bet · GB01LU9 · 1987-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas fem motioner om olikaupphovsräftsliga frågor. Mofionerna rör utnyttjande vid vårdinrättningar avinspelade TV-program (c), upphovsrätten till musikaliska verk (s), ersättningtill upphovsmän vid offentlig visning av konst (vpk), tiden förupphovsräftsligt skydd (m) och rätten till fotografiska bilder (fp). Motion I986/87:L802 av och (båda fp) vari yrkas 1. aft som sin mening ger regeringen till kännavad i mofionen anförts om skydd av fotografier inom ramen för upphovsrättslagen, 2. atf om yrkande 1 ej bifalls hosregeringen begär förslag till sådan ändring i lagen (1960:730) om räff till fotografisk bild som i motio nen anförts om rätten till beställd bild. Mofion 1986/87:L807 av och (båda c) vari yrkas att hos regeringen begär en översyn av denupphovs-rättsliga lagsfiftningen i syfte atf möjliggöra inspelning avTV-program på ålderdomshem och sjukhem för senare visning på samma villkor somi def egna hemmet. Mofion 1986/87:L808 av Per () vari yrkasaff som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om klarläggande av bl. a. rättighefssifuationen inom musikområdet ienlighet med vad som anges i mofionen. Motion 1986/87:L809 av m. fl. (vpk) vari medhänvisning fill vad som anförs i motion 1986/87:Kr264 yrkas att somsin mening ger regeringen till känna atf visningsersätfningen skall grundas påupphovsrättsliga principer. Mofion 1986/87:L814 av () vari yrkas affriksdagen hos regeringen begär förslag om ändring av upphovsräftslagen avinnebörd att upphovsrätten för litterära och konstnärliga verk ges envaraktighet av . I I9S7/8S. Allmänbakgrund LU 1987/88:9 Lagen (1960:729) om upphovsrätt fill litterära ochmusikaliska verk ger ett tidsbegränsat skydd ät den som skapat eff litterärteller konstnärligt verk. Skyddet innebär att den som skapat verket har rätt atfutnyttja detta ekonomiskt och har eff visst ideellt betonat inflytande överhur och i vilka sammanhang def används. Har flera medverkat vid tillkomsten avdef skyddade verket har var och en av dem upphovsrätt. Så kan t. ex. varafallet beträffande eff filmverk, där upphovsrätten kan tillkommamanusförfattare, regissör, producent, arkitekter, koreografer m. fl. Begreppen litterärt och konstnärligt verk i lagen ärmycket vidsträckta. Till litterära verk räknas bl. a. skönlitteratur ochbeskrivande framställningar i ord såsom vetenskapliga arbeten och handböcker.Som konstnärliga verk räknas i princip alla former, där verk skapas i syfte attnä en konstnärlig verkan, t. ex. i bild, rörelse eller toner. Till denna grupphör bl. a. målningar, alster av bildhuggarkonsf, sceniska verk somteaterpjäser och koreografiska verk, musikaliska kompositioner både när deframförs och framträder i notskrift samt filmverk, både spelfilm och undervissa förutsättningar kortfilmer och journalfilmer. För atf en produkt över huvud taget skall anses som effverk och därmed komma i åtnjutande av skydd enligt lagen måste den ha vad manbrukar kalla verkshöjd. Samma sak kan också uttryckas så, att en produkt är effverk, om den praktiskt sett infe har kunnat framställas av tvä personeroberoende av varandra. Utanför skyddet faller därför idéer och uppslag somflera kan tänkas komma på, vanliga nyhetsmeddelanden, vardagliga samtal,enklare nyttoföremål och andra prestationer av rutinmässig eller alldagligkaraktär. Eff auktorverk kan framträda i många olika former. Det kanvara fixerat pä eff materiellt underlag, dvs. i ett exemplar. Exemplar avverket är infe blott en bok eller en målning som kan ge en omedelbar upplevelseav verket, utan också en grammofonskiva, en filmremsa, en trycksafs, en matrisosv., om endast medelbart kan ge en sådan upplevelse. Verket kan också framträdai obeständig form, t. ex. i uppläsarens ord, i tonerna av eff musikstycke, ibilden på filmduken eller televisionsskärmen. Alla former vari verketframträder faller inom dess skyddssfär, även bearbetningar. Upphovsrätt uppkommer utan några formaliteter, så snartupphovsmannen har gjort det skapade verket på något sätt tillgängligt för annan.En sådan uppkommen, ursprunglig upphovsrätt kan endast fillkomma den fysiskaperson som skapat verket. En juridisk person, t. ex. eft filmföretag, kan intevara upphovsman. Om upphovsmannen är anställd med uppgift aft framställaupphovsräftsligt skyddade verk övergår åtminstone i viss omfattningupphovsrätten fill arbetsgivaren. I vad mån rätten övergår beror på olikaomständigheter, bl. a. innehållet i anställningsavtalet. Upphovsmannens rätt aff ekonomiskt utnyttja sitt verkinnefattar en principiell ensamrätt att framställa exemplar av verket och aftgöra verket tillgängligt för allmänheten, t. ex. genom att framföra eller visadet offentligt och sprida exemplar av verket. Som framställning av exemplaranses bl. a. inspelning av verket pä band eller annan anordning frän vilket defkan återges. Aff framföra eft verk offentligt betyder att presenteraverket för allmän- LU 1987/88:9 heten i obeständig form, aff läsa upp en dikt,spela eff musikstycke, visa en film, utsända eft verk i ljudradio ellertelevisionen osv. Eff framförande är offentligt, när det sker på en plats, ditallmänheten äger tillträde. Härmed jämställs det fallet aff framförandetanordnas i förvärvsverksamhet inför en större sluten krets, framför allt på enstörre arbetsplats (s. k. indusfrimusik). Upphovsräftslagen innehåller också regler om s. k.närstående rättigheter. Dessa regler ger musiker, skådespelare och andrautövande konstnärer eft rättsligt skydd då de framför litterära eller konstnärligaverk. Sådana framföranden får inte utan konstnärens samtycke spelas in på film,varmed jämställs videogram, på fonogram, varmed avses alla upptagningar av ljud(grammofonskivor, kassettband m. eller på annan anordning genom vilken dekan återges. De får inte heller utan rättighetshavarens samtycke sändas ut ibl. a. radio eller TV. Inspelningar av framföranden får mångfaldigas endastmed konstnärens medgivande. Vidare gäller aff utövande konstnärer har rätt tillersättning då ljudinspelningar används vid radio, TV-sändningar eller utnyttjasoffentligt i förvärvssyfte. Till de närstående rättigheterna räknas även det skydd somfonogram-producenter samt radio- och TV-förefag har enligt upphovsräftslagen.Fonogram får infe utan producentens samtycke eftergöras eller överföras tillandra anordningar genom vilka de kan återges. Vidare har fonogrampro-ducentenräff fill ersättning dä ljudupptagningen används vid radio- eller TV-sändning.Beträffande radio- och TV-företagen gäller att deras sändningar inte utanmedgivande får återutsändas eller spelas in på en anordning genom vilken dekan återges. Gjorda inspelningar får infe överföras till någon annan sådananordning såvida inte företaget samtycker. Skyddet för upphovsmän, utövande konstnärer m. fl. är ivissa avseenden inskränkt av hänsyn till allmänna eller enskilda intressen. Den som gör intrång i de rättigheter som lagen gerupphovsmän och andra rättighetshavare kan dömas fill straff och förpliktas utgeskadestånd. Fotografers rättigheter fill sina bilder regleras infe iupphovsräftslagen utan i lagen (1960:730) om räff fill fotografisk bild.Skyddet för fotografiska bilder liknar i sina huvuddrag upphovsrätten. Den upphovsräftsliga lagsfiftningen gäller främst svenskaverk och prestationer. Genom anslutning till olika internationellakonvenfioner har förpliktat sig aff ge skydd också åt verk ochprestafioner med ursprung i ett stort antal andra länder. Den svenskalagstiftningen bygger liksom motsvarande lagar i andra nordiska länder påinnehållet i dessa konvenfioner. Bland sädana konvenfioner kan här nämnassärskilt Bernkonvention för skydd av litterära och konstnärliga verk,Världskonvention om upphovsrätt och Internationellakonvention om skydd för utövande konstnärer, framställare av fonogram samtradiofö-retag (Romkonventionen). Konventionerna bygger på i huvudsak två principer.Den ena är aft varje konventionsstat skall ge samma skydd åt verk ochprestafioner från andra konvenfionsstafer som staten i fråga ger sina nationellaverk och prestationer. Den andra är aft en konventionsstaf är förpliktad attgarantera de andra konventionssfaternas verk och prestationer visstminimiskydd. Den svenska upphovsräffslagsfiffningen är sedan år 1976föremål för en LU 1987/88:9 allmän översyn av upphovsrättsutredningen (Ju1976:02). Också i övriga nordiska länder pågår liknande utredningsarbeten. Upphovsräffsufredningen bedriver sitt arbete i etapper ochhar tidigare avlämnat fem förslag som lett helt eller delvis fill lagsfiftning. Utnyttjande av inspelade TV-program Upphovsräftslagen ger den som skapat eff TV-program enrätt atf utnyttja programmet ekonomiskt under förutsättning att programmet hars. Har fiera i egenskap av exempelvis manusförfattare, regissöroch tonsättare medverkat vid tillkomsten har en var av dem en sådan rätt.Rätten aff utnyttja programmet ekonomiskt består i en ensamrätt aft göra eninspelning av programmet på exempelvis videogram, aff framställa kopior avinspelningen och göra programmet tillgängligt för allmänheten genom aft sändauf det i en TV-sändning eller på annat sätt visa def offentligt. Med oft'entligvisning jämställs fall då framförandet sker inför en större sluten krets omframförandet sker i förvärvsverksamhet. I praktiken innebär sistnämnda regelatt i vart fall visningar som anordnas för fier än 50 personer, exempelvis aven arbetsgivare för sina anställda, faller inom upphovsmännens rätt. Irättspraxis har framförande av musik som anordnats av ett landsting förpatienter m. fi. inom den slutna vården bedömts vara infe offenfiigt. I den delframförandet i fråga också kunde avlyssnas i de anställdas utrymmen ditallmänheten infe hade tillträde har framförandet bedömts inte ha skett iförvärvssyfte och därför inte som offentligt. Upphovsmannens ensamrätt attgöra inspelningar omfattar också rätten att spela in program som sänds uf i TVeller annars visas offentligt. 1 sistnämnda hänseende finns def emellertid enviktig begränsning av ensamrätten. Privatpersoner har nämligen räff att försitt enskilda bruk framställa enstaka kopior av offentliggjorda verk. Enenskild person har alltså rätt aff spela in eft program som sänds ut i radio ellerTV. 1 uttrycket enskilt bruk ligger aff en sådan inspelning bara får ske föranvändning inom den närmaste familje-eller vänkretsen och inom mindresammanslutningar av privat eller personlig karaktär. Även de utövande konstnärerna som uppträder i ett TV-progranisamt TV-förefaget har en viss ensamrätt till programmet. a. fär utsända programinte spelas in utan deras fillstånd. Även här gäller emellertid undantag dåinspelningen sker för enskilt bruk. Vidare skyddas TV-förefag mof aftinspelningar av sändningar visas offentligt utan deras tillstånd. När def gäller dem som medverkar i TV-program somfotografer har de enligt fofografilagen i princip samma rättigheter somupphovsmännen. 1 motion L807 (c) framhålls aft många som visfas påsjukhem eller ålderdomshem av olika skäl inte har möjlighet att följaTV-programmen på kvällstid.Enligt mofionärerna skulle emellerfid deras intresse aff kunna få LU 1987/88:9del av TV-utbudef kunna fillgodoses genom aff programmen spelades in påvideogram som kunde visas . Mofionärerna påpekar atf upphovsrättslagenför närvarande lägger hinder i vägen för en sådan service. Med hänvisning tillatf ålderdomshem och sjukhem får anses som en ersättning för det egna hemmetdär inspelning av TV-program är tillåten hävdar motionärerna aftupphovsräftslagen bör ändras. Som inledningsvis berörts ses den upphovsrättsligalagstiftningen över av upphovsrättsutredningen. Arbetet bedrivsetappvis, och i den nu pågående etappen övervägs bl. a. frågor om det s. k.halvenskilda bruket, dvs. sådan inspelning och annan kopiering avupphovsräftsligt skyddade verk som utförs inom företag, institufioner m. m. förorganisationens räkning. Ett betänkande från utredningen om dessa frågorvänfas bli avlämnat omkring . Ersättning vid offentlig visning av konst Gällande ordning Enligt upphovsräftslagen har den som skapat ettkonstnärligt verk, t. ex. en tavla eller en skulptur, i princip samma räff somandra upphovsmän att bestämma huruvida och i vad mån verket skall görastillgängligt för allmänheten genom bl. a. offentligt framförande ellervisning. Beträffande konstnärliga verk finns dock bl. a. den begränsningen avensamrätten aff utgivna eller överlåtna exemplar av konstverk fritt får visasoffentligt pä annat sätt än genom film eller i TV. När det gäller konstnärliga verk som finns i offentligainstitutioners ägo och som visas för allmänheten eller används på annatallmännyttigt sätt anvisar staten medel som ersättning ätkonstnärerna. Bestämmelser om visningsersätfning finns i förordningen(1982:600) om . Ersättningen tillförs Sverigesbildkonstnärsfond som inrättades är 1982. Frågor rörande fonden handläggs aven styrelse inom konstnärsnämnden. Ersättning ur fonden kan endast utgå tillden som är svensk medborgare eller som har sin vanliga vistelseort här ilandet. Fondmedlen får användas dels till ändamål som syftar till aff geyrkesverksamma bild- och formkonstnärer ekonomisk och arbetsmässig trygghet,dels fill andra ändamål som berör verksamhet inom bildkonstens område. Medfondmedel betalas också viss del av konstnärsnämndens förvaltnings- och lokalkostnader. Motiveringen till yrkandet i mofion L809 (vpk) finns imotion 1986/ 87;Kr264, där mofionärerna framhåller att visningsersätfningenprincipiellt sett är likställd med lön. Enligt motionärerna är detotillfredsställande affersättningen, såsom sker, ensidigt bestäms av staten utan LU 1987/88:9 att förhandlingar genomförts med . Motionärerna anser aft av principiella skälvisningsersätfningen bör ställas på upphovsräftslig grund. Ett mofionsyrkande med samma syfte som det nu aktuellabehandlades av . I sitt av godkända betänkande iärendet (LU 1985/86:32) avstyrkte utskottet bifall till motionsyrkandet medhänvisning till att frågan om visningsersätfning skulle komma att tas upp avupp-hovsrättsuf redningen. Upphovsrätten till musikaliska verk Med musikaliska verk avses i upphovsräftslagen musikaliskakompositioner, och det upphovsrättsliga skyddet för dem omfattar alla deformer som verket kan framträda i, främst då framföranden, inspelningar ochnotskrift. Liksom när det gäller andra upphovsräftsligt skyddade verk harupphovsmannen fill ett musikaliskt verk en ensamrätt aff framställa exemplar(kopior) av verket och framföra verket offentligt. Utan upphovsmannens samtyckefår dock privatpersoner framställa enstaka exemplar för enskilt bruk.Beträffande vad som avses med enskilt bruk hänvisas till framställningen ovan.Varje nothäfte och inspelning vari verket framträder är eft exemplar av verket.I upphovsmannens rättigheter ingår också en räff aff ensam bestämma över omoch i vilken omfattning exemplar av verket skall spridas till allmänheten t.ex. genom försäljning, uthyrning eller utlåning. Rätfen att sprida exemplar avverket är emellerfid inskränkt i betydelsefulla hänseenden. Enligt 23 §upphovsrättslagen fär sålunda exemplar av litterära och musikaliska verk sedande en gång givits ut fritt spridas vidare bland allmänheten. På grund av dennabestämmelse kan bl. a. utlåning inom ramen för den offenfiigabiblioteksverksamheten bedrivas utan upphovsmännens fillstånd. När det gällermusikaliska verk gäller dock att uthyrning och därmed jämförlig verksamhet infefår ske utan samtycke från upphovsmannen. Upphovsmannen kan helt eller delvis överlåta sin rätt atfutnyttja verket ekonomiskt. Sålunda kan genom förlagsavtal en förläggare fårätt aft genom tryck eller på annat liknande sätt mångfaldiga och ge utexempelvis ett musikverk. I motion L808 (s) framhålls atf def för ett aktivtmusikliv är ett vitalt intresse att tillgången till noter kan tryggas. Detsagda gäller såväl de stora statsunderstödda symfoniorkestrarna som de småamatörkörerna. Mofionären hävdar att det finns en mängd förhållanden somutgör hinder för musiklivetatt få tillgång till nofmaferial. Dessa hinder beror mera sällan på LU1987/88:9 tonsättarnas uppträdande. Mera betydelsefulla i åtminstone ekonomisktoch juridiskt hänseende är förläggare, försäljare, uthyrare och andra som kanha rättigheter till musikaliska verk. Enligt motionären kan musiklivetsmöjligheter aft fä tillgäng fill noter kortsiktigt förbättras genom den modernakopieringstekniken, något som i eff annat perspekfiv kan leda till enkulturpolifisk utarmning. Motionären anser aff förhållandena pä musikområdetmåste klarläggas och aff detta uppdrag lämpligen bör anförtros upphovsräffsufredningen. Regeln i upphovsräftslagen aff uthyrning av musikaliskaverk kräver samtycke frän upphovsmannen fick sin nuvarande utformning genom enlagändring är 1982 (prop. 1982/83:40, LU 11). gällde att uthyrning avnoter men infe inspelade verk omfattades av upphovsmannens rättigheter. När def gällde upphovsmannens rättigheter vid uthyrning avnoter framhölls i def fill grund för upphovsräftslagen liggande betänkandet(SOU 1956:25 Förslag fill lag om upphovsmannarätt fill litterära ochkonstnärliga verk, m. att inom musikförlagsbranschen uthyrning våren normalform för distribution av mer omfattande nofmaferial, såsom noter tillorkester-och körverk. De svenska musikförlagen ombesörjde i regel själva spridningenav sädana noter, varvid dessa i allmänhet uthyrdes mot viss avgift för varjeutförande. Kända svenska köpare brukade dock få förvärva exemplar medäganderätt. Förlagen hade enligt betänkandet utan stöd av lagbestämmelserkunnat upprätthålla ett rätt effektivt uthyrningsmonopol, vilket i de fiestafall var en förutsättning för att verkets utgivning skall kunna finansieras. Dåuthyrning emellerfid blivit en normal form aff förfoga över musikverk av dettaslag, syntes det riktigast att hänföra uthyrningen till tonsättarens ensamrätt.Därigenom gav man bl. a. musikförlagen rättslig möjlighet att inskrida motuthyrning, som äger rum utan tillstånd. I proposition 1959:17 med förslag tillupphovsrätfslag anslöt sig departementschefen fill vad som anfördes ibetänkandet. Den är 1982 genomförda lagändringen varigenomupphovsmannens ensamrätt utvidgades till att avse också uthyrning avinspelningar av musikaliska verk föranleddes främst av behovet aff motverkaden skada som uthyrningsverksamhet av grammofonskivor kunde medföra förupphovsmän och andra rättighefsinnehavare. I sitt av godkändabetänkande i ärendet (LU 1982/83:11) framhöll utskottet aft det är engrundläggande förutsättning för litterär och konstnärlig verksamhet och därmedför kulturlivet i stort atf upphovsmän och andra rättighefsinnehavaretillförsäkras en rätt till ersättning för sina prestationer. Blandupphovsmännens möjligheter enligt gällande lagsfiftning att utnyttja sina verkekonomiskt hade rätten att mångfaldiga verket och sprida exernplaren fillallmänheten stor betydelse. a. uthyrning av grammofonskivor vidupphovsräftslagens tillkomst undantogs frän spridningsrätten sammanhängde medaft sådan uthyrningsverksamhet bedömdes infe bli särskilt vanlig eller skadligför upphovsmännen. Utskottet påpekade vidare att den tekniska utvecklingen hademedfört aff möjligheterna för privatpersoner aft kopiera fonogram LU 1987/88:9ökat i väsentlig män och pä eff sätt som infe kunde förutses vidupphovs-rättslägens fillkomsf. En ökad kopiering ledde till inkomstbortfall förupphovsmännen och andra rättighefsinnehavare. Även för kulturlivet i stortuppkom det enligt utskottet negativa konsekvenser. Detta sammanhängde med aftfonogrambolagen i viss utsträckning finansierar utgivningen av klassisk ochnutida seriös musik, jazz och folkmusik med vinsterna från utgåvor av pop- ochdansmusik. Eftersom det var fonogram med den senare sortens musik som ihuvudsak kopierades minskade således det ekonomiska utrymmet för produktionenav fonogram som infe är direkt lönsamma. Utskottet erinrade om aff i början av är 1982behandlade två motioner angående åtgärder mof uthyrning av fonogram. 1 sitt avriksdagen godkända betänkande LU 1981/82:21 anförde utskottet aff uthyrning avgrammofonskivor pä kort fid ökat kraftigt. Någon ersättning för uthyrningenutgick enligt utskottet infe till upphovsmännen och andra rättighetsinnehavare.Uppenbarligen torde det stora fierfalef av dem som hyr grammofonskivor göradetta i syfte aff föra över det inspelade verket fill kassettband. Utskottetframhöll atf enbart uthyrningsverksamheten ledde fill en minskning avfonogramförsäljningen. Verksamheten medförde också aft hemkopieringen avmusikaliska verk ökar. Sammantaget hade alltså verksamheten betydande negativakonsekvenser för räffighefsinnehavarna och kulturlivet i stort. Det fannsdärför enligt utskottets mening anledning aft i görligaste mån försöka motverkade skadliga effekterna på verksamheten. Något inifiafiv från sidaansågs dock inte då erforderligt med hänsyn till aff upphovsräffsufredningenframlagt ett förslag till lagändring som tillgodosåg mofionärernas önskemål. Enligt utskottets mening hade skälen för en ändradlagstiftning infe förlorat i styrka. Utskottet tillstyrkte därför bifall tillaff upphovsräftslagen ändrades så aff upphovsmännens ensamrätt utvidgas tillaff också avse uthyrning av musikaliska verk i allmänhet. Spörsmålet om musiklivets möjligheter att få fillgång fillnofmaterial har nära samband med frågan om kostnaderna för utskrift ochutgivning av noter och eventuella statliga bidrag till täckande av dessakostnader. 1 budgetproposition (prop. 1978/79:100 bil. 12)konstaterades aff utgivningen och distributionen av noter var bristfällig imånga avseenden. Nyskrivna verk tryckfes endast i mycket begränsadutsträckning. Även utgivningen av välkänd och gärna spelad äldre svensk musikhade stora luckor. Musikalier fanns sällan tillgängliga för utlåning päbiblioteken, och på många håll fanns def också små möjligheter aff köpa dem,bl. a. på grund av de strukturförändringar som hade skett inom musikhandeln.Mof denna bakgrund föreslogs i propositionen ökade bidrag till dels Musikaliskaakademien för atf sfimulera utgivningen av noter fill äldre svenskatonsättares verk, dels :s informationscentral för svensk musik (Svenskmusik) för notutgivning fill samtida musik. beslöt i enlighet härmed(KrU 1978/79:24, rskr. överlämnade i anslutningfill sin anslagsframställning för /87 en rapport om utgivningoch distribution av noter. I rapporten gavs en utförlig beskrivning avnotområdef. slag lämnadesäven till eff treårigt åtgärdsprogram för statliga insatser pä LU1987/88:9 området. Förslagen avsäg statligt stöd fill utskrift och utgivning avnotmaterial fill säväl klassisk som samtida svensk musik samt statsbidrag tillfolkbibliotekens notbestånd. Kulturrådefs förslag ledde fill att för /87anvisades medel för ett ökat bidrag till Musikaliska arbete mednotutgåvor av klassiska verk. För innevarande budgetår har det statliga bidraget fillSTIM/Svensk musik för notutgivning ökats med . 1986/87:100bil. 10 s. 447, KrU 1986/87:17). I proposifionen framhöll föredragandestatsrådet aft det enligt hans mening var angeläget att den nya svenska musikenkan bli tillgänglig i form av notutgåvor. Produktion av nofmaferial ärkostnadskrävande som försäljning av notutgåvor sällan är lönsam,mest beroende pä en omfattande privafkopiering av noter. Statsrådet deladedärför bedömning att eff ökat bidrag för notufskriffer ochnotutgivning bör ges hög prioritet. Spörsmålet om tillgången till nofmaferial har ocksåaktualiserats i genom eff medlemsförslag (A 796/k) om ettnordiskt notbibliotek. Medlemsförslaget har remissbehandlafs. Nordiska rådefskulturutskott har i eff avgivet betänkande föreslagit affmedlemsförslagef inte skall föranleda någon åtgärd från sida. Tiden för upphovsrättsligt skydd Den rätt som upphovsräftslagen ger den som skapat eftlitterärt eller konstnärligt verk gäller under en fid av räknat frän defår upphovsmannen dog. Har verket fiera upphovsmän räknas tiden från def år densist avlidne upphovsmannen dog. När det gäller verk som utgivits anonymt ellerunder en inte allmänt känd pseudonym eller signatur räknas skyddstiden frän defär verket offenfiiggjordes.