bet · GB01FiU30 · 1987-12-31 00:00:00 — Detta är en oroande utveckling. Det är en väsentligtkraftigare höjning av prisnivån än den som kan förutses för de ur Sverigessynvinkel viktigaste . FiU 1987/88:30 finansplan april -88 Import av varor och 307,3 1316,5. 0,7-, -0,6 1,1 av varor och tjänster -6,4 333,9 -0,3 , 4,8 % Industriproduktion % Arbetslöshet % Timlön % 4,9 3,0 1,9 6,4 5,0 2,0 1,9 7,0 5,8 2,1 1,8 7,0 5,3 3,0 17 6,0 -12,2 -10,8 Källa: Finansdepartementetoch konjunkturinstitufet Som framgår av tabell 3har samtliga poster i försörjningsbalansen justerats upp i den revideradefinansplanen med undantag för den offentliga konsumtionen ochlagerinvesteringarna. Marknadstillväxtenför svensk export försvagades betydligt bl. a. som följd av enhäftig uppbromsning i våra nordiska grannländers och import.1 propositionen bedöms exporten öka , vilket är merän vad finansplanen och konjunkturinsfitutet angav. Propositionens bedömninginnebär att exporten av bearbetade varor ökar med , vilketskulle medföra marknadsandelsförluster pä . Relativprisutvecklingenindikerar större andelsförluster. senastekonjunkturbarometer tyder emellertid på en påtaglig opfimism blandexportföretagen för . Den nu till synes mer positivainternationella utvecklingen med bl. a. en förväntad kraftig ökning avtillväxten i talar också för att de tidigareexportprognoserna legat för lågt. Som framhålls i propositionen är det närmastutbudssidan, dvs. bristen på arbetskraft och maskinkapacitet, och inteefterfrågesidan som begränsar exportökningen . Denprivata konsumfionen steg , vilket är nästandubbelt så mycket som ökningen i hushållens köpkraft (reala disponiblainkomster). Det innebär att sparkvoten föll frän -I-1 % fill -, enutveckling som delvis förklaras av de ökade lånemöjligheterna för hushällenefter den kreditpolitiska avregleringen . en avhushållssparande och länefinansierad konsumfion är svår att FiU 1987/88:30bedöma. I propositionen görs bedömningen att den privata konsumtionen ökar med3 % . Detaljhandelns försäljningsvolym låg första kvartalet 1988drygt högre än . Antalet nyregistrerade bilar harhittills ökat mycket kraftigt i jämförelse med förraåret. Stafistiken bekräftar sålunda attpropositionens bedömning om en fortsatt hög konsumfionstillväxt är riktig. Investeringskonjunkturenvar mycket stark 1987. De totala bruttoinvesteringarna beräknas ha ökat med7,. De investeringsenkäter som besvarades tyder på enfortsatt höjning av investeringsnivån i industrin . Börsfallet ioktober 1987 tycks inte ha påverkat investeringsplanerna inågon större utsträckning. För nästan alla industribranscher gäller aftefterfrågesifuationen är mycket god. Om kapacitefsbristen intesätter alltför hårda gränser kan detta innebära att den nu angivnaproduktionsökningen i industrin på är något för läg. Utskoftet ser motdenna bakgrund ingen anledning till att ifrågasätta upprevideringen avinvesteringsprognosen. Bmttoinveste-ringarna förutses i proposifionen öka med3,. Efterfrågeökningenför privat konsumtion och industriinvesteringar rik tas till stor del mot importerade varor. Också det pressade kapacitetsläget i svensk konkurrensutsatt produktion bidrar till ett högt importinnehåll. Detta innebär att importen av bearbetade varor ökar kraftigt även inneva rande är. Importen av råvaror väntas dock minska i volym och tillväxten i den totala varuimporten bedöms uppgå till . Bytesbalansenuppvisade ett underskott på ca 1987, vilket innebar enförsvagning med ca jämfört med året innan. Underskottet iden svenska bytesbalansen har främst sin gmnd i en svag transfereringsbalansmed ett negativt räntenetto på ca . Vidare har ettkonstant negafivt turistnetfo. Försvagningen är emellertid tillstörsta delen hänförlig till handeln med bearbetade varor. Bytesbalansensabsoluta tal är emellertid i sig inte avgörande för en bedömning av hur sund ennationell ekonomi är. Vad som är oroande är att prognosen innebär enfortsatt försvagning av bytesbalansen. Underskottet beräknas uppgå till närmare11 miljarder kronor 1988. Denfrämsta orsaken till att bytesbalansen försämras 1987 och 1988 är den kraftigaökningen i den inhemska efterfrågan. Den svenska exporten Utvecklas relativtförmånligt, men kapacitetsutnyttjandet i industrin är som nämnts högt ochbegränsar möjligheterna att möta den starka inhemska efterfrågeökningen och dendärav betingade starka importtillväxten med en lika stor exportökning. Härtillkommer att den svenska exporten i sig är mycket importintensiv. Utskottetsslutsats måste alltså bli att trots en hög investeringsaktivitet är den svenskaindustrin alltjämt för liten för att ett överskott skall kunna uppnås ibytesbalansen vid fullt kapacitetsutnyttjande och full sysselsättning i densvenska ekonomin. I den revideradefinansplanen redovisas även s. k. t re årskalkyler. Dessa skall ses som årliga uppföljningar av långtidsutred- FiU1987/88:30 ningarna med syfte att ge ett underlag för utformningen avstabiliseringspolitiken . Resultatet av treårskalkylernasammanfattas i tabell 4. Tvä alternativa utvecklingsvägar redovisas.Alternativen skiljer sig åt genom olika löne-och prisantaganden. Den ekonomiska utvecklingen åren 19891991.Försörjningsbalans och vissa nyckeltal Priser (årsgenomsnitt) -3,0 Bytesbalans, miljarder kronor Kravkalkylerna visar att exportensoch investeringarnas andel av resursanvändningen måste öka om en negativutveckling skall kunna undvikas. De i tabell 4 angivna utvecklingsalternativenfömtsätter en relativt god internationell ekonomisk utveckling. Som utskoftetframhöll i avsnittet om den internationella utvecklingen innebär en minskadtillväxt i världshandeln svära problem för den svenska ekonomin. En sådanutveckling i kombination med kraftiga löneökningar innebär enligt dessakalkyler att produktionstillväxten inte under något av kommeratt nä , atf bytesbalansunderskottet växer fill över 20 miljarderkronor och att arbetslösheten kommer atf överstiga4 %. I samband med behandlingen av årets finansplan (FiU1987/88:20) underströk utskottet att underskottet i bytesbalansen kommer attpermanentas om inte industrisektorn växer tillräckligt snabbt och om intekonkurrensläget för hela den konkurrensutsatta sektorn förbättras. Tillfälligaunderskott i bytesbalansen är svära att undvika men ekonomin får inte återförastill en utveckling med ständiga underskott i bytesbalansen som gällde för åren1974-1983. Handlingsutrymmet för den ekonomiska politiken skulle då under längtid bli sä allvarligt begränsat att det inte längre blir möjligt atfupprätthålla en rimlig produktionstillväxt och hålla tillbaka en stigandeinflafion och arbetslöshet. Den förda ekonomiska politiken Den svenska ekonomin har gradvisåtervunnit sin styrka och övervunnit den akuta krisen. inneburit att den privatakonsumtionen har ökat per är. Denna FiU 1987/88:30 konsumfionsökning ärdels en följd av att reallönerna efter skatt ökade med7-8 %, dels en följd av avregleringen på kreditmarknaden, som givit upphov kraftig ökning av krediterna till hushållen. Den ökade skuldbenägenheten hoshushållen kan till viss del ha sin gmnd i den kraftiga värdestegringen avaktier och fastigheter. Realin-komstema har också påverkats av höjda pensioneroch höjda barnbidrag. Medborgarna har sålunda kunnat se resultaten av desenaste årens ekonomiska utveckling i form av förbättrade reallöner, ökadköpkraft men också genom fler arbetstillfällen. angett visar prognoserna att den ekonomiska utvecklingen under år1988 kan resultera i.att allt fler sektorer av ekonomin blir överhettade underår 1988. Risken finns emellertid att den internationella konjunkturen redanunder försämras om inte obalanserna mellan , ochFörbundsrepubliken reduceras. Fortsätter den starkakonsumtionstillväxten och den höga inflationen är det ofrånkomligt attbytesbalansen försvagas ytterligare. Därmed kan en åtstramning kommaatt tvingas fram, vilket slår mot tillväxt och sysselsättning men också medförnegativa fördelningseffekter. Attfinna lösningar på dessa problem och slå vakt om den fulla sysselsättningen- är nu den ekonomiska politikens viktigaste uppgift. För att klara problemenkrävs en bättre fungerande lönebildning, en stram politik som håller tillbakakonsumfionen och ökar sparandet i ekonomin samt insatser som ökar tillväxtenoch förbättrar ekonomins flexibilitet. Det är detta som måste vägledautformningen av regeringens ekonomiska politik inför . På kortsikt är det nu viktigt att stävja tendenserna till överhettning av ekonomin.Den nuvarande produktionskapaciteten är för låg i relation fill rådandeefterfrägetryck. Motdenna bakgmnd är det nödvändigt att vidta ätgärder för att dämpakonsunitionsuppgången, öka sparandet och begränsa likviditeten i ekonomin.Vidare bör finansierade inkomstskattesänknihgar övervägas för att möjliggöralåga nominella lönekostnadsökningar 1989. Åretslönerörelse har från samhällsekonomisk synpunkt inneburit avtal som slutits påen alltför hög nivå. Attsådana avtal kunnat träffas utan omfattande konflikter tyder på attarbetsgivarparten anser atf kostnadsläge och vinstnivå inom de berördabranscherna medger betydande löneökningar, 1 likhet med regeringen utgårdärför utskottet från att kostnadsökningarna inte övervältras på konsumenternagenom prisökningar. Skulle sä ske, är det en bekräftelse på att detlönebildningssystem som tillämpats inte förmår generera sådanalönekostnadsökningar som är förenliga med samhällsekonomisk balans. Denbedömning av den internationella utvecklingen som redovisas i motio nerna Fi22 (m), Fi28 (fp), Fi24 (c) och Fi30 (vpk) avviker infe från den som anges i den reviderade finansplanen. Det föreligger ej heller några väsentli ga skillnader mellan utskottets bedömning av den ekonomiska utveckling- 26 en i för denärmast kommande åren vad gäller försörjningsbalan- FiU 1987/88:30 sensolika storheter och motsvarande bedömning i här nämnda motioner. Däremotgår uppfattningarna starkt isär om vilka ätgärder som bör vidtas för att uppnåsamhällsekonomisk balans. Någon samstämmighet vad gäller rikfiinjerna för denekonomiska politiken går heller inte att finna i motionerna Fi22 (m), Fi28 (fp)och Fi24 (c) utifrån de förslag som presenteras i dessa motioner. Avolika skäl, som utskottet mer utförligt kommer att redovisa senare ibetänkandet, anser inte moderata samlingspartiet och kommunisternaatt det nuvarande konjunkturpolitiska läget motiverar de stabiliseringspolitiskaåtgärder som föresläs i propositionen. I motsats till vad som hävdas i dessatvå partimotioner framhålls i motionerna Fi28 (fp) och Fi24 (c) att de alltstarkare tendenserna till överhettning i ekonomin kräver att regeringen vidtaråtstramande åtgärder som främst bör riktas mot den alltför snabba ökningen avden privata konsumfionen. Imotion Fi22 (m) anförs att den snabba konsumtionsökning som ägt rum sedan 1985och som väntas fortsätta borde ha bromsats upp pä ett tidigt stadiumgenom en åtstramning av den offentliga konsumtionen och genom åtgärder somverkningsfullt stimulerat hushållssparandet. Underlätenheten att dra ned denoffentliga konsumtionen har enligt motionärerna ånyo tvingat regeringen atthöja skatterna. Förslaget att höja oljeskatten, skärpa avdragsreglerna ochförslaget om en likviditetsindragning frän de större företagen avstorleksordningen ses som ett nytt exempel på"panikpaket" som inte kommer att påverka ekonomin i positiv riktning.Motionärerna godtar över huvud taget inte förslag som innebär en ytterligareskärpning av skattetrycket. hävdas att det ärmeningsfullt att bedriva stabiliseringspolitik för att motverka svängningar iden internationella konjunkturen. ser det är den krifik som i motion Fi22 (m) riktas mot förslagen tillåtgärder i propositionen inkonsekvent. Trots att motionärerna instämmer ibeskrivningen att ekonomin är överhettad inom flera sektorer och attkonsumtionstillväxten är för hög föreslås i motionen ingastabiliseringspolitiska åtgärder. I motionen görs däremot generella uttalandenmed innebörden att den ekonomiska politiken uteslutande skall läggas upp efterlångsiktiga ramar och att kortsiktiga konjunktursvängningar inte bör motverkasgenom en aktiv stabiliseringspolitik. Ett tabu utfärdas mot skärpning avskattetrycket för hushållen. Det innebär exempelvis att den föreslagnahöjningen av oljeskatten, som bl. a. motiveras av att tillväxten i den privatakonsumtionen bör dämpas, avvisas. Utskottetkan av vad som uttalas i motion Fi22 (m) endast dra den slutsatsen att i etthögkonjunkturläge med starka inflafionistiska tendenser måste en högreinflation accepteras, medan i en lågkonjunktur med ett försämratarbetsmarknadsläge måste av motsvarande skäl en ökad arbetslöshet godtas. Motionärernassynsätt kontrasterar starkt mot de traditioner och värderingar som kännetecknatden svenska ekonomiska politiken under hela efterkrigsfiden. Utskottet villbestämt avvisa en sådan inriktning av den ekonomiska politiken. Vad gäller den ekonomiskapolitiken på sammanfattas i mofionen de ätgärder sommoderata samlingspartiet förde fram i sin eko- FiU 1987/88:30 nomisk-politiskamotion (1987/88:Fi223) . De frågor i den nu aktuella motionen somrör en aktiv sparpolitik behandlar utskottet i ett särskilt betänkande (FiU1987/88:21), medan skattepolitiken, lönebildningen och förslag tillprivatisering av delar av den offentliga sektorn tas upp till behandling senarei detta betänkande. Detta gäller även förslaget i propositionen omlikviditefsindragning från företag. Vadgäller likviditetsindragningen vill dock utskottet från stabiliseringspolitisksynpunkt göra följande kommentar. Imotion Fi22 (m) hävdas att motiveringarna i propositionen till förslaget attdra in likviditet från företagen är skenmotiv och att förslaget i själva verketär en form av "smygbeskattning". Utskottet delar inte dennauppfattning. Som framhålls i propositionen innehar många stora företag förnärvarande mycket stora likvida tillgångar. Dessa har i höggrad använts till uppköp av andra företag. Mycket talar också för att den högalikviditeten medverkat till den kraftiga kreditexpansionen och är en faktor somkan driva upp lönekostnadsstegringarna. Likviditeten är framför alltkoncentrerad fill de största företagen. Medhänvisning till vad utskottet här anfört avstyrks yrkande 1 i mofion Fi22(m). Imotion Fi28 (fp) uttrycks oro över att den förväntade tillväxten i deninternationella ekonomin, tillsammans med den fortgående betydande ökningen avden privata konsumtionen, kan leda till aft allt fler delar av ekonomin bliröverhettade. Motionärerna ser det som en inkonsekvens att regeringen klartpekar ut problemen och riskerna i den rådande ekonomiska situationen och sedanföreslår åtgärder som enligt motionärerna är helt otillräckliga. Folkpartietföreslår i stället en finanspolitisk åtstramning som i jämförelse medregeringens förslag innebär en ytterligare förstärkning av budgeten med 2,5miljarder kronor. Förslagen består av en kraftigare höjning av oljeskatten,minskade bostadssubventioner och en höjning av egenavgifterna iarbetslöshetsförsäkringen. Denna höjning är större än vad föreslogi sin ekonomisk-politiska motion (1987/88 :Fi232) . Folkpartietmotsätter sig en likviditetsindragning från företagen. En sådan åtgärd har,enligt motionärerna, ingen som helst stabiliseringspolitisk effekt. Detrådande alltför höga efterfrågetrycket som enligt utskottet kommer attkarakterisera den svenska ekonomin under återstoden av är 1988 är ocksåutgångspunkt för stabiliseringspolitiska överväganden i motionFi28 (fp). Utskottet kan dela mofionärernas oro för aft en överhettning i ekonominkan sprida sig till allt fler sektorer och att en ytterligare åtstramning kanvisa sig vara nödvändig. Försörjningsbalansprognosen kan därvidlag tolkas somen varning. Som utskottet redovisat tidigare i betänkandet pekar de senastemånadernas statistik på en fortsatt stark ökning av den privata konsumtionen.Bl.a. mot den bakgrunden anser utskottet att det förslag som förfram om en höjning av oljeskatten med . per kubikmeter förefaller varaväl avvägt. Detta är en ätstramningsåtgärd som det också finns parlamentarisktstöd för. Höjningen av oljeskatten innebär aft kolskatfen mäste höjas imotsvarande män. Den beräknadeåtstramningen av dessa åtgärder blir ca 1,5 miljarder kro- FiU 1987/88:30nor. Avfördelningspolitiska skäl är inte utskottet berett att, utöver förslaget om enytterligare höjning av oljeskatten, överväga de övriga förslag tillfinanspolitisk åtstramning som anges i motionen. Utskottet hänvisar vad gällerdetta ställningstagande till det avsnitt i betänkandet som behandlarbudgetpolitiken. Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi28 yrkandena 1och 4. Äveni motion Fi24 (c) betonas att tillväxten i den inhemska efterfrågan måstehällas tillbaka och att den enda godtagbara åtgärden för att bryta den negativautvecklingen av bytesbalansen är ätgärder som riktas mot den alltför snabbaökningen av den privata konsumtionen. Flera av de ätgärder som föreslås ipropositionen godtas. En höjning av tobaksskatten och en skärpning avavdragsreglerna för företagens representation accepteras, medan en höjning avoljeskatten kan godtas endast om den används för atf finansiera en sänkning avinkomstskatten och en höjning av grundavdragen. 1likhet med regeringen föreslär en likviditetsindragning men inte främstav stabiliseringspolitiska skäl. motiv är i första hand att hindra enytterligare koncentration av företag till koncentrationsområdena. Deviktigaste åtgärderna för att dämpa aktiviteten i ekonomin är i stället enligtmotionärerna att - stimulera hushållssparandet, - införa miljöavgifter bl. a. på svaveldioxid- ochkväveoxidutsläpp, - differentiera momsen genom sänkt skatt pä maten,men höjd skatt på varor som köps sällan men ofta importeras. Utskottet ser det som posifivt att i hkhetmed ställer sig bakom kravet på en aktiv stabiliseringspolitik. 1motion Fi24 (c) accepteras i stort dé förslag till åtgärder som föreslås ipropositionen inkl. likviditetsindragningen från företagen. Utskottet ställersig emellertid tveksamt till de åtgärder som motionärerna anser bör varahuvudingredienserna i en stabiliseringspolitisk åtstramning. Enligt utskottetsuppfattning kan dessa förslag få en expansiv effekt, dvs. en effekt tvärtemot motionärernasegna intentioner. Centernaccepterar en höjning av oljeskatten men föreslår atf en sådan höjning skallske som man genomför en höjning av grundavdraget vidinkomstbeskattningen. Enligt utskottets mening kan den sammantagna effektenbli mycket expansiv pä den privata konsumtionen och bör därför av bl. a.finanspolitiska skäl infe genomföras i nuvarande läge. Utskottetär av samma uppfattning som motionärerna att det är viktigt att stimulerahushållssparandet. I propositionen föresläs också sådana åtgärder. Det bör idetta sammanhang dock framhållas att en förklaring till det lågahushållssparandet i är att vårt trygghetssystem är uppbyggt kring ettkollektivt socialförsäkringssystem. Det är därvid utskottets bestämda uppfattningatt detta inte får urholkas. Detta fär emellertid inte tas till intäkt för attsparandet i hushållen inte behöver öka. Utskottet ser det som en centraluppgift för den ekonomiska politiken att stimulera ett Allerfarenhet pekar emellertid mot att det är en FiU 1987/88:30. långsiktigprocess att ändra sparbeteendet i hushällen. Somframgått av väd utskottet har anfört i avsnittet om den ekonomiska utvecklingeni måste kapitalbildningen och en fortsatt utbyggnad av industrinsproduktionskapacitet prioriteras. En sådan utbyggnad av industrin måsteemellertid finansieras. Detta torde emellerfid, även om en . förhållandevis högvinstnivå i företagen kan bibehållas, medföra en neddragning i de s. k.icke-finansiella företagens finansiella sparande. Även om en förbättring avhushållens finansiella sparande skulle komma till stånd är det inte realistisktatt förutsätta att denna förbättring av sparandet skall svara mot de krav somen utbyggnad av industrin kräver. I motsats till vad som framförs i motion Fi24(c) anser därför utskoftet att ett ökat finansiellt offentligt sparande är ennödvändighet. Attinföra miljöavgifter pä bl. a. svaveldioxid- och kväveoxidufsläpp vill inteutskoftet se som exempel på stabiliseringspolitiska åtgärder: Utskottet haringa invändningar mot att miljöavgifter prövas i miljöpolitiken. Däremot kanutskottet inte se att de har någon nämnvärd dämpande effekt på den privatakonsumtionen. Vadslutligen gäller en differentiering av mervärdeskatten som stabiliseringspolitisktmedel är det heller inte självklart att, som motionärerna hävdar, en sådanåtgärd innebär en finanspolitisk åtstramning. Förslaget innebär att en sänkningav mervärdeskatten på mat - s. k. basråvaror skall finansieras med enmotsvarande höjning av skatten pä varor som motionärerna karakteriserar som"sällanköpsvaror". Statens inkomster från mervärdeskaften skallenligt förslaget vara oförändrade. Det finns, såvitt utskottet känner till,inga empiriska undersökningar eller någon etablerad ekonomisk teori som visaraft den av mofionärerna föreslagna åtgärden skulle hälla tillbaka tillväxten iden privata konsumtionen. Detsamma gäller påståendet i motionen att en differenfieringav mervärdeskatten påverkar räntenivån i nedåtgående riktning. Utskottetavstyrker med det anförda motion Fi24 (c) yrkandena 1 och 5. Utskottetavstyrker även mofion Fi27 av AlfSvensson (c) yrkande 2, IOTo/fon F/iO (vpk) delas den uppfattning som framförs i såväl propositionensom i övriga partimofioner aft tillväxten i den privata konsumtionen bördämpas. Motionärerna anser att en omfördelning av konsumtionsutrymmet bör sketill förmån för de sämst ställda. Motiveringen till detta är emellertid intestabiliseringspolitisk. Enligt motionärerna,överdrivs i pro-, positionenproblemet med ett växande underskott i bytesbalansen och att de uppnåddalöneökningarna utgör ett hot mot en balanserad utveckling av ekonomin.Obalanserna i ekonomin består i stället i en orättvis fördelning avproduktionsresultatet och i att alltför små resurser tilldelats den offentligasektorn. Mofionärerna godtar emellerfid av fördelningspolitiska skäl, medundanfag för höjningen av oljeskatten,, de åtgärder som föreslås ipropositionen. Enligt kommunisterna bör dock den föreslagnalikviditetsindragningen omvandlas till en engångsskatt. Motionärerna krävervidare att regeringen utarbetar ett förslag till höjd vinstskatt som skalltillföra staten inkomster på ca . Medlen skall finansieraolika former av förbättringar i den offentliga sektorn. upprepas de ijanuarimotionen (1987/88:Fi214) föreslagna åtgärderna, bl.a. FiU 1987/88:30 sänkt matmoms och enallmän nationalisering av existerande kredit- och Utskottet vill medanledning av motion Fi30 (vpk) anföra följande. I motionen reses ingaväsentliga invändningar mot bedömningen i propo- , sitionen av den svenskaekonomins utveckling . Utskottet kan dela mofionärernasuppfattning att det alltjämt finns fördelningspolitiska spänningar i ekonominsom successivt mäste avlägsnas. Däremot kan inte utskottet instämma imofionärernas allmänna beskrivning av vilka problem den svenska ekonomin stårinför och hur de bör lösas. De fördelningspolitiska obalanser som mofionärernapekar ut blev tydliga och var ett resultat av detuppkomna enorma budgetunder; skottet och de stora underskotten i vårutrikeshandel. För att återföra ekonomin till en mer balanserad utvecklingkrävdes en kraftig utbyggnad av industrisektorn. Industriinvesteringat;na måsteöka, vilket gjorde det nödvändigt att låta företagens vinster stiga kraftigt.Om inte detta hade skett hade vi inte kunnat åstadkomma den betydelsefullaökningen av antalet arbetstillfällen i industrin. 1 det kortare perspektivethar detta skapat fördelningsproblem, eftersom politiken först med vissfördröjning kunnat resultera i höjda reallöner. Fördelningspolifiska spänningarhar i sin tur bidragit till den kraffiga nominella lönestegringen de senasteåren. För att motverka dessa inflationsdrivande effekter av vinstuppgången, ochför att se till att vinsterna används pä ett sätt som gagnar folkflertalet, haren rad åtgärder satts in. Avsikten har varit att värna om.den socialavälfärden. Barnbidragen har höjts.