bet · GB01JuU31 · 1987-12-31 00:00:00 — Den sköts av de kommunala folkbiblioteken mot ersättning enligt avtal som träffasmellan och kommunerna. Ersättning utgär JuU1987/88:31 endast förbiblioteksservice'på häkten och i slutna anstalter. samfliganågon form av biblioteksservice. Omkring hälften av de berörda kommunernafår full täckning för sina kostnader. Skillnaderna i service är betydandesåväl mellan de kommuner som har full kostnadstäckning och de som intehar det som inom resp. grupp. För /88 har avsatts . Eff nytt avtal om ersättning började gälla den 1januari 1988. För ett helt budgetår räknat stiger ersättningen till komnmnernaenligt def nya avtalet med . Enligt uppgift från jusfifiedeparfementetkan kostnadsökningen under innevarande budgetär täckas genom omfördelning,och'för /89 ligger avgiftshöjningen inom ramen för det beloppsom har beräknats för biblioteksverksamheten. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om aft utskoffefvid flera fidigare fillfällen framhållit def önskvärda i aft de intagna päkriminalvårdens anstalter och häkten åtnjuter samma biblioteksservice som andramedborgare (se t.ex. JuU 1981/82:44 s. 3 och'JuU 1984/85:37 s. 4-5). 1 1985års betänkande, i vilket utskoffef behandlade förslag frän revisorer om bl.a. biblioteksverksamheten på anstalterna, ställdesig utskottet också bakom vad som anfördes i den ovannänmda proposifionen omfolkbiblioteken beträffande biblioteksverksamheten pä kriminalvårdsanstalferna.som då behandlades av . Där framhölls, förutom def angelägna i affockså intagna får biblioteksservice, bl.a. aft verksamheten vid häktena ärsärskilt vikfig, eftersom de häktade är mer isolerade än andra intagna ochläsning ofta är den enda sysselsättning som sfär till buds. Vidare underströksatf de behov av mer kostnadskrävande biblioteksservice som intagna och häktademed andra modersmål än svenska kan ha borde beaktas. 1 fråga om ersättningentill kommunerna anfördes i propositionen aff kriminalvärdens resurser inte dåmedgav full ersättning fill samtliga kommuner som gav biblioteksservice men affstaten med fiden borde kunna ersätta samfliga kommuner fullt uf för derasbiblioteksinsatser i häkten och pä slutna anstalter. Utskottet har alltjämt samma inställning vad gällerbiblioteksverksamhe ten och anser det angeläget aft def finns en fullgod biblioteksservice i alla häkten och på samtliga slutna anstalter. De av regeringen planerade åtgärderna innebär aft någon neddragning av verksamheten på grund av det nyaavtalet om ersättning till kommunerna, så som motionärerna befarar: inte skallbehöva bli aktuell. Mofionen får härigenom anses tillgodosedd, och utskoffefavstyrker bifall till mofion 514. Barn i anstalt . I mofion 501 tas upp förhållandet aft små barn, i regelunder ,' fillsammans med en till frihetsstraff dömd förälder, infas ikriminalvårdsanstalt. Motionärerna konstaterar atf det bäde av praktiska ochkänslomässiga skäl kan vara bäst aff infe skilja barnen från sina föräldrar ochaff barn därför kommer atf finnas, på anstalterna; Mofionärerna-, anser därföraft den verksamhet som bedrivs på kriminalvårdsanstalferna måste planerasufifrån Med tanke på svårigheterna atf tillgodose ett barns alla JuU1987/88:31 behov i anstalfsmiljö behövs särskilda insatser i form av utbildadpersonal och utrustning. Resurser bör enligt motionärerna avsättas så aft ensådan beredskap finns på kriminalvårdsansfalferna. 1 motion 22 begärs en utredning om särskildaanstaltsavdelningar för . intagna med små barn. Kvinnor, som dömts till frihetsstraff, har sedan lång fidtillbaka haft vissa möjligheter aff få ha spädbarn hos sig på anstalten vidverkställighet av fängelsestraffet. Bestämmelser för hur kriminalvård i anstalt skall anordnasfinns i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL). Av 3 § KvaL framgår atf kriminalvårdsanstalt kan varariksanstalt eller lokalanstalf. Riksanstalferna är direkt underställda , som är central förvaltningsmyndighet i ärenden rörande kriminalvård. Lokalansfalfernaär- fillsammans med landets häkten och skyddskonsulenfdistrikt - organiseradei 13 regioner. 1 ledningen för varje region finns en kriminalvärdsdirektör(regionchefen). Bland riksanstalferna finns en kvin-noansfalt, Hinseberg.Anstalten harbåde öppna och slutna avdelningar. Pä 25 av landets lokalanstalferfinns kvinnoavdelningar eller ett mindre antal platser för kvinnliga intagna. 1 41 § KvaL stadgas aff kvinna som vid intagning ikriminalvårdsanstalf medför spädbarn eller efter intagningen föder barn kan fätillstånd att ha barnet hos sig . I förarbetena (prop.1974:20 s. 154) anförde departementschefen aft eff sådant tillstånd allfidborde föregås av ett yftrande från vederbörande (numerasocialnämnd) i den kommun där kvinnan har sitt hemvist. 1 145-147 §§kriminälvårdsverkefs anstaltsföreskrifter (KVVFS 1986:4) harkriminalvårdsstyrelsen meddelat närmare bestämmelser om barns vistelse ianstalt. Av 145 § framgår atf tillstånd för kvinnliga intagna aff ha barn hossig i anstalt meddelas av kriminalvårdsdirektören eller, om det är fråga omintagning i riksanstalf, av chefen för anstalten. Samråd skall ske medsocialnämnden. Kvinnan skall enligt 146 § få sådana bostads- ocharbetsförhållanden som behövs för atf hon skall kunna ge barnettillfredsställande vård. Anstaltschefen skall dessutom, enligt 147 §, se tillatt kvinnan och barnet har nödvändig utrustning. Enligt 14 § lagen (1976:371) om behandlingen, av häktadeoch anhållna m.fl. kan även häktad kvinna få fillståndatt ha sitt spädbarn hossig i häktet. Någon stafisfik över hur många barn som visfäs på landetsanstalter finns inte aft tillgå. Klart är emellertid att det förekommer aftmödrar med barn placeras på lokalanstalfer i vissa regioner. Enligt vadutskoffef vidare erfarit tas normalt två fill tre barn in på riksanstalfenHinseberg fillsammans med sin mamma. Innan tillstånd ges för barns vistelse på Hinseberg, hörssocialnämnden i moderns hemortskommun. uppmanas därvid aff inhämta .q yttrande ifrågan från länsstyrelsernas socialkonsulenter. Den utredning som JuU1987/88:31 görs tarsikte pä barnets bästa. En förutsättning för tillstånd är dels aff modernsjälv kan sköta barnet i anstalt, dels att förhållandena är sädana aff modernberäknas kunna fa hand om barnet efter frigivningen. års åldertas infe emot. Oerfarna mödrar får hjälp med barnets skötsel under Utskottet har tidigare behandlat frågan om barns vistelsei häkte (se JuU 1981/82:13 s. 26ff och där gjorda hänvisningar). Utskoffefuttalade dä för sin del aff häkten i allmänhet är helt olämpligavisfelseplafser för barn och atf strävan måste vara aft man helt undviker affplacera barn i häkten. Trots att det otvivelakfigt föreligger skillnader mellanvistelse på häkte och vistelse i anstalt vill utskottet även när def gällerbarns placering i anstalt principiellt inta samma ståndpunkt aff det iallmänhet får anses olämpligt att barn vistas i anstalt. 1 de fall,en annan förbarnet lämplig lösning, t.ex. i form av en tillfällig vistelse hos släktingareller vänner till föräldrarna, infe är möjlig mäste från fall fill fallövervägas vad som är bäst för barnet. Def är i detta sammanhang självklart atfberörd socialnämnd hörs. Stor hänsyn måste också tas fill barnefs ålder. Enansfaltsplacering av eft barn som är äldre ån två armaste, enligt utskottetsuppfattning bedömas som olämplig. 1 de fä fall när det inte finns någon annanutväg än aft placera eff barn i anstalt utgör de ovan redovisade bestämmelsernai kriminälvårdsverkefs anstalfsföreskriffer en utgångspunkt för behandlingen.Utskottet utgår emellerfid från atf man inom kriminalvården vidtar särskildaansträngningar för att tillgodose de särskilda behov som barnen har. Utskottetvill i sammanhanget erinra om aft nädeinsfitufet och uppskovsreglerna i lagen(1974:202) om beräkning av strafftid m.m. ger möjligheter aft undvika aft barnvisfas i anstalt närdet finns särskilda skäl för del. Med det anförda fårmofionerna 22 och 501 anses tillgodosedda. 1 motion 509 framställs yrkanden av innebörd atf riksdagenhos regeringen begär förslag om atf den andliga vården nu anordnas i enlighetmed fidigare uttalanden. Under en lång fid har den andliga värden inomkriminalvården utretts och uppmärksammats i skilda sammanhang bl.a. avriksdagen (se JuU 1972:6 s. 4, JuU 1973:15 s. 17, JuU 1974:5 s. 4, JuU1984/85:36 s. 8, KrU 1985/86:5, KrU 1985/86:17 och JuU 1986/87:20 s. 12). Enredogörelse för nuvarande organisafion och de olika utredningsförslag som lagtsfram i frågan lämnas i kulturutskottets två nämnda betänkanden. 1 slutbetänkandef (SOU 1986:17 och 18) Framfid i samverkanhar kyrkokommitté lagt fram förslag om anordnandet av den andligavården vid insfitufioner, bl.a. vid kriminalvårdsansfalferna. Def föreslås affförsamlingarna i ett stift gemensamt skall bilda en stiftssamfällighet medansvar för vissa församlingsangelägenheter, bl.a. den andliga vården vidsjukhus och andra större värdinrättningar, vid kriminalvårdsansfaltér ochmilitära förband (SOU 1986:17 s. 97). Det förutsätts atf den andliga vården isin helhet bedrivs i ett ekumeniskt samarbete. Det framhålls attstiftssamfälligheterna fritt skall fä beslutaom de organisatoriska formerna för sin verksamhet. Def kan vara JuU1987/88:31 naturligt att utse en nämnd eller flera nämnder för den andligavården. Dessa nämnder kan sedan i sin fur representera i deekumeniska organ eller arbetsgrupper som måste inrättas för den regionalaverksamheten inom resp. arbetsområde, anför kyrkokommittén. Regeringen () häri proposifion1987/88:31 på lokal- och stiftsplanet i m.m.föreslagit aft anta bl.a. förslag till ny församlingslag. Förslagetbygger i nu aktuellt hänseende i princip kyrkokommittés ovanredovisade förslag. Enligt 1 kap. 8 § förslaget till ny församlingslag skall deterritoriella församlingarna inom ett sfift utgöra en kyrklig samfällighet föratf sköta vissa gemensamma församlingsangelägenheter, t.ex. främjande av andligvård vid bl.a. kriminalvårdsansfaltér. Lagen föreslås i denna del träda i kraftden . I den allmänna motiveringen till förslaget i denna del(prop. s. 98 och 100) uttalar departementschefen bl.a. att det påstiftssamfälligheten bör ankomma åtgärder som främjar ifrågavarande gren avden kyrkliga verksamheten medan församlingarna och pastoraten och andrakyrkliga samfälligheter behåller def lokala ansvaret för atf verksamhetenbedrivs i den omfattning som deras resurser medger. Samfällighetens stödjandefunktion i dessa sammanhang förutsätts då i första hand vara att tillhandahållapräster och kanske även annan personal för dessa mer specialiserade kyrkligauppgifter. Vidare anför departementschefen aff andra insatser frånsfiftssamfällighe-fens sida kan vara visst ekonomiskt stöd fill en verksamhetsamt gemensam planering - vilken i fråga om den andliga vården vidinstitutioner och militära förband skall ske i nära samarbete med andratrossamfund - och kontakt med regionala och centrala myndigheter samtutbildning av personal. Propositionen är föremal för riksdagensbehandling. Beredning har skett inom konstifufionsufskoftet som i sittbetänkande KU 1987/88:30 s. 7 erinrar om tidigare riksdagsuffalanden i fråganom den andliga vården inom kriminalvården och därvid hänvisar filljustifieutskottets betänkande JuU 1986/87:20. Vid behandlingen av en mofion i ämnet uttaladeutskoftet (JuU 1986/87:20 s. 13) bl.a. atf def var angeläget atf den längdragnafrågan om den andliga värden inom kriminalvården bringades fill en lösning utandröjsmål. Ufskottet underströk vidare vikten av att den nya ordningenorganisatoriskt och ekonomiskt gavs möjligheter atf fillgodose också behovenhos de många intagna från främmande kulturkretsar och trosinriktningar. Underhänvisning fill att saken var föremål för beredning i ansågdock utskottet aft det inte fanns anledning fill någon åtgärd från riksdagenssida. Utskoffef noterar atf frågan om den andliga vården vidkriminalvårdsan stalterna nu närmar sig en lösning. Enligt vad utskottet erfarit har kriminal vårdsstyrelsen redan tagit kontakt med representanter för i saken. Utskottet utgår ifrån aft den närmare utformningen av den nya organisationen sker i överensstämmelse med vad utskottet tidigare uttalat. Mot bakgrund av def anförda finner utskottet aft def infe finns någon anledning för aft göra något särskilt uttalande i frågan. Utskoffef avstyrker bifall till motion 509. Rehabiliteringav våldsmän m.m. JuU 1987/88:31 1 mofionerna 629, 512 och 811 fas upp frågor om behandlingav personer sorh dömts till fängelse för vålds- och sexualbrott. I motion 629 förespråkas aft samtalsterapi bör ingå i påföljden för misshandelsbrott. I motion 811 uttrycks farhågor för aff den projektverksamhet som pågår pä området inom kriminalvården kan komma atf avbrytas, och det efterlyses åtgärder för aff garantera verksamhetens fortbestånd och utvidgning. I mofion 512 framhålls att den nuvarande verksamheten inom kriminalvården bör fortsätta som projektverksamhet och därvid vidareutvecklas. Enligt mofionären bör vidare utbildningsinsatser göras för kriminalvårdens perso nal i detta hänseende. Regeringen uppdrog ät aftlämna förslag fill försöksverksamhet inom området kvinnomisshandel. 1 mars 1984beslöt regeringen () atf fördela . fill fyraprojekt enligt förslag av . Ett av dessa var eftprojekt inomkriminalvärdens Göteborgsregion (Skogomeprojekfét), syftande till aft utvecklabehandlingsmetoder för män dömda för övergrepp mot kvinnor. Regeringen har iapril 1985 ställt ytterligare medel till förfogande för ett projekt vidkriminalvårdsanstalfen Färingsö avseende behandling av män dömda för övergreppmot kvinnor. Projektet är särskilt inriktat på parferapi. I sammanhanget skall också nämnas atf brottsförebygganderådet inrättade en arbetsgrupp om sexuella övergrepp mot barn. Iarbetsgruppens direkfiv tas bl.a. upp frågan om samhällets reakfioner på sädanabrott, och arbetsgruppen bör enligt direkfiven bilda sig en uppfattning om dealternativa behandlingsmodeller som prövats bl.a. i och överväga i vad månsådana modeller kan fillämpas på svenska förhållanden och om de i någon formbör prövas här. Arbetsgruppen avser att avge en rapport . Skogome- och Färingsöprojekfen är nu avslutade ochredovisade såvitt avser den verksamhet som bedrivits med medel frånsocialdepartementet. Skogomeprojekfét har redovisats i form av två rapporter. Iapril 1985 gav de i projektet verksamma psykologerna uf en delrapport med bl.a.beskrivning av projektets utformning och principerna bakom det terapeutiskaarbetet. utkom psykologerna med en slutrapport innehållandebl.a. förslag till vidareutveckling av projektet. Färingsöprojektetavslutades med en rapport . Den arbetsgrupp inom som utarbetadeförslagen fill projektet har överlämnat rapporterna fillsocialministern och jusfifieministern. Arbetsgruppens slutsatser av projektenär att def är befogat atf satsa behandlingsresurser pä den grupp män som dömtsför kvinnomisshandel, våldtäkt och övergrepp på barn. har, enligt vad utskoffef inhämtat,beslutat atf fortsätta verksamheten inom Göteborgs- och Stockholmsregionen.Medel anvisas genom omprioriteringar över verkets anslag. Utformningen avverksamheten inom är ännu infe helt fastställd. Inom planerar aftvid region kansliet inrätta tjänster för psykologer. Deras verksamhet skall avse dels , 22 vidareutvecklingav behandlingsmetoder, dels terapeutisk verksamhet med JuU 1987/88:31 intagna på Skogomeansfalten och dels viss handledning av kriminalvårdens ; personal.Den terapeutiska verksamheten skall rikta sig fill intagna från västra dömts för olika övergrepp mot kvinnor. Verksamheten skall bedrivas så attlandstingens och kommunernas reguljära vårdorgan kan ta . Förslag till försöksverksamhet har också utarbetats inomkriminalvårdens Umeåregion. Beträffande utbildning för ifrågavarande verksamhet harutskottet från inhämtat aft de projekt som hittillspåbörjats har föregåtts av intern utbildning i den anstalt där projektetbedrivits. 1 ordinarie utbildningsprogram förpersonalen finns . vidare inslag som är av betydelse i dessa sammanhang. Enligt vad utskottet vidare inhämtat pågår för närvarandeöverväganden inom justifiedeparfemenfef syftande fill en översyn avverkställighefsinne-hållef inom kriminalvärden. Utskottet har fidigare behandlat frågan om behandling avmän som dömts för våldtäkt m.m. (JuU 1983/84:20 s. 9 f, JuU 1985/86:3 s. 22 foch JuU 1985/86:30 s. 14 ff). 1 sina av godkända betänkanden harutskottet understrukit vikten av aff man i rehabiliterande syfte söker utvecklametoder för särskilda insatser för de grupper av män som dömts för olika formerav våldsbrott mot kvinnor. Utskottet har därvid uttalat att utskottet serpositivt på den försöksverksamhet som bedrivs inom kriminalvården i avsikt aftfinna lämpliga behandlingsmetoder. Däremot har utskottet av principiella skältagit avstånd från tanken på införande av en straffpåföljd som skulle innebäraett obligatoriskt vårdprogram för de berörda fill fängelse dömda männen. Enligt10 § andra stycket lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt skall en intagensom har behov av medicinsk-psykologisk eller annan särskild behandling beredassådan om det kan ske med hänsyn fill ansfalfstidens längd och den intagnesförutsättningar; frivillighef är här förutsatt. Då frågan senast var aktuell i framhöllutskottet (JuU 1985/86:30 s. 14 ff) dels aft de projekt som pågick bordeslutföras, dels, aff de erfarenheter från andra länder som kunde förväntas bliredovisade i olika sammanhang borde avvaktas innan ställning kunde fas tillformerna för en eventuell mera fast verksamhet av ifrågavarande slag. Som nämnts ovan pågår i övervägandenrörande en översyn av verksfällighetsinnehållet inom kriminalvården. Vidarevänfas en rapport från brottsförebyggande rådet om behandlingsmetoderutomlands. Mot bakgrund av aft den bedrivna försöksverksamheten inomkriminalvården kommer aff fortsätta saknas anledning fill någon åtgärd medanledning av motion 811, där farhågor uttrycks för aff den aktuellaverksamheten skall upphöra. Med hänvisning fill ufskottefs fidigare avståndstagandefrån tanken om en obligatorisk behandling som en del av påföljden kan utskottetinfe heller tillstyrka bifall fill mofion 629 i här behandlad del. I anslutning fill tankegångarna i mofion 512 villutskoffef emellerfid slätast aft def är angeläget att den ifrågavarandeförsöksverksamheten med behandling av personer som dömts för misshandel ochsexualbrott vidareut- vecklassamt att det då är viktigt att all personal har en tillräcklig insikt i def JuU 1987/88:31 arbete som bedrivs. Ansträngningar bör därför sättas in i dettasyfte. Vad utskoftet nu med anledning av motion 512 har uttalatbör som sin mening ge regeringen till känna. 1. beträffandedifferentiering på kriminalvårdsanstatterna atfriksdagen avslår motion 1987/88:Ju804 i denna del (yrkande 10) och mofion1987/88:Ju811 i denna del (yrkande 10), 2. beträffandeprogram för drogfria anstalter attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju811 i denna del (yrkande 8) och mofion]987/88:Ju813 i denna del (yrkande 3), 3. beträffandekontroll av narkotikamissbruk attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju811 i denna del (yrkande 9), 4. beträffandenormalpåfötjden för brott atfriksdagen avslår motion 1987/88:Ju819 i denna del (yrkande 3 delvis), aftriksdagen avslår motion 1987/88:Ju804 i denna del (yrkande 12) och motion1987/88:Ju819 i denna del (yrkande 3 delvis), 6. beträffandevård utom anstalt i verkställighetens slutskede attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju811 i denna del (yrkande 11), aftriksdagen avslår motion 1987/88:Ju504, 8. beträffandestöd tUl frigivna attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 9), 9. beträffandekvinnor på lokalanstalt atfriksdagen avslår motion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 5), motion1987/88:Ju508 och mofion 1987/88:Ju511, 10. beträffandebrev frän häktad attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju502, 11. beträffande förpassningsorganisationen att avslår mofion 1987/88:Ju503, 12. beträffande biblioteksverksamhetenatf avslår motion 1987/88:Ju514, 13. beträffande barn i anstalt affriksdagen avslår motion 1987/88:Ju22 i denna del (yrkande 6) och mofion1987/88: Ju50l, 14. beträffandeandtig vård attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju509, 15. beträffandeprojekt inom kriminalvården m.m. attriksdagen med anledning av mofion 1987/88:Ju512 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, 16. beträffandeterapi inom kriminalvården m.m. atfriksdagen avslår motion 1986/87:Ju629 i denna del (yrkande 1) och motion1987/88:Ju811 i denna del (yrkande 4), 17.beträffande medetsberäkningen JuU 1987/88:31 attriksdagen lill Kriminalvårdsanstalterna för /89 anvisar eftförslagsanslag om 1 . Regeringen har under punkt E 3 (s. 104 och.105) föreslagitriksdagen atf fill frivården för /89 anvisa ett förslagsanslagom . 1986/87:Ju403 av m.fl. (fp) vari yrkas 12. att hos regeringen begär förslag till lagsom innebär att personer som återfaller i brott som utgör olaga hot eller misshandelav samma offer inom ramen för kontraktsvård skall kunna erbjudasrehabilitering. 1987/88:Ju802 av m.fl. (fp) vari yrkas 14. att hos regeringen begär förslag fill lagsom innebär att personer, som återfaller i brott som utgör olaga hot ellermisshandel av samma offer, inom ramen för kontraktsvård skall kunna erbjudasrehabilitering. 1987/88:Sf233 av () vari yrkas atf riksdagenhos regeringen begär atf reglerna för vårdavgiffer för i motionen angiven vårdgörs oberoende av vem som beslutat om vården. Regeringen föreslår en medelsanvisning under anslaget fillfrivården av i det närmaste 244 milj. kr., vilket innebär en ökning med drygt10 milj. kr. i förhållande fill innevarande budgetår. Härvid har skett enbegränsad fillämpning av huvudförslaget såvitt gäller medel fillkontorspersonal. Utskottet har ingen erinran mot den av regeringenföreslagna medelsanvisningen. 1 motion Sf233 hemställer mofionären att reglerna omvårdavgifter vid behandling av missbrukare på behandlingshem ses över och görsoberoende av vem som beslutat om vården. Motionären påpekar att socialnämndenhar möjlighet att ta ut viss ersättning för sina kostnader. Denna möjlighetsaknas emellertid enligt motionären under viss del av behandlingstiden för enfill kontraktsvård dömd person. Den 1januari infördes möjlighet för domstolarna aff döma missbru- 25 käre ochvissa andra värdbehövande till kontraktsvård (prop. 1986/87:106, JuU 32,rskr. 279, SFS 1987:761). Bestämmelser härom fogs upp i brotfsbal- JuU1987/88:31 ken och lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) och syftartill aft göra det möjligt aft använda enform av kontraktsvård som en variant av kriminalvård i frihet och som effalternativ till fängelsestraff. Kontraktsvård tar sikte på fall där det kanantas atf missbruk av beroendeframkallande medel eller något annat särskiltförhållande som påkallar vård eller behandling har bidragit fill aft någon harbegått brott. Om den tilltalade då förklarar sig villig atf undergå lämpligbehandling enligt en för honom uppgjord plan och behandlingen kan anordnas,skall den nya påföljdsvarianten kunna användas. Kontraktsvård ådöms genom enkvalificerad form av föreskrift vid skyddstillsyn, öm den planeradebehandlingen i avgörande grad har bidragit till aft påföljden besfämts fillskyddsfillsyn, skall rätten i domslutet ange hur långt fängelsestraff somskulle ha ådömts, om fängelse i stället hade valts som påföljd. 1 proposifionen (s. 43) om kontraktsvård anges aft allaformer av missbrukarvård och annan behandling skall kunna förekomma inom ramenför kontraktsvård - alltifrån öppen poliklinisk behandling till vård i slutnaformer. I def särskilda fallet skall den behandlingsform väljas som svarar motden misstänktes vårdbehov. Beträffande kostnadsansvaret för vissa behandlingsåtgärderinom kriminalvärden gäller följande. Dä en person är intagen och vistas på kriminalvårdsanstaltsvarar staten som huvudman för kriminalvården för kostnaderna med vissaundantag. När det gäller frivärdsklienter bärs kostnaderna för de åtgärder somuppstår för verkställande av påföljden (t.ex. övervakning) av kriminalvårdenoch i övrigt bärs. kostnaderna av kommunerna enligt socialtjänstlagen(1980:620).