bet · GB01AU11 · 1987-12-31 00:00:00 — Som framhålls i propositionen har denna strategi visat sigvara framgångsrik. Sysselsättningen har ökat främst inom industrin och denprivata tjänstesektorn.o Totalt svarar näringslivet för nästan två tredjedelarav ökningen i sysselsättningen . inriktadeåtgärderna skurits ned väsentligt, och omfattar huvudsakligen 20 de äldreoch svårplacerade. Utskottet vill framhålla betydelsen av det omfattande förändringsarbetetAU 1987/88:11 inom arbetsmarknadsverket. Syftet har varit att skapaförutsättningar för ett mer effektivt utnyttjande av resurserna och enförbättrad service från arbetsförmedlingen till arbetssökande och arbetsgivare.Utskottet kan inte dela den kritik som förs fram i bl.a. vpk-motionerna A221och A232 mot inriktningen på detta arbete inom arbetsmarknadsverket. Det saknasanledning att skapa ett motsatsförhållande mellan arbetsförmedlingens strävantill förbättrade kontakter med arbetsgivarna och omsorgen om de arbetssökande.Som tidigare nämnts har sysselsättningsökningen tillövervägande del kommit till stånd inom industrin och den privatatjänstesektorn. Det ingår för övrigt som en viktig uppgift för förmedlarna attvid kontakterna med företagen också skapa möjligheter till en placering av desvaga grupperna på arbetsmarknaden, dvs. arbetshandikappade, invandrare osv. Utskottet anser i likhet med vad som anförs ipropositionen att omstruktureringen inom näringslivet förutsätter en rörlighetpå arbetsmarknaden. Här spelar bl.a. utbildningsinsatserna ocharbetsförmedlingen en betydelsefull roll. Enligt utskottets uppfattning är det vidare väsentligt attarbetet på att ytterligare reducera långtidsarbetslösheten ges hög prioritet.Detsamma gäller för övriga grupper med svag ställning på arbetsmarknaden. Utskottet kan inte ställa sig bakom förslaget ivpk-motionen A221 om ett särskilt anslag för nya fasta arbeten på denoffentliga sektorn. Till frågan om arbetsförmedling i alternativa formeråterkommer utskottet i ett senare avsnitt. Med det anförda tillstyrker utskottet de riktlinjer somregeringen presenterar i budgetpropositionen beträffandearbetsmarknadspolitiken. Som framgår i propositionen är bedömningen avutvecklingen redan under det närmaste året osäker. Utskottet utgår från attregeringen återkommer till med förslag till åtgärder om så bedömserforderligt. De i , sammanhanget behandlade motionerna avstyrks i aktuelladelar. Utskottet går härefter över till att behandla motion1987/88:A244 av (), i vilken tas upp problem i samband medstrukturrationaliseringar. Utgångspunkten är den situation som uppkommer isamband med införandet av ny teknik i företagen. Det är därvid främst de yngrearbetstagarna som är beredda att skaffa sig den erforderliga utbildningen.Detta innebär i sin tur att turordningen vid permitteringar måste frångås medpåföljd att arbetstagare med i företaget står utan arbete. Det ärnödvändigt att finna en för de berörda rimligare lösning på detta problem änarbetslöshet eller för tidig pensionering, slutar motionären. Utskottet har ingen annan uppfattning än mofionären i denaktuella frågan. Det faktum att de äldre arbetstagarna av förståeliga skäl intealltid är beredda att genomgå utbildning i den nya tekniken bör inte uteslutaatt de kan utgöra en värdefull resurs för företaget. Här bör den långaerfarenheten kunna värdesättas och tas till vara på ett bättre sätt än vad somsker . Utskottet har anledning utgå från att dessa frågor ägnasuppmärksamhet bl.a. inom företagen, de fackliga organisationerna ocharbetsmarknadsmyndigheterna, varför motionen inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd. 1 mofion 1987/88: A710 av KurtOve och Lars-ErikLövdén (s) AU 1987/88:11 begärs att det bör vara obligatoriskt med yttrandefrån den fackliga organisationen vid ansökan om arbetsmarknadspolitiskt stöd.Motionärerna pekar på den allt större andelen deltidsmarkerande av dearbetslösa. Särskilt påtagligt är detta inom servicenäringarna, t.ex. handeln,där andelen arbetslösa i A-kassorna överstiger genomsnittet för samtligaarbetslösa. Strävanden att genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder ge arbetslösaarbete kan enligt motionen få den effekten ätt anställda som fått sin arbetstidneddragen inte får arbeta full tid när arbetstiden i företaget ökar. I ställettillkommer ett arbetstillfälle i form av en arbetsmarknadspolitisk åtgärd.Denna konflikt bör lösas genom ett obligatoriskt yttrande från den fackligaorganisationen innan en arbetsmarknadspolitisk åtgärd sätts in. Som framhålls i motionen kan det uppstå vissa problem iavvägningen mellan de redan anställdas önskemål om en längre arbetstid ocharbetsförmedlingens önskan om placering av en arbetslös. När det gäller fråganom de fackliga organisationernas inflytande i dessa situationer gäller i dagatt de bereds tillfälle att yttra sig i samband med beslut om allaföretagsstöd/ arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Detta gäller emellertid interekryteringsstöd och introduktionsbidrag. Med tanke på att dearbetsmarknadspolitiska stöden måste kunna sättas in snabbt för att ge önskvärdeffekt är utskottet inte berett att förorda att de fackliga organisationernasyttrande måste inhämtas i samtliga stödärenden. En facklig förankring bör docki största möjliga utsträckning eftersträvas i dessa fall. När det slutligengäller möjligheterna till inflytande för de redan anställda vid företaget villutskottet hänvisa till arbetsgivarens informationsplikt enligtmedbestämmandelagen. Motion A710 avstyrks med hänvisning till det anförda. Slutligen i detta avsnitt behandlar utskottet ett yrkandei motion 1987/ 88: A250 av () om kartläggning av flaskhalsar iutbildningssystemet. Regeringen bör förbättra bevakningen och kartläggningenav samspelet mellan utbildningssystemet och arbetsmarknaden med avseende bl.a.på effekten på lönepolitiken och samhällsekonomin i stort, anför motionärerna. Utskottet delar motionärens uppfattning beträffandebetydelsen av ett nära samspel mellan utbildningens inriktning och omfattningoch arbetsmarknadens behov. Hithörande frågor ägnas också ett betydandeintresse, bl,a. inom ramen för ett kontinuerligt samarbete mellanarbetsmarknads-och utbildningsmyndigheterna. Någon åtgärd med anledning avmotionen är därför inte påkallad. Enligt lagen (1935:113) med,vissa bestämmelser omarbetsförmedling får arbetsförmedling med nedan beskrivet undantag intebedrivas i förvärvssyfte, dvs. med avsikt att ge vinst. Arbetsförmedling motsjälvkostnadsersättning får däremot bedrivas efter tillstånd av AMS. Sådanttillstånd ges endast till organisationer och föreningar. AMS fastställermaximiavgifter och meddelar de ytterligare föreskrifter som behövs förverksamheten. Tillstånd för organisationer att bedriva arbetsförmedling harbeviljats beträffandeartister och arbetskraft på kontorsområdet. Avgiftsfri formed- AU1987/88:11 ling får bedrivas utan tillstånd, men anmälan härom skall göras tillAMS från det verksamheten börjat. Genom en ändring i arbetsförmedlingslagen öppnadesmöjlighet att i begränsad omfattning bevilja enskild person eller annan tillstånd att i ' , förvärvssyftebedriva arbetsförmedling för musiker och scenartister. Till stånd får endast ges för förmedling av anställning utomlands åt ! ~ bosatt person eller av anställning i åt den som är bosatt i utlandet. AMS är tillståndsmyndighet när det gällerarbetsförmedlingslagens efterlevnad. Den som bedriver enskild arbetsförmedlingär skyldig att föra anteckningar över verksamheten och hålla dessa tillgängligaförAMS samt i övrigt lämna de uppgifter om verksamheten som behövs förövervakning och samordning med övrig arbetsförmedling. Brott mot arbetsförmedlingslagen är belagt med böter ellerfängelse . 1 sju motioner begärs en översyn av arbetsförmedlingslageni syfte att öppna möjligheter till arbetsförmedling i alternativa former. Detframhålls att de förmedlingar det här är fråga om skall avse vissaspecialområden, och ses som komplement till den offentliga förmedlingen.Yrkanden härom förs , fram i parti-och kommittémotionerna ]987/88:A203 (m),1987/88:A219 (fp) och 1987/88:A265 (c) samt i motionerna 1987/88:A212 av GötheKnutson m.fl. (m,fp,c), 1987/88: A228 av och (), m 1987/88:A258 av LarsLeijonborg (fp), 1987/88:A268 av m.fl. (m) och 1987/88: A715 avAnna och (). I samband med behandlingen av ett antal motioner medlikartade yrkanden uttalade utskottet följande: Utskottet står fast i sin tidigare redovisade uppfattningbeträffande en översyn av arbetsförmedlingslagen i syfte att möjliggöraarbetsförmedling i alternativa former. Ansvaret för verksamheten medarbetsförmedling i landet bör i enlighet med åtaganden i intesplittras upp. Det bör även i fortsättningen ankomma på arbetsmarknadsverketatt ha ett samlat ansvar för förmedlingsverksamheten. Härför talar för övrigtinte minst den nya teknikens införande ute på arbetsförmedlingarna somväsentligt ökat förutsättningarna till en rikstäckande information till dearbetssökande om lediga platser. Utskottet inser emellertid att det faktum än gått sedan arbetsförmedlingslagen kom till innebär att den i vissaavseenden kan vara svår att tolka och tillämpa. Med hänsyn härtill samt till desnabba förändringarna på arbetsmarknaden med nya verksamheter som kan företevissa likheter med arbetsförmedlingsverksamhet framstår den pågående översynenav arbetsförmedlingslagen i som angelägen. Mot denangivna bakgrunden har utskottet anledning utgå från att arbetet bedrivsskyndsamt och målmedvetet. De då aktuella motionerna avstyrktes med hänvisning tillvad utskottet anfört i frågan (AU 1986/87:11 s. 31-32). Sedermera har arbetsmarknadsverket framlagt en rapport"Arbetsmark nadsverket och den olagliga arbetsförmedlingen - rapport med riktlinjer för 23 AMStillsyn enligt arbetsförmedlingslagen". I rapporten - som antagits den AU 1987/88:11 28 augusti1987 av - föreslås att arbetsförmedlingslagen ses över såatt det klart framgår vad som är olaglig arbetsförmedling och vad som I anslutning därtill bör sanktionssystemet ses över.Rapporten har överlämnats till regeringen. Därefter har även TCO i en skrivelsetill regeringen hemställt om en översyn av lagen. Utskottet - som har samma inställning i denna fråga somförra året - har inhämtat att översynsarbetet i regeringens kansli harintensifierats. Ett resultat av arbetet beräknas föreligga . Med hänvisning till vad som sålunda anförts avstyrks de isammanhanget behandlade mofionerna i aktuella delar. Utskottet övergår härefter till frågor avseende lagen omallmän platsanmälan. I motion 1987/88:A203 (m) föreslås ett upphävande av lagenom allmän platsanmälan. Liknande yrkande har tidigare framställts av moderatasamlingspartiet utan att vinna bifall. Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade uppfattningatt lagen är ett betydelsefullt hjälpmedel för arbetsförmedlingen att få en sålångt möjligt fullständig överblick över den dagsaktuella efterfrågan påarbetskraft. Ett sådant grepp om arbetskraftsefterfrågan blir så mycket merönskvärt efter hand som förmedlingens möjligheter förbättras att meddatateknikens hjälp matcha arbetssökande och lediga platser. Motionen avstyrkssålunda i denna del. I motion 1987/88:A265 (c) begärs en ändring i lagen omallmän platsanmälan . Skyldigheten för arbetsgivare att anmäla lediga platsertill den offentliga arbetsförmedlingen omfattar anställningar som beräknas pågåminst . Kortare anställningar behöver alltså inte anmälas. 1 motionenanförs att lagen inte bör omfatta korta arbeten som varar än . Enligt utskottets uppfattning rimmar motionärernas förslagdåligt med de strävanden som finns inom arbetsmarknadsverket - och somriksdagen ställt sig bakom - att intensifiera sina insatser beträffandekorttidsanställningarna. Vidgade insatser på detta område kan bl.a. vara tillhjälp för ungdomar som ofta utnyttjar vikariat och tillfälliga jobb som ettsätt att bli etablerade i arbetslivet. Motion A265 avstyrks därför i aktuelldel. De senaste årens förbättring av sysselsättningsläget förungdomar fortsatte . Arbetslöshetssiffrorna har gått ned samtidigtsom insatserna av de särskilda ungdomsåtgärderna har minskat betydligt i volym.Detta framgår av följande tabell. Nedgången på åtgärdssidan är särskilt påtaglig när detgäller ungdomslagen. Som mest (sista kvartalet 1984) sysselsattes 39 400ungdomar i denna verksamhet. Därefter har deltagandet efter handsjunkit och uppgick till 16 400. Andelen flickor har ökatsuccessivt. Den utgör nu och speglar därmed tonårsflickornassituation på arbetsmarknaden. I bilaga av åretsbudgetproposition lämnar statsrådet en samlad redovisning förungdomsfrågor som behandlas inom . Redovisningen är remitteradför behandling i kulturutskottet. I bilaga föreslås inte någraförändringar i åtgärdssystemet för ungdomar. att även om situationen för ungdomar har förbättrats så måste kvarståendeproblem uppmärksammas. Särskilt gäller det om 20-24-åringarna. Arbetsmarknadsministernanser att det är angeläget att ansträngningarna att intressera ungdomar i dennaålder för utbildning bör ytterligare intensifieras. Liksom fidigare år ägnas ett betydande intresse åtproblemen med ungdomars sysselsättning i de föreliggande motionerna. Som kommeratt framgå av den följande redovisningen innefattar motionerna yrkanden sominnebär vittgående förändringar av insatserna för ungdomar. Moderata samlingspartiet anger i kommittémotion1987/88:A263 brister i den praktiska yrkesutbildningen som den viktigaste orsaken till ungdomsar betslösheten. Utbildningen sägs inte förmå ge ungdomarna kunskap och erfarenhet , och dess innehåll motsvarar inte heller kraven på teoretiska eller praktiska kunskaper ute i arbetslivet. Motionärer na analyserar dessa brister och utvecklar sin syn på hur en fungerande yrkesutbildning enligt deras mening bör utformas. Tyngdpunkten läggs på en brett upplagd, arbetsplatsförlagd yrkesutbildning - en ny lärlingsutbildning. Motionärerna framhåller som allmänna principer för utbildningen att den skall ha en effektiv och omfattande anknytning till det praktiska arbetslivet. Stor hänsyn skall tas till de speciella kraven inom resp. yrke och bransch som det måste finnas en stor frihet att utforma utbildningen efter de 25 Undervisningen skall bestå av allmänna ämnen, AU 1987/88:11fackteori och arbetsteknik. Med utgångspunkt i dessa principer drarmotionärerna upp närmare riktlinjer för den yrkesutbildning de förordar. förslag till en fungerandearbetsmarknadspolitik för ungdomar innebär i sammanfattning att det skallinföras ett nytt och utvidgat uppföljningsansvar för ungdomar i åldern 15-19år. Detta skall ersätta de nuvarande ungdomslagen och inskolningsplatserna ochkompletteras med en lönebidragsfinansierad lärlingsutbildning för ungdomar medsärskilda problem. Motionärerna hävdar att alla de negativa verkningar avungdomslagen som kunde befaras vid verksamhetens fillkomst har blivitverklighet. Ungdomarna har utnyttjats som gratis arbetskraft av kommuner ochlandsting. Inlåsningseffekterna har varit påtagliga, vilket har bidragit tillatt öka arbetslöshetsperioderna för ungdomar, och deras vilja att söka jobb harminskat. Lagstiftningen om ungdomslag bör på grund härav upphävas fr.o.m. den 1januari 1989. Försöken att ordna inskolningsplatser, fortsätter,motionärerna, har misslyckats. I årets budget har medel beräknats för 5 000platser, men av dem har endast 1 300 kommit till stånd. Detta sägstill stor del bero på att regeringen har fått de fackliga organisationerna attblockera möjligheterna att skapa många platser. Inskolningsplatserna böravskaffas, eftersom realistiska avtal enligt motionärernas uppfattning intelängre kan träffas. Motionärerna går härefter in mer i detalj på hur detutvidgade uppföljningsansvaret skall utformas. De framhåller att däri skallingå att individuella planer görs upp för var och en av de berörda ungdomarna.Till varje plan skall höra ett uppföljningsprogram med studie- ochyrkesorientering, personlig vägledning, facklig information och annanarbetslivsorientering. Det understryks av motionärerna att de första åtgärdernaför att hjälpa arbetslösa ungdomar skall vara att stimulera dem att skaffa sigutbildning som gör dem mer attraktiva på arbetsmarknaden. Andra ungdomar bör fåintensifierad arbetsförmedlingshjälp. Ungdomar som har varit arbetslösa i tremånader bör erbjudas en arbetspraktikplats. Denna placering skall normalt varai och inrättas i första hand i det privata näringslivet.Statsbidrag förutsätts utgå till kommunerna och bör läggas på en sådan nivå attdagersättningen till 18-19-åringar blir högre än för 16-17-åringar. Avtal börkunna träffas om ersättningen till ungdomar i arbetspraktik på ungefär sammavillkor som gäller i nuvarande avtal för ungdomsplatser. Förnyad placering påarbetspraktikplats bör i normalfallen föregås av en ny aktiv sökperiod efterarbete. Motionens förslag om lärlingsutbildning för vissa ungdomarredovisas i det följande. I fråga om ungdomar i åldern anförmotionärerna, att det finns starka skäl att varaktigt försöka hjälpa delångtidsarbetslösa ungdomarna i denna ålder in på arbetsmarknaden, bl.a. genomsärskilt riktade insatser inom arbetsmarknadsutbildningen. föreslår i kommittémotion 1987/88: A265 atten parlamenta- ' risk utredning skall tillsättas med uppdrag att arbetafram förslag till ett sammanhållet, uppföljningsansvar för ungdomar mellan 16och . Motionärerna utgår från att kommunerna skall ha huvudansvaret för de praktiskainsatserna mot ungdomsarbetslösheten. Dessa insatser bör utfor- AU 1987/88:11mas så, att de utgör ett led i ungdomars gymnasieutbildning, val av yrke ochyrkespraktik. Statsbidrag skall titgå till kommunerna för verksamheten, ochdetta bidrag bör utformas på liknande sätt som det som gäller för detkommunala uppföljningsansvaret. AMS skall som ha det direkta ansvaretför att ungdomarna snabbast möjligt placeras på den öppna arbetsmarknaden.Staten bör fastställa yrkes- och praktikersättningen för hela ungdomsgruppen. Den stödform motionärerna förespråkar skall enligt demersätta ungdomslagen. I avvaktan på att reformen genomförs bör, understrykerde, alla ungdomsplatser ge heltidsarbete och i ökad utsträckning förläggas tillden privata sektorn. Ersättningsnivån bör sättas högre för äldre ungdomar. Ett liknande åtgärdsförslag läggs fram av ()i mofion 1987/88:A250. I den föreslås ett praktik- och lärlingssystem för allaungdomar . Innan detta system har utformats ärdet angeläget attarbete i ungdomslag bedrivs på heltid och i större utsträckning inrättas inomnäringslivet. Ungdomsplatser bör också kunna inrättas i hushåll och inomjordbruket. Utskottetvill för sin del anföra följande: Liknande yrkanden om nya former av uppföljningsansvar ocharbetspraktik har framförts av moderata samlingspartiet, och desenaste åren, dock utan att vinna bifall. Utskottet vill med aiiledningav de nu föreliggande motionerna på nytt understryka den rangordning som redangäller vid valet av stödinsatser för ungdomar. I första hand skall arbete påordinarie villkor eller utbildning vara den normala lösningen för arbetssökandeungdomar. Placering i någon av de särskilda stödåtgärderna skall sålundaföregås av aktiva förmedlings- och utbildningsinsatser. Placering påinskolningsplatser och - i sista hand - i ungdomslag skall alltså vara åtgärdersom tillgrips när andra utvägar inte står till buds. Sysselsättningen inom ungdomslag har gått ned kraftigt debåda . har dock ungdomslagen den viktiga funktionen atthindra att ungdomar går sysslolösa vid inträdet i vuxenåldern. I ställettillförsäkras de en lagfäst rätt till betalt och meningsfullt arbetemed'hänsynstagande så långt möjligt till deras egna önskemål. I fråga ominskolningsplatserna får konstateras att verksamheten fortfarande inte nått denvolym som man räknat med. Detta är dock inte skäl för att avveckla dem, utanutskottet vill på nytt understryka det ansvar parterna på arbetsmarknaden harför att underlätta ungdomars övergång från skola till arbetsliv och för attförbättra deras möjligheter till arbetslivserfarenhet inom det enskildanäringslivet. Utskottet har sammanfattningsvis liksom i fjoluppfattningen att det inte är aktuellt att slopa de nuvarande särskildastödinsatserna för ungdomar och ersätta dem med helt nya åtgärder, antingentämligen omgående som föreslås i motion A263 (m) eller något mer -efter ett utredningsarbete - såsom förordas i mofionerna A265 (c) och A250 (c).Med detta ställningstagande finns inte anledning för utskottet att i sakdiskutera förslagen i sistnämnda motioner att man övgångsvis skall utökaarbetstiden i ungdomslagen och i ökad utsträckning låta ungdomar arbeta ienskilda näringslivet. Det bör dock , erinras om att med tillkomsten avinskolningsplatser finns numera möjlighe- ten att pårimliga statsbidragsvillkor placera ungdomar i heltidsarbete i det AU1987/88:11 enskilda näringslivet. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna A250, A263och A265 i de redovisade delarna. Som redan nämnts innefattar den moderata kommittémotion1987/ 88: A263 också ett yrkande om en särskild yrkesutbildning förlångtidsarbetslösa ungdomar med svåra sociala problem och bristandeutbildning. Till denna utbildningsform skall det vara möjligt förarbetsförmedlingen att ge lönekostnadsbidrag med 75, 50 och för det första,andra resp. tredje utbildningsåret. För att den sociala ocharbetsmarknadsmässiga rehabiliteringen skall bli den bästa möjliga förutsättermotionärerna att det sker ett nära samarbete mellan företag, skola,arbetsförmedling och sociala myndigheter. En motsvarande lönebidragskonstruktion föreslås även avfolkpartiet i partimotion 1987/88:A219 men med ett annat syfte, nämligen attfrämja lärlingsutbildningen på orter där elevtillgången eller strukturen påortens näringsliv inte medger att vissa studievägar inrättas. I sådana fall sermotionärerna den förordade formen av lönebidragsfinansierad lärlingsutbildningsom ett alternativ till linjer i gymnasieskolan. Som redovisats inledningsvis i detta avsnitt innefattarden moderata kommittémotionen 1987/88:A263 en utförlig diskussion om inriktningoch utformning av den gymnasiala yrkesutbildningen med framhållande avbetydelsen av en arbetsplatsförlagd utbildning. Önskemål om en förbättradyrkesutbildning med ökad tonvikt vid lärlingsutbildningen framställs likaså ifolkpartiets partimotion 1987/88:A219 och i kommittémotion1987/88: A265. Utskottet vill i anslutning härtill understryka att behovet aven reformerad yrkesutbildning för ungdomar inte är ifrågasatt. Vad som här ikorthet har återgivits ur de nyssnämnda motionerna kan jämföras med deuttalanden som görs av utbildningsministern i årets budgetproposition (bilaga10 s. 22 och 23) om att det är nödvändigt att höja den grundläggandeyrkesutbildningens kvalitet och att det brådskar med en modernisering avyrkesutbildningen. Den inte minst från sysselsättningspolitisk synpunktbetydelsefulla frågan om en förbättrad yrkesutbildning får, som utskottet serdet, förutsättas bli ingående behandlad i utbildningsutskottet dels medanledning av vad som anförts och föreslagits i budgetpropositionen och de ianslutning till denna väckta utbildningspolitiska partimotionerna från moderatasamlingspartiet, och (1987/88:Ub806, Ub246 resp.UbSOl), dels den avgivna propositionen 1987/88:102 om utveckling avyrkeslinjerna i gymnasieskolan och de mofioner som väcks med anledning av den.Till detta kan fogas att olika frågor om lärlingsutbildning och annanföretagsförlagd utbildning har aktualiserats hos utbildningsutskottet ävengenom andra motioner från allmänna motionstiden, väckta av företrädare för s,m, fp och c. Mot denna bakgrund begränsar sig utskottet till att iutbildningsfrågorna behandla de ovan till utskottet remitterademotionsyrkandena om former av lärlingsutbildning där statsbidragen föreslås blikonstruerade efter samma modell som de lönebidrag för arbetshandikappade somfaller inom utskottets normala beredningsområde. Vad först beträffar yrkandet i kommittémotionen 1987/88:A263 (m) om en AU 1987/88:11 särskild yrkesutbildning för långtidsarbetslösaungdomar med sociala problem så har motsvarande yrkanden behandlats äventidigare av utskottet, senast i förra årets arbetsmarknadsbetänkande AU1986/87:11, s. 35, res.