bet · GB01FöU11 · 1987-12-31 00:00:00 — Utskottet anser med hänvisning till det anförda att bör följa regeringsförslaget när det gäller de i propositionen angivna ekonomiska ramarna och således avslå de motioner som anger andra ekonomiska nivåer för den militära verksamheten än de i propositionen föreslagna. Detta innebär att utskottet föreslår att avslår motionerna FÖ20I (m), FÖ202 (c), FÖ207 (m) 35 ochFö608(m) såvitt nu är i fråga. Ett yrkande i motion Fö205 (vpk) om au FÖU 1987/88:11 minska den militära utgiftsramen för nästa budgetår skallfastställas till 25 . inkl. priskompensation bör likaledesavslås. Utskottet vill här erinra om att regeringen i proposition1987/88:150 bil. 8 lagt fram förslag om åtgärder i syfte att förstärka skyddetmot främmande ubåtsverksamhet. De åtgärder som där föresläs får till följd enhöjning av de ekonomiska ramar för verksamheten inom det militära försvaret somhär behandlas. Försvarsministern erinrar vid sin redovisning avJAS-projektet om de olika riksdagsbeslut som ligger till grund för dettaprojekt. Han gör vidare en teknisk värdering av projektet, varvid hankonstaterar att i ' tekniska avseenden utvecklas mot avsedd nivå.Han berör i det samrnan-hanget vissa förseningar som har uppstått med projektetoch uppger att tidpunkten för leverans av operativt användbara flygplan kankomma att förskjutas och i så fall försena tidpunkten för krigsorganisationenav JAS-divisioner. Försvarsministern understryker därvid bestämt att industrini samverkan med myndigheterna måste pröva varje möjlig åtgärd för att förhindraytterligare förseningar. Vid sin redovisning av de ekonomiska förutsättningarna förprojektet konstaterar försvarsministern att detta håller sig inom de kostnadsramar som förutsattes i grundbeslutet för typarbetet och för de första 30 flygpla nen. För delserie två och vissa vapensystem kan, uppger försvarsministern, priset ännu inte säkert fastställas. Han konstaterar vidare att återstående planeringsram och beräknade kostnader för projektet nu i det närmaste stämmer överens. Försvarsministern framhåller också att kostnaderna för fortsätter att minska i jämförelse med föregående är främst . till följdav att nedgången av den amerikanska dollarn sänker projektets totalkostnad. Försvarsministern behandlar också vissa industripolitiskaaspekter på projektet och erinrar om de utfästelser () lämnade i samband med att JAS-kontraktet slöts . Bl.a. utlovade IGJAS att skapa drygt 800 arbetstillfällen fram till mitten av , varavminst 100 i . När var till ända hade, uppger försvarsministern,I 200 nya arbetstillfällen tillkommit. Av dessa kan drygt 140 hänföras tillNorrbotten. Utskottet föreslår att lämnar utan erinran vadförsvarsministern har anfört om . A nställd personal och pilotfrägan Försvarsministern påminner inledningsvis om den relativtutförliga be handlingpersonalfrågorna fick i samband med totalförsvarsbeslut (prop. 1986/87:95 s. 67-95, FöU 11 s: 63-65, rskr. Han uppger att vad han dä anförde i proposition 1986/87:95 fortfarande gäller. Han be gränsar sig därför till att belysa den nu aktuella planeringens konsekvenser 36 för deanställda, redovisa det långsiktiga behovet av anställda, beröra styr- FöU 1987/88:11 metoderna beträffande personalvolymen samt slutligen redovisavissa åtgärder för att täcka personalbehoven. Vid redovisningen av det långsiktiga behovet av anställdpersonal konstaterar försvarsministern bl.a. att det föreliggerbrist pä reservofficerare och yrkesofficerare men att det långsiktiga behovetav yrkesofficerare, reservofficerare och civilt anställda inom det militäraförsvaret kan komma att minska till följd av regeringens och ställningstagandetill resultatet av nu pågående utredningar. Han anser dock attöverbefälhavarens planeringsinriktning, som bl.a. innebär en ökning av antaletyrkesofficerare för att täcka nuvarande brist, tills vidare bör kunna godtas. Försvarsministernuppger vidare bl.a. att överbefälhavaren har lämnat . ettförslag till ändringar i systemet för utbildning till och av yrkesofficerare.Han konstaterar att detta innehåller sådana avsteg från gällande befälsordningatt eventuella ändringar behöver godkännande och erinrar om att enarbetsgrupp inom försvarsdepartementet har fått till uppgift att följa upp ochutvärdera införandet av den nya befälsordningen samt bereda de förslag tilländringar som eventuellt kan komma att aktualiseras. Försvarsministern avseratt, sedan gruppen slutfört sitt arbete, föreslå regeringen att återkomma tillriksdagen med en redovisning och då också ta upp eventuella behov av ändringarav befälsordningens principer. Av försvarsministerns redogörelse framgår vidare attregeringen för att stimulera rekryteringeri till reservofficersutbildningen harbeslutat höja den premie som utbetalas efter genomfördreservofficersutbildning. Vidare har regeringen, uppger försvarsministern,uppdragit åt generaldirektören att se över det nuvarandereservofficerssystemet. Försvarsministern lämnar i propositionen också enredogörelse för pilotfrågan (s. 4344) varvid han inledningsvis erinrar omriksdagens tidigare behandling av denna fråga (prop. 1984/85:100 bil. 1984/85:148, FöUI984/85:9,prop. 1985/86:100bil.6och skr. 1985/86:156, FöU19856:9 och prop. 1986/87:100 bil. 6, FöU 5, rskr. Han anser att detavtal (pilotavtalet) som slöts mellan ochpersonalorganisationerna utgör en grund för en långsiktig lösningpå problemet med militära flygares avgång till de civila flygbolagen. Efter detatt detta avtal slöts har, uppger han bl.a., huvuddelen av flygvapnetsstridspiloter förbundit sig att stanna kvar i tjänst upp till . Utskottet har inte något att erinra mot vad föredragandestatsrådet har anfört om anställd personal och i pilotfrågan. Utskottet vill mot bakgrund av föredragande statsrådetsredovisning av olika personalfrågor behandla två motionsyrkanden med näraanknytning till denna redovisning. Det gäller ett yrkande i motion FÖ202 (c) ompersonalutvecklingen inom försvarsmakten och ett i FÖ207 (m) om översyn avbefälsordningen. Yrkandet i motion FÖ202 (c) med förslag till riktlinjerför personalutveck lingen inom försvarsmakten är ett återupprepande av det yrkande i frågan .som behandlade i'anslutning till fjolårets försvarsbeslut (FöU 1986/87:11 s. 65, rskr. Utskottet kan nu liksom då i allt väsentligtställa 37 sig bakomde synpunkter rörande personalutvecklingen inom försvarsmak- FÖU 1987/88:11 ten som motionärerna framför. Vad som anförs överensstämmer i huvudsakmed den inriktning av personalfrågorna som gavs enligt gällande försvarsbeslut.Något uttalande av i enlighet med vad som föresläs i motion FÖ202 (c)anser utskottet därför inte behövas. Även i motion FÖ207 (m) återkommer motionärerna med etttidigare framfört, i anslutning till försvarsbeslutet behandlat yrkande om enutvärdering av befälsordningen. Utskottet ansåg vid behandlingen av dettayrkande att den arbetsgrupp inom försvarsdepartementet som har till uppgiftatt genomföra en sådan översyn var ett lämpligt forum föratt behandla de i dendå aktuella motionen upptagna frågorna. Utskottet gör samma bedömning när detgäller yrkandet i motion FÖ207. Det kan i det sammanhanget också erinras om attöverbefälhavaren behandlar frågan inom ramen för FU 88-utredningen. mening är det arbete som pågår med frågor kring befälsordningenbetingat av ett behov att i enlighet med vad försvarskommittén anfördevidareutveckla tillämpningen av befälsordnings-systemet. Utskottet vill dockunderstryka att den grundläggande inriktningen och målsättningen för den nyabefälsordningen därvid inte bör frångås. I avvaktan på resultatet av denpågående översynen och därpå grundad eventuell proposition bör utskottet integöra något uttalande i frågan. Motion FÖ207 (m) bör därför inte bifallas avriksdagen såvitt nu är i fråga. Utskottet övergår till att behandla några ytterligaremotionsyrkanden rörande den anställda personalen. I motion Fö416(fp) redovisas en rad olyckliga konsekvenserav den överenskommelse om en höjning av pensionsåldern för militär personalsom träffades i anslutning till 1971 ärs löneförhandlingar. Erfarenheterna avhöjningen är enligt motionärerna nästan enbart negativa. De anser därför attriksdagen hos regeringen bör begära förslag om sänkt pensionsålder föryrkesofficerare till 55 ärs ålder samt om möjlighet för befäl att avgå ur aktivtjänst med "ärlig ersättning" frän . Utskottet kan i likhet med motionärerna konstatera att denär ge nomförda pensionsåldershöjningen hade som förutsättning vissa organisa toriska åtgärder som illa harmoniserade med den utveckling som därefter kom att prägla personalfrågorna inom försvarsmakten. Enligt de organisa toriska överväganden som låg till grund för överenskommelsen skulle sam manlagt 1 800 nya tjänster för aktiv personal successivt tillföras organisa tionen i takt med att personal stannade i tjänst efter att ha passerat den tidigare pensionsåldern. En del av dessa nya tjänster avsågs tillkomma ge- notn omvandling av s.k. arvodestjänster med administrativa uppgifter. Denna utökning av antalet nya tjänster i syfte att hindra "förgubbningen"i organisationen kom inte att ske i tänkt omfattning, eftersom många av de för den äldre personalen avsedda tjänsterna av rationaliseringsskäl drogs in som resultat av en rådande strävan att minska försvarsmaktens personal. Resultatet har blivit att ett växande antal äldre officerare har att konkurrera om ett krympande antal för dem lämpade befattningar. Mot denna bakgrund finns enligt utskottet skäl att eftersträva en differentierad pensionsålder för den militära personalen. Enligt vad utskottet har inhäm tat pågår förhandlingar om ett nytt pensionsavtal. utgår frånatt regering och myndigheter därvid bidrar med underlag som FÖU 1987/88:11 kan underlätta en överenskommelse med denna inriktning. Med hänsyntill de förhandlingar som pågår bör inte göra något uttalande i frågan.Motion FÖ4I6 (fp) bör därför inte bifallas. Motionerna FÖ402 (fp) och Fö418 (m) tar uppjämställdhelsfrägor inom försvarsmakten. 1 motion Fö402 (fp) återupprepar motionärerna två yrkandensom väckte under den allmänna motionstiden och sombehandlades av i anslutning till 1987 ärs försvarsbeslut. Det enasyftar till ett påskyndande av den studie som () i samband med beslutet att öppna officersyrket för kvinnor avsågsgenomföra rörande de medicinska förutsättningarna för att öppna de avmedicinska skäl för kvinnor dä undantagna yrkesgrenarna taktisk flygtjänst ochsubmarin tjänst. I det andra betonas vikten av att föra in samlevnadsundervisningoch könsrollsfrågor i befälsutbildningen. Motionärerna i motion FÖ418 (m) anser att ytterligaremilitära yrkesområden skall öppnas för kvinnor och att aktiva rekryteringsåtgärderskall vidtas, inte minst i skolorna. Utskotiet\i\\ inledningsvis framhålla sin positivainställning till kvinnors rekrytering till offlcersyrket, men vill samtidigtpåminna om att de första kvinnliga yrkesofflcerarna har utexaminerats inomarmén så sent som och inom marinen och flygvapnet endast några årtidigare. Detta gör såsom utskottet konstaterade när det behandladefrågan om kvinnors rekrytering till officersyrket (FöU 1986/87:11 s. 66) attunderlaget för en utvärdering av hur rekryteringen av kvinnor tillofficersyrket har utfallit är begränsat. Överbefälhavaren anser med hänsyn tilldenna begränsade erfarenhet att man inte skall öppna fleryrkesområden inom försvarsmakten för kvinnor. Han vill i stället koncentrerakraft och resurser på att förbättra förhållandena inom de områden som redanstår öppna för rekrytering av kvinnliga yrkesofflcerare. Utskottet anser inteheller att nu i enlighet med vad som föresläs i motion FÖ418 (m)skall ge regeringen till känna att ytterligare militära yrken skall öppnas förkvinnor. Däremot finner utskottet i likhet med sin tidigare uppfattning (FöU1986/ 87:11 s. 66) att det är naturligt att man inom ramen för den utvärderingav den nya befälsordningen som pågår inom försvarsdepartementet även tar uppfrågor om kvinnors tillträde till befälsyrket. Detta utskottets ställningstagande utesluter inte attutskottet kan stödja de i motion FÖ402 (fp) framförda synpunkterna rörandeforskningen om förutsättningarna att öppna de för kvinnor av medicinska skälännu stängda yrkesgrenarna. Utskottet fann när det senast behandlade ettmotionsyrkande i denna fråga (FöU 1986/87:11 s. 66) att det var självklart attFOA inom ramen för sin ordinarie verksamhet avrapporterar de resultat inomområdet som är av intresse. Utskottet vidhåller denna uppfattning men villsamtidigt betona betydelsen av en samlad redovisning för forskningsläget påområdet. Utskottet utgår från att en sådan kommer till stånd utan att riksdagenuttalar sig i frågan. Motion FÖ402 i denna del bör därför avslås. Även beträffande yrkandet i motion FÖ402 om ett uttalandeom vikten av att föra in samlevnadsundervisning och könsrollsfrågor i befälsutbildning- 39 enkonstaterar utskottet nu liksom tidigare attkönsrollsfrågor och därmed FÖU 1987/88:11 sammanhängande attityder och värderingar ingår i denledarskapsutbil-ning, som är ett led i befälsutbildningen. I övrigt hänvisarutskottet till vad det tidigare anfört i denna fråga (FöU 1985/86:9 s. 8, FöU1986/87:11 s. 66). Utskottet delar också uppfattningen i motion FÖ4I8 (m) ombehovet av information och andra åtgärder för att främja rekryteringen avkvinnor till officersyrket. Utskottet räknar dock med att sådan kommer att genomförasutan att behöver göra något uttalande därom. Motion FÖ426 (m) gäller frågan om samordning avreservpensionen med ATP och uppräkning av reservpensionens engångsbelopp. Utskottet vill inledningsvis betona sin uppskattning avreservbefälets insatser för värt försvar. Beträffande den i motion FÖ426 (m)aktualiserade samordningen av reservpensionen och ATP vill utskottet erinra omatt det tidigare behandlat en motion (1979/80:827); vari föreslogs en översynav reglerna för denna samordning. Utskottet anförde därvid följande: Omkring en tredjedel av landets reservofficerare är f n.anställda på sådant sätt att de får reservpension. I denna grupp har längefunnits missnöje med de regler som gäller för samordning av denna pension medden allmänna tjänstepensionen. Vissa förändringar i samordningsreglerna, sommildrar effekten av samordningen, har också genomförts. Genom olika avtal mellanarbetsmarknadens parter har det belopp med vilket reservpensionen vidsamordningen skall minskas blivit sänkt frän'ursprungliga till av ATP.Ytterligare förändringar av reglerna för samordningen eller slopande av dennaär frågor som avgörs efter förhandlingar. Utskottet vill mot den bakgrundeninte förorda en utredning i enlighet med motionärens förslag. Med hänvisning till vad utskottet tidigare anfört rörandeden samordning som motion FÖ426 (m) pä nytt har aktualiserat vill utskottetinte heller nu förorda ett uttalande av i ämnet. Utskottet räknardock med att även om den samordning varom här är fråga primärt skall avgörasefter förhandlingar det likväl kan vara möjligt att också observera den ianslutning till den översyn av reservofficerssystemet söm enligt redogörelseni det föregående pågår. Frågan om uppräkning av reservpensionensengångsbelopp kommer att behandlas i samband med nämnda översyn. Motion FÖ426(m) bör inte bifallas. i motion FÖ410 (s) anser motionären att det bör rådaalkoholförbud ombord på marinens fartyg även under personalens fritid eftersomfritiden snabbt kan avbrytas för tjänstgöring. Ulskoltet anser det vara självklart att personal somtjänstgör eller som kan förväntas med kort varsel kallas till tjänstgöring inteskall vara påverkad av berusningsmedel av något slag. Det finns också bestämmelsersom inom marinen varom här är fråga förbjitder sådant bruk, t.ex. i Tjänstereglementeför marinen (TjRM). Bestämmelserna begränsar nyttjandet av berusningsmedel ävenunder personalens fritid eftersom de förutsätter att verkan därav inte får kvarståvid en tjänstgörings början. Utskottet anser att motionens syfte, som utskottetstödjer, uppnås med tillämpning av gällande bestämmelser. bör inteuttala sig i frågan. Motionen FÖ4I0 bör avslås. Vissafrågor rörande gemensamma skolor FÖU 1987/88:11 Försvarsministern behandlar i detta avsnitt ipropositionen vissa frågor rörande försvarshögskolan och försvaretsförvaltningsskola. Beträffande försvarshögskolan förordar försvarsministern attden inte längre skall tillhöra försvarsmakten eller lyda underöverbefälhavaren utan vara direkt underställd regeringen. Några praktiskaadministrativa problem torde enligt försvarsministerns mening inte uppkommagenom denna förändring. Tills vidare bör skolan dock finansieras inom denmilitära utgiftsramen. Försvarsministern anser att skolans råd skall omvandlastill en styrelse. I motion Fö301 (m) argumenterar motionärerna för ettbibehållande av försvarshögskolans lydnadsställning under överbefälhavaren. Deanser det vara ändamålsenligt att ha skolan knuten till en myndighet pä centralnivå. Överbefälhavaren är därvid den myndighet som enligt dem i första handkommer i fråga inte minst mot bakgrund av de omfattande erfarenheter avtotalförsvarsövningar som byggts upp vid försvarsstaben. Vidare har det enligtmotionärerna erfarenhetsmässigt visat sig vara av stort värde att överbefälhavareni samverkan med andra chefer inom totalförsvaret leder chefskurserna vidskolan. Utskotieikonstaterar att försvarshögskolans uppgift är attbedriva utbildning av personal på civila och militära myndigheter för ledandebefattningar i totalförsvaret och att huvuddelen av eleverna är civila.Utskottet finner mot denna bakgrund det vara logiskt att försvarshögskolan gesen gentemot försvarsmakten fristående ställning. Andra för totalförsvaretgemensamma myndigheter under fjärde huvudtiteln har redan en sådan ställning,t.ex. Ensådan lydnadsställning hindrar inte att överbefälhavaren personligen även ifortsättningen leder chefskurserna, något som utskottet i likhet med motionärernaanser vara av stort värde. bör lämna utan erinran vad föredragandestatsrådet har anfört om vissa frågor rörande gemensamma skolor och avslåmotion FÖ30I (m). Vissa frågor rörande värnpliktiga Föredragande statsrådet behandlar i detta avsnitt frågorsom röi de värnpliktigas utbildning, deras kontantförmåner och medinflytandesamt behovet av en större översyn av de grundutbildningsvärnpliktigasekonomiska och sociala villkor. Utskottet har redan behandlat propositionsförslagenrörande de värn-plikdgas kontantförmåner (FöU 1987/88:5, rskr. Beträffande de värnpliktigas utbildning erinrarförsvarsministern om att arméns utbildningssystem utreds avöverbefälhavaren. Ge- nom en ändring i värnpliktsförordningen (1980:1035) haröverbefälhavaren, uppger försvarsministern vidare, fått befogenhet attföreskriva om grundutbildningens förläggning . Detta möjliggör att enfullständig förstegsutbildning införs. Försvarsministern uppger vidare att detbe- slutadenya utbildningssystemet vid marinen senareläggs med ett är till FÖU,1987/88:11 /92. Försvarsministern uppger vidare bl.a. att strävan bör varaatt minska det nuvarande besvärande kvarståendeläget och attutbildningsorganisationens kapacitet bör anpassas till den framtida tillgångenpå värnpliktiga. De senaste prognoserna från värnpliktsverket tyder pä, uppgerförsvarsministern, att den framtida värnpliktstillgången ökar. I fråga om de värnpliktigas medinflytande uppgerförsvarsministern att detta inflytande numera finns reglerat i en förordning(FFS 1987:30) i ämnet. Enligt hans mening vilar de värnpliktigas medinflytandenumera på en fast grund. Detta fär dock inte, anför försvarsministern, hindraatt verksamheten utvecklas med hänsyn till ändrade förutsättningar. En sådanutveckling bör enligt försvarsministern kunna åstadkommas genom samråd medöverbefälhavaren och centrala värnpliktsråd inom ramen för nu gällandeförordning. Enligt utskottets mening bör lämna utan erinranvad försvarsministern har anfört om utbildning av och medinflytande förvärnpliktiga. Försvarsministern behandlar avslutningsvis behovet av enstörre översyn av grundutbildningsvärnplikiigas ekonomiska och sociala villkorm.m. Han erinrar därvid om att han mot bakgrund av behandling av ettmotionsförslag om en större värnpliktssocial utredning (Fö 1985/86:5, rskr.117) uppdrog åt en sakkunnig att förbereda ett eventuelltsådant kommittéarbete. Den sakkunnige överlämnade, uppger försvarsministern, imitten av rapporten (Ds Fö 1987:3) Grundutbildningsvärnpliktigasekonomiska och sociala villkor m.m. Försvarsministern anger att han för sin del har kommittill slutsatsen att en större utredning av de värnpliktigas ekonomiska, socialaoch andra villkor inte bör göras . Om de pågående utredningarna skulle ledatill genomgripande förändringar för de värnpliktiga bör dock frågan, anserhan, ånyo aktualiseras som ett led i förberedelserna för nästa försvarsbeslut. I motion FÖ429 (c) uttrycker motionärerna sin förvåningöver att regeringen inte anser att en utredning av de värnpliktigasförhållanden bör göras . De anser att behovet är lika stort som tidigare ochföreslår att regeringen tillsätter en sådan utredning. Utskottet anser i likhet med försvarsministern att man kanta ställning till behovet av en värnpliktssocial utredning först när resultatetav det pågående utredningsarbetet föreligger. Enligt utskottets mening börriksdagen där för avslå motion FÖ429 (c) i här behandlad del och lämna vadföredragande statsrådet har anfört om behovet av en värnpliktssocial utredningutan erinran. Utskottet övergår att behandla en rad motioner som tar uppolika frågor rörande de värnpliktiga och dei;as utbildning. 1 ett yrkande i motion FÖ202 (c) återkommer centerpartietmed ett förslag att skall uttala att den allmänna värnphkten är grundval för del militära försvaret. Utskottet erinrade vid behandlingen av detta tidigare yrkande om de uttalanden utskottet har gjort i olika sammanhang om bety delsen för vårt militära försvar av den allmänna värnplikten för män (FöU 1986/87:11 s. 68). Utskottet framhöll vidare att det militära försvaret enligt 42 totalförsvarspropositionenliksom skall utvecklas på den allmänna FÖU 1987/88:1 1värnpliktens grund. Utskottet ansåg därför att inte behövde göranågot uttalande av det slag som föreslogs i motionen för att stadfästa denallmänna värnpliktens betydelse. Utskottet lägger samma synpunkter pä det härbehandlade yrkandet som därför bör avslås. Även i två yrkanden i motion FÖ429 (c) tar motionärernaupp den allmänna värnplikten. I det ena yrkandet (yrkande I) framhålls värnpliktens avgörandebetydelse för det svenska folkets känsla av delaktighet i försvarssträvandena.Motionärerna betonar i det sammanhanget också övriga pliktlagars betydelse idetta hänseende. I det andra yrkandet (yrkande 2) framhåller motionärerna attdet civila kunnandet skall tillvaratas i värnplikts- ochcivilförsvarstjänstgöringen. Utskottet delar de synpunkter rörandevärnpliktstjänstgöringen och annan plikttjänstgöring som framförs i härbehandlade yrkanden i motion FÖ249 (c) men anser att inte bör göranågot uttalande i frågan. I ett annat yrkande i motion FÖ429 (c) föreslår motionärernai syfte att förbättra förutsättningarna för de värnpliktigas hemresor attriksdagen skall besluta att en försöksverksamhet med den s.k. lO/4-utbildningen(och ) skall prövas vid förband med mångafjärrekryterade värnpliktiga. Utskottet behandlade utförligt ett motsvarandeyrkande i sitt betänkande FöU 1986/87:11 (s. 69) och fann därvid med hänsyntill de möjligheter som redan fanns att genomföra sådan försöksverksamhet attriksdagen inte behövde göra något uttalande. Ulskoltet vidhåller denna uppfattning och föreslår attriksdagen avslår motion FÖ429 (c) i här behandlad del. I motion FÖ414 (s) rörande bevakningstjänsten inom detmilitära försvaret finner motionären det olämpligt att överbefälhavarenplanerar en förstärkning av bevakningen av våra mobiliseringsförräd medsärskilda bevakningsgrupper som endast har tio veckors utbildning. I ställetborde man enligt motionären förstärka utbildningen i vakt- ochbevakningsuppgifter under den ordinarie värnpliktsutbildningen.