulle leva kvar också under år 1987trots att gällande löneavtal innebar lägre kostnadsökningar äntidigare och prisökningarna var de lägsta på länge" (prop.1987/88:28 s. 3 och 4). Några faktiska belägg för detta påstående redovisadesinte. Imotion Fi2 (m) anförs att det förfarande som regeringen och SPK valt för attavveckla nuvarande prisstopp kan medföra en ökad benägenhet hos företagen attsamordna sitt prisbeteende. En kritik med i stort samma innebördhar även framförts av () i ett den FiU1987/88:3 dagtecknat remissyttrande (Remissyttrande dnr 238/87)till regeringen över prislagsutredningens betänkande. Utskottet delar den uppfattning som framförs i motion Fi2och i NO:s yttrande. I remissyttrandet framhåller NO bl.a.: Direkt prispåverkan från myndigheternas sida skall intelängre förekomma då prisreglering ej är i kraft. Den form för avveckling avprisstopp som tillämpas genom prisutfästelser är enprispåverkande konstruktion som inte ligger inom ramen för PL trots att denhar en uppenbar karaktär av reglering. Förfarandet kan medföra flera nackdelar,såsom oklarheter om åtagandenas rättsliga status och verkningar, ökning avföretagens benägenhet att samverka inför överläggningar med myndigheter ochbefästande av existerande samarbeten. Systemet, som f.n. tillämpas ikombination med förhandsanmälningsplikt enligt PL, innebär också attregleringsperioden blir tämligen lång, vilket ökar de risker för negativaeffekter från bl.a. konkurrenssynpunkt som är förbundna med prisreglering. Utskottet motsätter sig bestämt att, som skett undersenare år, prisregleringslagen kontinuerligt utnyttjas som ettstabiliseringspolitiskt medel. Med bl.a. hänvisning till hurkonjunkturinstitutet och UO bedömer riskerna för negativa effekter vidanvändning av prisregleringar borde det vara en självklarhet att den allmännaprisregleringslagen endast skall utnyttjas vid extraordinära tillfällen. Med det anförda tillstyrker utskoUet yrkande 2 i motionFil att regeringen upphäver rådande prisstopp. Vidare tillstyrker utskottetyrkandena i motionerna Fil, Fi2 och Fi3 att avslår proposition 28. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: 1. beträffande förlängd tillämpning av denallmänna prisreglerings lagen attriksdagen med bifall till motionerna 1987/88:Fil yrkande 1, l987/88:Fi2 och1987/88:Fi3 avslår regeringens förslag i proposition 1987/88:28 om fortsatttillämpning av 2-4, 6, 8 och 9 §§ allmänna prisregleringslagen (1956:236) undertiden -. 2. beträffandeupphävande av rådande prisstopp attriksdagen med bifall till motion 1987/88:Fil yrkande 2 begär att regeringenupphäver rådande prisstopp.