bet · GB01KU33 · 1987-12-31 00:00:00 — Bakgrunden till förslagen i proposition .2 är de förslagsom retieringeii lägger tram i proposition 19(S7/iS8:124 om god nian ocl'forv;:ltare, 1 sistnämnda proposition föreslås att institutet omyndigförklaringavskaffas, 1 stället införs - vid sidan av den nuvarande möjligheten attförordna god man för den som behöver hjäjp au handha sina angelägenheter- ett nyitinstitut kallat förvaltarskap. Liksom för när\arande skall iförsta,hand god man ut.ses för den hjäipDehövande. För\'alt;ire skallförordiias i de frdl den hjälpbehövande på grund av sjukdom, hämmadförståndsutveckling, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhallande äi urstånd att v;irdii sig själv eller sin egendom och det inte är tilhäckligi attgod man utses. Ltt förvaltarförordn;inde skall kunna anpassas till denenskildes behov i varje särskilt fall och kunna begriinsas till att avsevis.>- egendom eller \i,ss angelägenhet. Den som får förvaltare förlorarrådigheten över det som omfattas av förvaltaruppdraget men behåller i övrigträtten alt bestämma över sig och sin egendom. Till skillnad frän vad nu gällervid omyndigförklaring skall den för vilken föi;valtare utses inte förlora sinrösträtt vid allmänna \al. Förslag till de ändringar i regeringsformen ochiryckfrilieisförordningen som krävs för ett genomförande av reformen läggs frami proposition J2. och övriga lagförslag återfinns i proposition 124, Sålundatörcsiir,, i proposition .2 att det hinder för rösträtt vid riksdagsval othvalbarhet, till sorn oniyndigföikiarinp medför avskaffas 1proposition 124 (öieslas de ändringar i vallagen (1972:62(1) och kommunaiiagen{1977:1791 som liar samband med den utvidgade rösträtten. har beslutat att a\ ne yttrande överpropcsition 32 ocn motion K21 samt att nietl yttrandet tillkonstitutiorisiitskotttt överlämna dels de nämnda förslagen i proposition 124till ändringar i vallagen och kommunallagen, dels yrkande 1 i motion1987. 'S8:L3 a\' m.fl. (m). Lagutskottetfar anföra tViljande, Nuvarande regler i töialdrabaikeii (l-'B) omoniyndigf'orki:iring och förordnande av god man innebär att omvndigförklariiig främst tillgrips när det gäller personer som liai psykiska handikapp men som ar sä aktiva att det jj kan uppstå praktiska komplikationer om de tår behålla sin rättsliga KU 19ö7/öö:33 handlingsförmåga. Om en person däremot har ett så gravt handikapp att han Bilaga 4 eller hon i praktiken saknar förmåga att företa några rättshandlingar kan hjälpbehovet som regel tillgodoses genom en god man, och någon anledning till omyndigförklaring föreligger inte. Denna skillnad kan framstå som svårförståelig med tanke på de långtgående rättsverkningarna av en omyn digförklaring. Medan förordnandet av god man i princip inte påverkar den enskildes rätt att handha sina angelägenheter medför omyndigförklaring att ' vederbörande förlorar rätten att själv bestämma i ekonomiska frågor. Vidare begränsas hans handlingsfrihet även i andra avseenden. Sålunda går hans rösträtt i allmänna va! förlorad, och möjligheterna alt ta egna initiativ och hävda sina åsikter inskränks och detta även när syftet med omyndigförkla ringen främst är att den enskilde skall fråntas bestämmanderätten över sin egendimv '. .Mot den angivna bakgrunden är det inte förvånande att enomyndigförkla ring kan upplevas som en nedviirdeiing av bäde den omyndigförklarade själv ' och hans oinglvnlng. Det kan också Inträffa att den enskildes psykiska ' ' tiliståndpåverkas negativt av en omyndigförklaring liksom att den sociala anpassningen försväras. I likhet méd departementschefen anser utskottet att tiden nu är mogen för att institutet omyiidlgförklaring avskaffas. En sådan reform ligger väl i linje med strävandena att Inom olika samhällsområden utforma lagstiftningen med utgångspunkt I människors lika värde och respekt- för deras självbestämniaiideräti och integritet.' ':' i Som konstateras av departementschefen kräver emellertidett avskaffande av Institutet omyndigförklaring att man pä något annat sätt tillgodoser - . behovet avhjälp och skydd för personer som pä grund av sjukdom m,m. . ' ' saknar förmåga :itt själv ha hand om sina ekonomiska och personliga - angelägenheter. Enligt utskottets mening torde det föreslagna systemet med helt eller begränsat förvaltarskap väl kunna fylla den skyddsfunktion som omyndigförklaringslnstitutet har . Vid remissbehandlingen av det till grvind för propositionerna liggande utredningsförslaget har också den. nya ordningen tillstyrkts eller lämnats utan erinran av sä gott söm samtliga remissinstanser. Såvitt framgfir a\' de väckta motionerna synes inte heller i' riksdagenf(ireligga ii:igon oenighet om reformens huvudsakliga Inriktning, Med det anlT)rda ställer sig utskottet bakom huvuddragen av den ',- töresiagn;;lefoniien. Den närmare utformningen a\-den nya lagstiftningen ' kommerutskottet att ta ställning till i sanibandmcd behandlingen av - proposition 124, Om omyndigförklaring ersiitis med ett system medför\'alt;irskap uppkom mer fr;igan i vad m:in de som har förvaltare pä samma Sätt som de. oniviKligtörklaiade skall vara bcröv.Mle rösträiien. Som ovan redovisats innebal propositionerna att det inte u|)pMälls några begränsningar av ratten att rösta i allmänna val för dem som fär törvaltiire. Denna ståndpunkt kritiseras I motion K2 I (m). Motionärerna hänvisar till att och flera andr:i renilssnistanser av\isat tanken pa rösträtt fVii dem som har torvalt.ne eftersom deiiii;i grupp människor ofta ar drabbade- av svära psvkiska störningar och därmeil särskilt titsatta för obehörig påverkan. Motionärerna anser ;itt det även med den nva ordningen finnsett behov av att 12 kunnafrånta de berörda personerna deras riistrält och erinrar om att flera KU1987/88:33 länder harregler som medger att domstol, om den finnei att en person med Bilaga 4 förvaltaresaknar förmåga att utöva sin rösträtt, kan besluta att vederbörande Motionärerna anser att en liknande ordning bör införas iSverige och yrkar att rösträtt inte skall föreligga om domstol i sambandmed förordnande av förvaltare bestämt att den förordnandet avser inte skallfå behålla sin rösträtt. Yrkandet I motion K21 följs upp i motion L3 (ni), vari\rkas(yrkande 1) att, motsvarande ändringar skall göras i förslagen till ändringar i vallagen och kommunallagen, , Det ankommer inte på lagutskottet att uttala sig om vilkafcirutsältningar som skall gälla för rätten,att rösta i allmänna val. Utskottetvill emellertid stryka under ätt just förlusten av rösträtten ofta upplevs somen särskilt negativ och kränkande konsekvens av omyndigförklaringarna. Ett avde viktigaste skälen för avskaffande av omyndigförklaringarna är därför .som departementschefenframhåller det hinder som dessa utgör för rösträtten. I sammanhanget villutskottet vidare påpeka att de överväganden som ligger . till grund för attomyndigförklarade uteslutits frän kretsen röstber;ittigade (se SOU 1972:15 s.125, prop. 1973:90 s. 164) och som åberopats av vissa remissinstanser, nämligenatt sådana personer lättare än andra kan bli offer för otillbörlig påverkan,delvis har förloratsin aktualitet. Då övervägantlena gjordes varomyndigförklaring den möjlighet som stod till buds nären person , av olikaanledningar behövde bistånd I personliga och ekonomiska angelägenheter. Förstgenom en reform är 1974 av FB fick reglerna om god man och omyndigförklaringsin nuvarande utformning. 1 anken bakom reformen \';ii att omyndigförklaringarnaborde begränsas sä längt som möjligt och att hjälpbehovet borde tillgodosesgenom en god man eller på annat sätt. Reformen har medfört att antaletomyndigförklaringar har minskat kraftigt och att åtskilliga äldreomyndigförklaringar upphävts. För bl.a. dem som ar så gravt handikappade att dehelt saknar rättslig handlingsförmåga tillgodoses, som tidigare berörts,hjälpbehovet numera regelmässigt genom god- mansförordnande och inte genom omvndigförklaring, reform a\ FBpåverkade emellertid Inte kopplingen mellan omyndigtöi och rosträtt,en omständighet som medfört att skillnaden nielkin institutet omyndigförklaringoch godmansinstitutet kan franislå scmi egendonillg. Mot bakgrund av det anförda kan lagutskottet för sin delstäiia sig hakoni förslaget i proposltkmerna om att nuvarande hinder mot rosträtten skall avskaffas. Utskottet kan inte dela motionärernas iippiattning att det bör öppnas en möjlighet för domstol att i samband ined forordnaiide a\' förvaltare besluta om ;itt den som förordnandet avser skall \ara betagen sin rösträtt. Av den enskilde och hans omgivning skulle säkerligen ett sådant beslut upplevas som en allvarligare nedvärdering än oiiivndigförklariiigen innebär. Om möjligheten för domstol att besluta i n.istrattsfragan skulle föreligga endast i fall då förvaltarskap kan llragakonima och således integalla när god man förordnas skulle \idare denföi nia;iga svårförklarliga skillnaden mellan omyndigförklaring och förordnande a\ god man i praktiken komma att kv;irstå i viss utsträckning. Härtill komineratt det skulle vara förenatmeil stora svårigheter att I lag närm;ire ange vilken grad a\ psykisk abnormitet 13 som börkrävas för att en person skall förklaras förlustig sin rösträtt. Problem KU 1987/88:33 skulle också uppkomma när det gäller att utforma reglerna så attde blir Bilaga 4 praktiskt användbara utan att rättssäkerhetskravenåsidosätts. Det torde vidare ligga utanför ramen för de uppgifter som normaltanförtros de allmänna domstolarna att låta dem avgöra rösträttsfrågor. Med det anförda förordar lagutskottet attkonstitutionsutskottet tillstyrker bifall till proposition 32 och proposition 124 I aktuell del och avstyrkerbifall till motion K21 och yrkande 1 motion L3. Utskottet tar i det följande upp en fråga om /i.s-a(7/;rfn/igflr /.frvc/c/W/ief,s- /ö/o;f//»>!ge« (TF) utöver den ändring som föreslås i proposition 32, I ettstort antal författningar uppställs som villkor för behörighet att inneha tjänster och uppdrag m,m. att vederbörande Inte är omyndig, dvs. under eller omyndigförklarad. Sålunda föreskrivs t.ex. att domare, nämndemän och , ' advokater skall vara myndiga. På associationsrättens område gäller kravet på - mvndighet för bl,a. styrelseledamöter, verkställande direktörer och reviso rer i aktiebolag, banker och försäkringsbolag. Samma krav uppställs i 5 kap. 2 § och 12 kap. 5 § TF för behörighet att vara ansvarig utgivare för periodisk skrift resp. juryman I tryckfrihetsmål. Enligt det förslag till ändringar I ,regeringsformen, tryckfrihetsförordningen och andra författningar som hösten1987 remitterades tiir lagrådet skulle ettförvaltarförordnande Inte - som fallet för när\arande är ' : medomyndigförklaring - utgöra hinder mot Innehav av vissa tjänster, uppdrag m.m.Pä grund av regeringsformens bestämmelserom tidpunkten för framläggande avförslag till grundlagsändringar delades lagrädsgransk-nlngcn upp i två etapperav vilka den första etappen begränsades till en överskådlig genomgäng av deallmänna grunderna för de till hänförliga centralaändringsförslagen och till en granskning av förslagen till ändringar Iregeringsformen och tryckfrihetsförordningen. Sedan lagrådet avgivit sittyttrande såvitt avsäg den första etappen beslutade regeringen i oktober 1987att framlägga de i proposition 32 upptagna lagförslagen. Den andra etappen av lagrådsgranskningen slutfördes idecember 1987 dä lagrådet avgav yttrande över de återstående lagförslagen. I vttra.ndet framförde lagrådet invändningar mot den i lagrådsremissen Intagna stånd punkten att förvaltarförordnande Inte skulle utgöra hinder mot innehav av , , vissa tjänster och uppdrag m,m, (se prop, 123 s, 232 f). Enligt lagrådet bör Inom regelsystem som princip gälla att den. som genom förvaltarskapsförordnande helt eller partiellt har frånkänts rättshandlings- förm;iga inom sin egen rättssfäi, också skall lagligen frånkännas behörighet att företa rättshandlingar för annans räkning. Denna princip måste enligt lagrådet rimligen slå igenom pä alla områden där fråga uppkommer om att vederbörande skall vara anförtrodd att företa rättshandlingar för annans räkning, t.ex. när det gäller ansvariga funktionärer pä associationsrättensfält eller I \erksamheta\ den art som utövasav advokater och revisorer m.fi. Men även utanför området, där rättshandlingar för annansräkning är i fråga, anser lagrådet att konsek\ensen måste tas att den som genom tor\altarsk 14 domaruppgifter,men även de som betrotts med myndighetsutövning i övrigt KU 1987/88:33måste tas i beaktande. Enligt lagrådet är det nödvändigt att det lagligen Bilaga 4 fastslås att den som blir föremål för förvaltarskap blir i motsvarandemån obehörig att på andra områden fylla funktioner som innefattar beslutsfattandeav betydelse för andras rättsställning. 1 slutprotokollet (se prop. 124 s. 248 f) tillmötesgårdepartementschefen i viss utsträckning lagrådets önskemål. Enligtdepartementschefen bör det gälla vissa inskränkningar! en persons möjlighet attinneha uppdrag och utöva befattningar om denne fått förvaltare utan att detgjorts någon begränsning av uppdraget. Ett begränsat förvaltarskap bör däremotinte medföra några sådana inskränkningar. Lagförslagen i proposition 124 harutformats i enlighet härmed. På lagutskottets begäran har såvitt avser frågan ombehörighetsvillkor för vissa tjänster och uppdrag justitieutskottet och näringsutskottetyttrat sig över proposition 124 jämte motionerna 1987/88:L3 och 1987/88:L5. anser att den som genom ettförvaltarskapsförordnande helt eller delvis har frånkänts rättshandlingsförmågainte bör kunna bli lagligen tillerkänd behörighet att företa rättshandlingarför annans räkning och att den principen måste gälla även för vissafunktionärer i verksamhet av den art som utövas av t.e.x. advokater.Justitieutskottet anser vidare att den som genom förvaltarskap är frånkänd rättshandlingsförmågainom sin egen rättssfär inte skall kunna utöva beslutanderätt i andrasrättsliga angelägenheter av motsvarande slag. Särskilt gäller detta depersoner som har domaruppgifter, men även de som betrotts medmyndighetsutövning i övrigt måste tas i beaktande. Enligt justitieutskottets mening bör inte endastobegränsade förvaltarskap innebära obehörighet i nu aktuella fall. Också ifråga om den person för vilken har förordnats en förvaltare med begränsatuppdrag har ju gjorts bedömningen att han till följd av exempelvis psykiskohälsa är ur stånd att vårda sig eller sin egendom. Det kan alltså även vidbegränsat förvaltarskap vara fråga om personer med lika allvarliga psykiskainsufficienstillstånd som de som har obegränsat förvaltarskap och där förmåganatt ta vara på sig själv har bedömts så, att behov av en förvaltare ansettsföreligga. Beträffande de tjänster och uppdrag som justitieutskottethar anledning att uttala sig om finner utskottet sålunda att regeringensförslag bör kompletteras. För att tjänstgöra som domare eller nämndeman och föratt vara ledamot av eller uppträda som rättegångsombudbör det således gälla ett krav att personen i fråga inte har en förvaltareförordnad för sig, och detta oavsett om förvaltaruppdraget är begränsat ellerobegränsat. påpekar i sitt yttrande att bestämmelserom behörighets inskränkningar av nu ifrågavarande valör har en så till vida begränsad betydelse att de endast i undantagsfall torde komma att direkt åberopas gentemot någon. Sådana personliga svårigheter som kan föranleda förvaltar förordnande torde enligt näringsutskottet i regel få till direkt följd att den som har drabbats av dem inte blir utsedd till en tjänst eller ett uppdrag avdet slag som bestämmelserna avser eller att han efter en kanske tämligen kort mandatperiod inte får förnyat förordnande. Bestämmelserna behövs emel- 15 lertid förde sannolikt sällsynta fall då de'informella restriktionerna inte . KU1987/88:33 fungerar. Ett principiellt viktigt argument för dem är vidare,fortsätter Bilaga 4 näringsutskottet, att staten genom behörighetsregler avdetta slag klart' markerar en standard som skall upprätthållas vidrekryteringen till ett antal betydelsefulla funktioner. är Inte berett att tillstyrka enkategoriklyvning i behörig hetshänseende av förvaltarskapsfallen. Att förvaltarskapet begränsas för en , person men icke för en annan kan bero lika väl på skillnader i ekonomiska ' förhållanden som på skillnader i förmåga att förvalta egendom etc. Känne tecknande för var och en som ställs under förvaltarskap är enligt näringsut-. i skottet att hans situation av domstol har bedömts vara sådan att biståndav god man inte är tillräckligt för att han skall kunna bevaka sin rätt, förvaltasin egendom eller sörja för sin person. Att någon vars rättsliga handlingsförmåga' : . ' på den grunden har inskränkts skulle äga formell behörighet att exempelvis vara styrelseledamot eller revisor i en bank eller ett försäkringsbolagter,sig- knappast rimligt. Inte minst kan det, framhåller näringsutskottet; riktas invändningar mot att en person, som inte får fullt ut råda över sin egen ekonoini skulle kunna få marknadsföra sina tjänster såsom av staten auktoriserad revisor med de långtgående befogenheter somauktorisationen medför. förordar således - såvitt gäller deförfattningar som hör till utskottets beredningsomräde-att lagförslagen! proposition 124 ändras så att ettbegränsat förvaltarskap jämställs med ett obegränsat. ' De regler om behörighetsvillkor som tagits upp i de bådayttrandena kommer lagutskottet att behandlaförst i samband med de övriga lagförslag som framlagts i proposition 124, Redannu måste emellertid ställiiing tas till vilka behörighetsregler som enligt TFskall gälla för ansvarig utgivare och juryman.Som framgår av redogörelsen ovan har några förslag till ändringar ' , . av TF idetta avseende inte lagts fram I propositionerna. När det gäller juryman bör enligt lagutskottets uppfattning samma krav uppställas som för ' nämndeman.Lagutskottet ansluter sig helt till vad justitieutskottet anfört i fråga ombehörighetsvillkoren för nämndemän och anser således att det för tjänstgöring som juryman bör krävas att personen ifråga inte har förvaltare och det oavsett om förvaltarskapet är begränsat ellerej. De synpunkter som kommit till uttryck i justitieutskottetsoch näringsut skottets yttranden gör sig enligt lagutskottets uppfattning gällande också i , ' fräga om behörigheten att vara ansvarig utgivare för periodisk skrift. Med hänsyn till den betydelsefulla ställning ansvarig utgivare har inom det'- , . tryckfrihetsrättsliga regelsystemet synes det vara ofrånkomligt att inte bara obegränsade utan också begränsade förvaltarskap får utgöra hinder mot innehav av uppdraget. Som framhölls under förarbetena till tryckfrihetsför ordningen (se SOU 1947:60 s. 102) torde det nämligen på grund av uppdragets natur böra fordras att utgixaren råder över sig själv och sin egendom, Pä grund a\ det anförda förordar lagutskottet att 5 kap,.2S och 12 kap. 5 *j TF ändras i samband med behandlingen av regeringens i proposition 32 , framhigda förslag, 1 5 kap, 2 S andra stycket TF bör lämpligen föreskrivasatt'" den som är underårig eller i konkurstillstånd eller som har förvaltare enllet11 - 16 kap. 7 §föräldrabalken inte får vara utgivare. 1 12 kap. 5 S bör ordet KU1987/88:33 "myndiga" utgå ur lagtexten och paragrafen tillföras en nysista mening av en Bilaga 4 innebörd att den som är underårig eller som harförvaltare enligt 11 kap. 7 § : inte får vara juryman. Deförordade ändringarna i 5 kap. 2 § och 12 kap. 5 § TF bör träda i kraft den 1januari 1989. Utöver det anförda föranleder förslagen till ändringar iregeringsformen', tryckfrihetsförordningen, vallagen och kommunallagen-samtmotionerna K21 och L3 yrkande 1 inte några uttalanden från lagutskottets sida. På lagutskottets vägnar , (), (). (), (), (), (), (), IngerHestvik (s). (), (). (), (), (), () och.EwyMöller (m). , och (alla m)anser att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 13 med "Detankommer" och slutar på s. 14 med "motion L3" bort ha följandelydelse: Det ankommer inte på lagutskottet att uttala sig om vilkaförutsättningar som skall gälla för rätten att rösta i allmänna val. Utskottetvill emellertid understryka vad som framhålls i motion K21 och som ocksåpåpekats i flera remissvar - bl.a. i yttrande - nämligen att dengrupp av människor som frågan rör ofta är drabbade av svåra psykiska störningaroch därmed särskilt utsatta för obehörig påverkan. Kammarrätten i harå sin sida hävdat att personer, som till följd av psykisk ohälsa eller annanorsak saknar förmåga till eget rationellt tänkande, inte bör ha rätt att deltai fria val av det slag som utgör grundvalen för vår demokrati. mening finns det fog för den kritik som sålunda riktats motregeringens förslag. I sammanhanget bör också betonas att den föreslagnaordningen med obegränsad rösträtt avviker från vad som gäller i flertalet andraländer. Utskottet anser därför att det också finns behov av attfrån rösträtt kunna utestänga personer som uppenbarligen saknar förmåga attgenomföra en röstning på ett meningsfullt sätt. Utskottet kan I och för sig instämmai departementschefens uppfattning att den nuvarande direkta kopplingen mellanrösträtt och omyndigförklaring bör slopas. Därmed är dock ~ somdepartementschefen själv konstaterar - inte sagt att rösträtten måste varahelt oinskränkt för alla vuxna personer. Det är möjligt att införa KU1987/88:33 regler som medger att i enskilda fall en person fråntas rösträtten.En sådan Bilaga 4 ordning finns i bl.a. och och bör kunna tillämpasockså i . Att låta valmyndigheterna fatta beslut i rösträttsfrågan synesav bl.a. rättssäkerhetsskäl inte böra komma i fråga. Däremot torde, någrabefogade invändningar inte kunna resas mot att allmän domstol i samband medförordnande av förvaltare får pröva huruvida den som får förvaltare skallbehålla sin rösträtt eller ej. På grund av det anförda förordar utskottet att 3 kap, 2 §sista meningen förslaget till ändring i regeringsformen ändras så att vad somsägs om rösträtt för den som är blir gällande också för den somhar förvaltare enligt 11 kap. 7 § om domstol beslutat att haninte skall äga rösträtt. Motsvarande ändringar bör ske i de i proposition 124framlagda förslagen till ändringar i vallagen och kommunallagen. Utskottetsställningstagande innebär att utskottet tillstyrker bifall till motionerna K2Ioch L3 yrkande 1.