bet · GB01AU8 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringen bör lägga fram förslag härom med ledning av vad somanförs i motionerna A724 och A740 (m,fp,c), A734 (m), A736 (fp) och A751 (c). Meddet nu redovisade ställningstagandet är det oförenligt att ge de fackligaorganisationerna en generell rätt till veto mot entreprenader, såsom yrkas imotion A712 (vpk). Den motionen avstyrks. delsatt utskottets hemställan under 8 bort ha följande lydelse: 8. beträffandefacklig vetorätt vid entreprenader att med bifalltill motionerna 1986/87:A724, 1986/87:A734 yrkande 10,1986/87: A736 yrkande3,1986/87: A740 och 1986/87: A751 yrkande 1 d i motsvarande del samt med avslagpå motion 1986/ 87: A712 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Facklig vetorätt vid entreprenader (mom. 8) (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 18 börjar med "Medanledning" och på s. 19 slutar med "aktuella delar" bort haföljande lydelse: Utskottetansluter sig till tanken att den fackliga vetorätten bör utvidgas till attomfatta alla former av entreprenad och inte begränsas till företag med s.k. gråarbetskraft. Med en sådan utvidgning skulle, såsom påpekas i motion A712(vpk),vinnas flera fördelar. Arbetsgivaren skulle tvingas att se mer till sittföretag och inte i onödan eller av kortsiktiga vinstmotiv anlita entreprenörer.Vidare skulle de entreprenörer som även vill komma i fråga föruppdrag tvingas att föra en bättre personalpolitik. Utskottet förordar att riksdagenbegär förslag av regeringen till den angivnautvidgningen av den fackliga vetorätten. I förslaget bör dessutom AU1987/88:8 ingå att vetorätten skall utövas av de lokala fackföreningarna. Som en konsekvens av detta ställningstagande avstyrksmotionerna A724 och A740 (m,fp,c), A734 (m), A736 (fp) och A751 (c) med derasyrkanden om att entreprenadbestämmelserna i skall begränsas eller upphävas. dels att utskottets hemställan under 8 bort ha följandelydelse: 8. beträffande/acÄ:/(gvetorätt vid entreprenader attriksdagen med bifall till motion 1986/87:A712 samt med avslag på motionerna1986/87:A724, 1986/87:A734 yrkande 10, 1986/87:A736 yrkande 3,1986/87: A740 och1986/87: A751 yrkande 1 d i motsvarande del som sin mening ger regering tillkänna vad utskottet anfört. Förbud mot blockad av enmans- och familjeföretag(mom. (), (), (), (), (), () och IngvarKadsson i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 20börjar med "När utskottet" och på s. 21 slutar med "ochA751" bort ha följande lydelse: Det har i princip överlåtits åt parterna påarbetsmarknaden att bestämma vilka stridsåtgärder som i olika lägen skalltillgripas. Med denna frihet följer emellertid ett ansvar för att en såingripande stridsåtgärd som blockad står i rimlig proportion till de resultatman vill uppnå. Utskottet menar för sin del att blockad av enmansföretag ochrena familjeföretag sett mot den bakgrunden är en omotiverad fackligstridsåtgärd som bör förbjudas i MBL. Förslag till en sådan lagändring bör avregeringen läggas fram för . dels att utskottets hemställan under 9 bort ha följandelydelse: 9. beträffande förbud mot blockad av enmans- ochfamiljeföretag att med bifall till motionerna 1986/87:A715 yrkande 1, 1986/87:A725, 1986/87:A734 yrkande 8, 1986/87:A736 yrkande 5 i motsvarande del och 1986/87: A751 yrkande 1 d i motsvarande del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Blockadrätten i övrigt (mom. 10) , och (alla m)anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 21 sombörjar med "Av samma" och slutar med "i övrigt" bort haföljande lydelse: Rätten att vidta fackliga stridsåtgärder är inskriven igrundlag. Även om denna rätt kan begränsas genom lag, har visatåterhållsamhet med att tillgripa lagstiftning och hänvisat till den praxis områder på arbetsmarknaden. Det har överlåtits åt arbetsmarknadens parter attsjälva genom avtal lösa uppkommande frågor på det fackliga området. Dennaprincip har varit en styrka för svenskt arbetsliv och en viktig förutsättningför vårt ekonomiska framåtskridande. Enförutsättning för att denna politik har kunnat bedrivas framgångsrikt -'6 under långtid är att det har rätt balans mellan parterna på arbetsmarknaden i AU1987/88:8 den meningen att en stridsåtgärd från den ena partens sida har kunnatmötas med motåtgärder från den andra parten. I ett avseende råder inte detta förhållande, nämligen dåen facklig organisation utlyser blockad mot enstaka företag. Det är dock ettoavvisligt krav att fackliga organisationer inte utnyttjar blockadinstrumentetpå ett sätt som uppfattas som stridande mot näringsfriheten eller den enskildesfri- och rättigheter. har det visat sig att en del organisationerutnyttjar blockadinstrumentet på ett sätt som uppfattas som stötande förrättsmedvetandet. Med rätten att vidta stridsåtgärder och lagstiftarensförtroende för parterna att själva besluta om arten och omfattningen avstridsåtgärderna följer ett ansvar för att dessa åtgärder står i rimligproportion till det resultat man väntar sig uppnå. Utskottet konstaterar medbeklagande att alla fackliga organisationer inte har förmått att motsvara dettaansvar. Mot denna bakgrund bör det uppdras åt regeringen attsnarast lägga fram förslag som utöver ett förbud mot blockad av enmans- ochfamiljeföretag i övrigt begränsar blockader mot företag utan att därmed kränkaarbetsmarknadsparternas eljest grundlagsskyddade rätt att vidta fackligastridsåtgärder. I sammanhanget kan erinras om att frågan om fackligaorganisationers rätt att genom stridsåtgärder mot en arbetsgivare försöka lösainterna fackliga konflikter ingår i uppdraget för den av regeringen i hösttillsatta utredningen om spelreglerna på den offentliga arbetsmarknaden. Detfår ankomma på regeringen att pröva i vad mån den översyn utskottet nu föreslåri övrigt bör samordnas med det nämnda utredningsarbetet. Vad utskottet här anfört med anledning av motionerna A728och A734, den senare i aktuell del, bör regeringen underrättas om. dels att utskottets hemställanunder 10 bort ha följande lydelse: 10. beträffande blockadrätten i övrigt attriksdagen med bifall till motionerna 1986/87:A728 och 1986/ 87:A734 yrkande 9som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. Fredspliktsbestämmelserna och 200-kronorsregeln m.m.(mom. 11) (), (), (), (), (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 22 sombörjar med "Från vpk:s" och slutar med "hithörande delar"bort ha följande lydelse: Regeln i 60 § MBL att skadestånd normalt inte skall dömasut, om en arbetsnedläggelse upphört senast när arbetsgivaren och facket tagit upp överläggningar enligt 43 §, innebär att den olovliga strejken erkänns som påtryckningsmedel. Eftersom olovliga konflikter ofta riktar sig i lika hög grad mot den fackliga organisationen som mot arbetsgivaren, innebär denna ordning även att man undergräver de fackliga organisationernas auktoritet 37 och därmedderas möjligheter att hävda sin ställning som avtalsslutande part. AU1987/88:8 Detta utgör ett allvarligt avsteg från den hittillsvarande principenatt fredsplikt föreligger . Den nuvarande begränsningen av skadeståndet till 200 kr.infördes . Beloppet var en kännbar påföljd. är det samma belopp som en parkeringsbot, fastän brott mot fredsplikten är en väsentligt allvarligare sak. Mot den angivna bakgrunden delar utskottet uppfattningen imotionerna A734 (m), A736 (fp) och A751 (c) att skadeståndsreglerna i 60 § böråterfå den lydelse de hade . De skadeståndsregler som då gälldeledde inte till någon generell höjning av skadeståndsnivån men gav arbetsdomstolenbättre möjligheter än nu är fallet att göra nyanserade bedömningar med hänsyntill omständigheterna i de olika målen och, när så var motiverat, görasärskilda markeringar av rättsstridigheten hos olovliga konflikter. Nedan läggsfram förslag till lagändring. Av det nu redovisade synsättet på skadeståndens funktionföljer att yrkandena i motion A718 (vpk) om slopande avfredspliktsbestämmelserna i m.m. avstyrks. dels att utskottets hemställan under 11 bort ha följandelydelse: 11. beträffande fredspliktsbestämmelserna och200-kronorsregeln m.m. attriksdagen med bifall till motionerna 1986/87:A734 yrkande 6, 1986/87:A736yrkande 5 i motsvarande del och 1986/87:A751 yrkande 2 samt med avslag påmotion 1986/87:A718 yrkandena 2 och 3 antar följande Lagomändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i Härigenom föreskrivs att 60 § lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Reservanternas förslag 60 § Om det är skäligt kan skadestånd Är någon skadeståndsskyldig en- sällasned eller helt falla bort. ligt denna lag, kati skadeståndets be- loppnedsättas i förhållande till vad som annars skulle ha utgått, om del är skäligt med hänsyn till den skadevål landes ringa skuld, den skadelidan des förhållande i avseende pä tvisten, ' skadans storlek i jämförelse med den skadevållandes tillgångar eller om ständigheterna i övrigt. Fullständig befrielse från skadeståndsskyldighet kan också medges. I mål om skadestånd för arbetsta- Vid bedömande enligt första slyck- garesdeltagande i en olovlig stridsåt- et av arbetstagares skadeståndsskyl- 38 gärd skall domstolen, om arbetskon-flikten ännu pågår ochom domstolen finner den olovlig, 1. åläggaarbetstagarna att återgå till arbetet och 2. om detbedöms lämpligt för att undanröja orsakerna till arbetskon-flikten, beslutaalten ny överläggning enligt 43 § genast efter återgång till arbetet skall tasupp under ledning av en förlikningsman. Arbetstagare som senast i samband med en förstaöverläggning enligt 43 § varaktigt har återgått till arbetet får åläggasskadestånd bara om det finns skäl till det. Högre skadestånd än tvåhundra kronor får inte åläggas enarbetstagare för deltagande i en olovlig stridsåtgärd. Denna begränsninggäller dock inte, om arbetstagaren underlåter att följa ett åläggande av domstolenom återgång till arbetet och stridsåtgärden med hänsyn till omständigheternamåste betraktas som särskilt allvarlig eller anmärkningsvärd. dighet för deltagande i olovlig stridsåtgärd skallsärskild hänsyn tagas till omständigheter, som har framkommit vid överläggningenligt 43 §, och verkningarna av överläggningen. AU1987/88: Denna lag träder i kraft . De nyabestämmelserna tillämpas när skadeståndsskyldigheten har uppkommit efterikraftträdandet. I annat fall tillämpas paragrafen i sin äldre lydelse. 14.Fredspliktsbestämmelserna och 200-kronorsregeln m.m. (mom. 11) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 22 sombörjar med "Från vpk:s" och slutar med "hithörande delar"bort ha följande lydelse: Strejkrätten är en av de grundläggande demokratiska fri-och rättigheterna. De anställda hos företag och myndigheter har rätt att kämpaför under vilka villkor de vill sälja sin arbetskraft. Strejkerna uppstår i denmotsättning som råder mellan kapital och arbete och kan inte lagstiftas bort.Därför bör fredspliktsbestämmelserna utmönstras ur MBL; En konsekvens av dettablir att arbetstagarna inte längre skall kunna ådömas skadestånd för att dedeltar i en strejk. Det har under en följd av år varit en omdebatterad fråga,om strejkande arbetare som en ytterligare påföljd skall kunna avskedas frånsina anställningar. Arbetsgivarna kan hämta visst stöd för en sådan åtgärdgenom uttalanden i förarbetena till MBL och arbetsdomstolens praxis. Slopar man, som här förordas, fredspliktsbestämmelserna AU1987/88:8 ochstrejkskadestånden med syftet att vidga arbetstagarnas strejkrätt, kan mansjälvfallet inte tillåta arbetsgivarna att gripa till avskedande som Arbetsrättslagstiftningen bör sålunda kompletteras med ett förbud motatt avskeda strejkande arbetstagare. Åtgärden upplevs för övrigt som oacceptabelredan i det rättsläge som råder . I praktiken leder den nämligen åena sidan till att anställningstryggheten för arbetstagarna tunnas ut och åandra sidan till att kapitalets makt förstärks på ett sätt som inte kan De nu gjorda bedömningarna leder sammanfattningsvis framtill att , såsom yrkas i motion A718 (vpk), av regeringen bör begäraförslag till förändringar av den arbetsrättsliga lagstiftningen i de hänseendensom ovan berörts. Yrkandena i motionerna A734 (m), A736 (fp) och A751 (c), somgår i motsatt riktning och i sak syftar till att nuvarande skadestånd vidstrejk skall skärpas, avstyrks . dels att utskottets hemställan under 11 bort ha följandelydelse: 11. beträffande fredspliktsbestämmelserna och200-kronorsregeln m.m attriksdagen med bifall till motion 1986/87:A718 yrkandena 2 och 3 samt med avslagpå motionerna 1986/87:A734 yrkande 6, 1986/ 87: A736 yrkande 5 i motsvarandedel och 1986/87: A751 yrkande 2 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Medlemsomröstningföre Strejk (mom. 12-motiveringen) , och (alla m)anser att den del av utskottets yttrande som på s. 22 börjar med"Utskottet avstyrker" och på s. 23 slutar med "inre angelägenheter"bort ha följande lydelse: Sedan gammalt har arbetsmarknadens parter i vårt land enprincipiell frihet att använda ekonomiska stridsåtgärder som påtryckningsmedelför att genomdriva sina krav. I detta ligger att parterna bärförstahandsansvaret för att arbetsfreden upprätthålls. harstridsåtgärder tillgripits i ökad omfattning. Vid varje avtalsrörelse har detkommit till öppna konflikter. Vid sidan härav använder arbetstagarsidanomfattande arbetsnedläggel-ser som medel för att lösa internaorganisationstvister. Stridsåtgärderna har också ändratkaraktär. Det har blivit allt vanligare att man - särskilt inom den offentligaverksamheten - väljer åtgärder som i praktiken riktar sig främst mot tredjeman, dvs. Dessutom har nya och sofistikerade metoder börjatsättas in, varigenom arbetstagarsidan med begränsade insatser på den egna sidankan uppnå ytterst kännbara effekter för motsidan och därmed skapa en obalans iparternas ekonomiska stridsrätt. Det är mot den ovan tecknade bakgrunden som man har se deförslag som har väckts i bl.a. motion A708 att förbättra det svenska systemetför avtalsförhandlingar och arbetskonflikter. Regeringen har tillkallaten särskild utredare med uppgift ätt analysera detta system och presenteraförslag som är ägnade att förbättra det. Utredaren skall före utgången av januari1988 redovisa sina bedömningar till regeringen. I avvaktan härpå bör 0 motioneninte föranleda någon åtgärd. Arbetsrättsligaskadestånd (mom. 13) AU 1987/88:8 (), (), (), (), (), () och IngvarKarlsson i (c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 24 sombörjar med "Vid behandlingen" och slutar med "motsvarandedelar" bort ha följande lydelse: Utskottet har samma uppfattning sommotionärerna att de arbetsrättsliga skadestånden ofta inte står i rimligproportion till den uppkomna skadan. Den arbetsrättsliga lagstiftningen ärnumera ett omfattande regelverk med ett dussintal lagar, vartill kommer denreglering som sker genom kollektivavtalen. Det är svårt att överblicka ett såomfattande regelsystem och efterleva det i alla dess detaljer. Inte minstgäller det om mindre företagare, som av naturliga skäl inte kan ha tillgångtill egen arbetsrättslig expertis. Skadestånd utkrävs emellertid även förbagatellartade förseelser. Konsekvenserna av denna utveckling bör nu bli föremål fören analys med sikte på behövliga förändringar i lagstiftningen. I sambandhärmed bör även de s.k. informella skadestånden uppmärksammas. Det får ankommapå regeringen att bestämma i vilken form detta översynsarbete skall bedrivas. dels att utskottets hemställanunder 13 bort ha följande lydelse: 13. beträffande arbetsrättsliga skadeståndatt med bifall till motionerna 1986/87:A220, 1986/87:A715 yrkande 3,1986/87:A734 yrkandena 7 och 11 samt 1986/87:A736 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört. i löneavtal (mom. 15- motiveringen) , och (alla m)anser att den del av utskottets yttrande på s. 26 som börjar med "Isin" och slutar med "motionens utredningsyrkande" bort haföljande lydelse: Lönebildningen och formerna härför spelar en avgöranderoll för hur de centrala målen för den ekonomiska politiken skall kunna uppnås.Skall det svenska näringslivet kunna upprätthålla sin internationellakonkurrenskraft kan vi inte tillåta att lönekostnaderna stiger snabbare än ivår omvärld. Erfarenheterna visar att följsamhetsklausuler har haft enomfattande negativ inverkan på utveckhngen och kan få förödandeeffekter på svensk ekonomi. Det får förutsättas att arbetsgivarna på både denoffentliga och privata sidan - med resultatet av tidigare avtalsutfall i minnet- kommer att utan stöd av den i motion A749 begärda lagstiftningen bestämtavvisa propåer om sådana klausuler i kommande avtalsrörelser. Särskiltyttrande au 1987/88:8 Finansiering av fackligt samarbete i transnationellaföretag (mom. 5) BengtWittbom, och (alla m) anför: Medanledning av vpk-förslaget att ålägga multinationella företag att bekostafackligt samarbete vill vi slå fast att sådana insatser, om de bedöms varabehövliga, bör regleras genom partsöverenskommelser. ' föreliggande vpk-motionen finns en allmänt negativ, inställning tillmultinationellt företagande. Skall det svenska välståndet kunna vidmakthållasär det emellertid angeläget att vi slår vakt om möjligheterna till fri handel,fri etablering över gränserna och fria kapitalrörelser. Däremot bör vi avståfrån interna åtgärder av det slag som begärs i motionen och som kan bli etthinder i agerande utåt på det handelspolitiska fältet.