bet · GB01TU20 · 1987-12-31 00:00:00 — Det betonas att med inrättandet av ett särskilt anslag förinvesteringar i länstrafikanläggningar skapas ökade förutsättningar för ensamordnad utveckling av infrastrukturen i länet. För investeringar i länstrafikanläggningar skall påsamma sätt som sker för länsvägplanerna särskilda tioåriga planerupprättas. Arbetet med att upprätta dessa planer skall samordnas av vägverket.Prioritering och avvägning mellan olika investeringsobjekt skall göras avlänsstyrelsen som fastställer planen, öm och en länsstyrelse inte äröverens om innehållet i planen, skall regeringen besluta i fråga omfastställelsen. I ett flertal motioner reses invändningar mot vadföredraganden anför beträffande riktlinjer för och anslag titt Byggande av länstrafikanläggningar. I motion T46 (fp) yrkande 3 anförs att börbesluta att det inte inrättas ett gemensamt anslag för länsvägarna,länsjärnvägarna m.m. Samma begäran återfinns i motion T48 (c) yrkande 15, därregeringens förslag avvisas om att del skall vara möjligt att omfördelainvesteringsmedel mellan järnvägs- och vägsatsningar inom det framtidalänstrafikanslaget. I samma motion, yrkande 29, redovisas förslag till endetaljerad uppdelning av anslaget på olika delposter. Enligt motion T48 (c) rör den inbördes fördelningen avdessa medel mycket centrala politiska frågeställningar. Det är därför rimligtatt tar ställning till huvudinriktningen genom att anslaget delas påspecificerade delanslag, framför allt när det fr. o. m. riästa budgetår kommeratt handla om att fördela insatserna mellan vägar och järnvägar. Byggande av länstrafikanläggningar börsåledes enligt motionärernas mening fördelas på följande delposter: /90 bör enligt motionen Länsjärnvägar uppföras som en TU1987/88:20 Som ett övergående provisorium för /89 börregeringen bemyndigas att använda medel ur delanslagen 13 för sådanalänsjärnvägsinvesleringar som kan länkas bli aktuella redan innan analys ochplanering av hela inventeringsbehovet har fullbordats. börsåledes uppföras med sammanlagt 1 005 milj.kr. 1 motion T48 (c) yrkande 29 föreslås alltså att anslagetför byggande av länstrafikanläggningar bör tillföras ytterligare 355 milj.kr.utöver de 650 milj.kr. som regeringen föreslår. Också i yrkande 22 härivisastill en enligt motionärernas uppfattning erforderlig anslagshöjning, nämligenmed 355 milj.kr. till länstrafikanläggningar för alt möjliggöra ett program förbeläggning av länsvägar. 1 motion T22 (c) yrkande 1 hänvisas till att anslagettill länsvägar bör höjas så all man når upp till 500 milj.kr. för att ge ökademedel till länsvägarna i . 1 motion T66 (vpk) yrkande 32 begärs att tillbyggande av cykelvägar anvisar 20 milj.kr., utöver det belopp som föreslås iden trafikpolitiska propositionen, nämligen 20 milj.kr. Enligt utskottets mening har den decentraliseradeväghållnirigen betydande förtjänster. Erfarenheterna är så goda att utskottetfinner det i hög grad lämpligt alt även investeringar i länsjärnvägar börprioriteras regionalt på samma sätt som sker förkollektivtrafikanläggningar i övrigt och för länsvägar. kan konstateras att investeringar iväganlägghingar resp. kol- lektivtrafikanläggningar i viss mån är utbytbara. Det är därför lämpligt attlokala och regionala anläggningar för vägtrafik och kollektivtrafik kanprioriteras samordnat och på länsnivå. Den decentraliserade investeringsplaneringenbör således enligt utskottets mening samordnas på så sätt att samtliga dessatyper av investeringar fortsättningsvis prioriteras på länsnivå avlänsstyrelserna. Då förtroendemannastyrelse utgörs avrepresentanter från bl. a. och primärkommunerna säkerställs att avvägningenmellan olika transportsystem prövas i ett sammanhang. Detta talar för att det inrättas ett gemensamt anslag förlänstrafikanläggningar och med en inriktning av investeringsplaneringen ochinvesteringsverksamheten på det sätt som föredraganden anger. Det innebär bl.a. alt en enkel och obyråkralisk handläggningsordning bör eftersträvas. När det gäller medelstilldelningen konstaterar utskottetatt en av de största anslagshöjningar som föreslås i den trafikpolitiskapropositionen avser Byggande av länstrafikanläggningar. För /89föreslås en höjning med 300 milj.kr. Den överenskommelse som finns mellanstaten. och Svenska lokaltrafikföreningeninnebär, under förutsättning av godkännande, att ytterligare 320milj.kr. tillförs anslaget för därnäst kommande år så att anslaget når upp till970 milj.kr. Även med beaktande av angelägenheten av att ytterligare kunnarusta upp såväl vägarna i länen som kollektivtrafiken finner utskottet del intebefogat med anslagshöjningar utöver vad söm föreslås i den trafikpolitiskapropositionen. Enligt utskottets mening är det bl. a. avtrafiksäkerhetsskäl angeläget att byggandet av cykelvägar påskyndas. Detta kan nu ske genom att de bidrag 30 somhittills utgått till bl. a. byggande av cykelvägar förstärks genom ett TU1987/88:20 sammanförande till en särskild stalsbidragsram som ryms inomanslaget för länstrafikanläggningar. Utskottet finner det lämpligt att bidragetkan lämnas från ett och samma anslag till såväl väghållande som ickeväghållande kommuner. Utskottet finner också den angivna bidragsramen välavvägd. Av det anförda följer att utskottet tillstyrker såväl regeringensförslag till riktlinjer för investeringsplaneringen ochinvesteringsverksamheten som förslaget till medelsanvisning med ettreservationsanslag av 650 milj.kr. Samtliga nu behandlade motionsyrkandenavstyrks. Beträffande överföring av medel från anslaget Byggande avlänstrafikan-läggiUngar tillstyrker utskottet alt medel får föras över mellanåren 1988 och 1989 i enlighet med vad som föreslås i den trafikpolitiskapropositionen. I motion T219 (c) yrkande 2 begärs att avregeringen föreläggs ett tioårigt program för förstärkning' av grusvägar inomlänsvägnälet. Det hävdas all en omfördelning av resurserna måste äga rum medinnebörd att ' omkring hälften av invesleringsmedlen måste gå tilllänsvägarna. I motion T301 (c) yrkande 1 krävs en planmässigförstärkning av grus-" vägnätet i . Detta län behandlasockså i motion T46 (fp) yrkande 4 med begäran att ytterligare 10 milj.kr. börtilldelas länet för bl. a. länsvägar. I motion T75 (fp) yrkande 4 begärs attlänsväganslaget i erforderlig utsträckning går till förbättringar av länsvägari glesbygd. I motion T328 (c) yrkas alt gruSvägnälet i börbeläggas och att 25 milj.kr. bör tillföras länet för delta ändamål. Utskottet vill erinra om den betydande anslagshöjning somutskottet tidigare förordat till förmån för Byggande av länstrafikanläggningar.Denna bör kunna innebära en kraftfull satsning på bl. a. länsvägnätet. Det ankommer närmast på vägförvaltningarna att utarbetalänsvisä behovsinventeringar i den mån sådana inte redan finns, till ledningför länsstyrelsernas prioriteringar och avvägningar i sambarid medfastställandet av en tioårig plan. Denna decentraliserade beslutsprocess medanknytning till lokala och regionala behov finner utskottet lämplig. Utskottetavstyrker följaktligen motionsyrkandena. Även i motionerna T57 (fp) yrkande 3, T302 (c) och T323(m) rörande brobyggnader i behandlas investeringsåtgärder som berör anslagetByggande av länstrafikanläggningar. Det är.ett stort antal förslag tillbrobyggnader som förs fram, varav huvuddelen av förslagen är koncen-. ireradetill broförbindelser som berör kommun. Vissa färjeförbindelser inomkommunen är nu kommunalt finansierade. 1 motion T57 (fp) framhålls altbrobyggnader skulle kunna minska kommunens kostnader avsevärt. I motion T302(c) pekas på att inbesparade färjekostnader bör kunna vara ett väsentligtbidrag till kapitalkostnaderna för broinvesteringar och därför medverka tillatt projekten kan tidigareläggas. I motion T323 (m) framhålls att vägverketsdriftkostnader för färjetrafiken Hönö-Foto i kommun skall kunna efterbrobyggets färdigstäljande få användas till finansieringen av detta bygge. I denna sistnämnda fråga vill utskottet hänvisa till attgenom beslut i /88:20 anledning av budgetproposition harvägverket bemyndigats att använda driftmedel för att bygga broar som ersätterfärjor. Utskottet utgår också frän att inbesparade färjekostnader tas med ikalkylerna vid de samhällsekonomiska bedömningar som föregår ett brobygge. Beträffande önskemålen om en tidigareläggning avbrobyggena vill utskottet hänvisa till den nivåhöjning av anslaget Byggande avlänstrafikanläggningar som föreslås ske. Utskottet kommer senare i avsnitt10 att ta upp även förslag om avgiftsfinansiering och lånefinansiering avinvesteringar i bl. a. broanläggningar. Utskottet är emellertid inte berettatt förorda att skall anvisa särskilda statliga medel för objekten ifråga ulan hänvisar till gällande handläggningsordning. Utskottet avstyrkerföljaktligen motionsyrkandena. 1 motion r28 (s) yrkande 1 begärs ett uttalande frånriksdagens sida att investeringar i anläggningar för strömförsörjning tdltrådbussar skall vara berättigade till statsbidrag. Del hänvisas till attinvesteringar i rullande material kan vara bidragsberättigade, medan det inteklart framgår av propositionen att även anläggningar för strömförsörjningen kanomfattas av bidragsgivningen. I propositionen konstateras att de nuvarande bidragsreglernainte inrymmer statliga stimulanser för användande av miljövänlig teknik vidförnyelse av fordonsparken. Försök och demonstrationsprojekt har emellertidvisat att stora vinster, energi- och miljömässigt, kan uppnås genom modernframdrivningsteknik på olika slag av fordon. Utskottet har tidigare anslutit sig till föredragandensförslag till hur anslaget Byggande av länstrafikanläggningar skall få användas.Det innebär att investeringar i lokal och regional kollektivtrafik som främjarmiljö, samordning och energieffektivitet bör bli bidragsberättigade. Förfordonsanskaffning bör bidragsgrundande kostnader vara de merkostnader somuppkommer vid anskaffande av sådana fordon som i särskild mån ger enmiljövänlig och energieffektiv trafik. Till sådana fordon hör enligt utskottetsbedömning bl. a. trådbussar. Utskottets tidigare ställningstagande innebär vidare attbidragsmöjligheterna till kollektivtrafikinvesteringar utvidgas till att ävenomfatta strömförsörjning och signalanläggningar för spårbunden trafik.Trådbusstrafik bör därvid jämställas med lokal och regional spårbunden trafik.Utskottet förutsätter därmed att anläggningar för strömförsörjning även tilltrådbussar blir bidragsberättigade. Vad utskottet nu anfört innebär att syftet medmotionsyrkandet blir tillgodosett. Motionsyrkandet bör därför lämnas utan särskild åtgärd från sida. I motion T75 (fp) yrkande 3 framhålls att spårbundentrafik i stadskärnorna bör få statligt ekonomiskt stöd. Med hänvisning till vadutskottet ovan anfört om stalsbidragsgivning till investeringar i lokal ochregional kollektivtrafik bör även detta motionsyrkande lämnas utan särskildåtgärd från sida. 7.6 Bidragtill byggande av kommunala vägar och gator /88:20 I den trafikpolitiska propositionen föreslås att anslagettillförs ytterligare medel för /88. Därmed uppnås tre syften,nämligen för det första en tidigareläggnirig av sådanakolleklivtrafikinvesteringar som är prioriterade i fördelningsplanen för åren1988-1997. Vidare kan bidrag lämnas till investeringar itrafiksignalanläggningar som prioriterar kollektivtrafik samt till ökadhandikappanpassning. Det betonas att bidrag skall kunna lämnas efter ett enkeltansökningsförfarande. Föredraganden beräknar det ytterligare médelsbehovel förnämnda ändamål till sammanlagt 110 milj.kr. Utskottettillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning. Beträffande användrUngen av anslaget Bidrag till byggandeav kommunala vägar och gator, innebärande att bidrag får lämnas tilltrafiksignalanläggningar och handikappanpassning, anförs i propositionenföljande. För busstrafiken är framkomligheten särskilt istorstäderna i vissa fall besvärande låg. En väsentlig förbättring kanåstadkommas med moderna trafiksignaler som prioriterar kollektivtrafiken. Bl.a.uppnås snabbare kör-lider. bättre regularilet och minskade kostnader.Bussresenärerna vinner därmed i komfort och restid. I propositionen föreslåsdärför att förstärkningen av anslaget Bidrag till byggande,av kommunala vägaroch gator även bör få användas till investeringar för att stimulerabussprioritering i trafiksignaler. Bidrag bör lämnas av kostnaden.Utskottet finner en sådan användning av anslaget lämplig och tillstyrkerdensamma. Enligt lagen (1979:558) om handikappanpassadkollektivtrafik skall de färdmedel som används i kollektivtrafiken så långtdet är möjligt vara lämpade för handikappade resenärer. Det ankommer på transportrådetatt utfärda föreskrifter för handikappanpassning av kollektiva färdmedel.Föreskrifter finns nu för ett stort antal slag av färdmedel inomkollektivtrafiken. Enligt gällande föreskrifter skall färdmedlen redan vidnyleverans vara handikappanpassade. För äldre fordon sker anpassningensuccessivt och skall vara genomförd senast transportrådetfastställt för olika fordonsslag. Föreskrifterna för äldre färdmedel är avtekniska och ekonomiska skäl inle lika långtgående som för nya färdmedel. Beträffande handikappanpassning av terminaler har avstatsmakterna inte angivits någon sista tidpunkt för när anpassning av äldresådana byggnader skall ske. Vid nybyggnad av terminaler skall däremot entillgänglighet för handikappade finnas i enlighet med bestämmelserna i . Föredraganden betonar alt det är angelägel att påskyndatakten i handikappanpassningen och göra den mer omfattande. Den omständighetenatt det inte lämnas något statligt stöd för handikappanpassning av fordon ochtrafikanläggningar gör emellertid att trafikföretagen nu har små incitament altgöra något utöver vad som föreskrivits. Ett sådant incitament bör enligt föredraganden skapas.Medel från en gångsanslaget på 110 milj.kr. bör därför få användas för bidrag till in vesteringar som okar tillgängligheten till lokal och regional kollektivtrafik. 3 1987/88. Utskottet, som finner det angeläget atthandikappanpassningen påskyn- /88:20 das och görs mera omfattande,tillstyrker att anslaget får användas även på delta sätt. Statsbidraget bör i enlighet med regeringens förslaglämnas av den bidragsgrundande kostnaden. Bidraget bör utgå tilltrafikhuvudmän och kommuner för färdmedel och trafikanläggningar som används ilokal och regional kollektivtrafik. Med bidragsgrundande kostnader avses vad gäller terminalersådana merkostnader som är en följd av all terminalen får en konstruktioneller förses med utrustning som inte följer av bestämmelser i bör i första hand användas för ombyggnad av befintliga anläggningarmen bör också kunna användas i särskilda fall vid nybyggnad för att åstadkommasådana handikappanpassningsåtgärder som inte regleras i Svensk Byggnorm. Medhandikappanpassningsåtgärder avses inte bara åtgärder inom byggnaden ulan ocksåi dess närhet, t: ex. sådant som underlättar rullstolsburnas eller synskadadesmöjligheter alt komma in i byggnaden. Utskottet som finner bidragsreglerna ändamålsenliga villbetona att vid ombyggnad av äldre terminaler - del bör vara vägledande vidstatsbidragsgivningen att ombyggnadskostnaden står i rimlig proportion tillden nytta åtgärden kan få för handikappade. På samma sätt skall enligt föredraganden detbidragsgrundande beloppet för en ökad handikappanpassning av fordon vara demerkostnader som betingas av att fordonet får en konstruktion utövernormalstandard och som i särskild mån ger en god handikappanpassning avkollektivtrafiken. Denna normalstandard är för handikappanpassning definieradsom den basnivå som följer av TPR:s föreskrifter vad gäller nya färdmedel. På denna punkt föreligger enligt utskottets mening enoklarhet i propositionstexten, s. 290. Den har också påtalats i motion T26 (s)yrkande 3 beträffande villkoren för att erhålla statsbidrag. Oklarheten består i att det å ena sidan argumenteras ipropositionen för att nya färdmedel skall få en standard itillgänglighelshänseende som går utöver den basnivå av åtgärder som följer avtransportrådets föreskrifter, ä andra sidan anförs att en ökadhandikappanpassning av befintliga fordon bör stimuleras. Enligt utskottets mening bör handikappanpassningen öka iförsta hand hos nya färdmedel. Detta innebär ett långt bättre utnyttjande av deekonomiska medlen. Anpassningsåtgärder är inle särskilt kostsamma, om deplaneras redan på konstruktionsstadiel, medan det är förenat medstora kostnader att i efterhand bygga om äldre fordon. Med hänsyn till den i allmänhet långa livslängden påkollektivtrafikmedel kan del emellertid vara befogal att man i en del fallstödjer en viss ökad handikappanpassning även hos äldre färdmedel. Avvägningensynes kunna lösas genom den i motionen föreslagna definitionen av begreppetnormalstandard. Det innebär alt normalstandard är för handikappanpassning definieradsom den basnivå som följer transportrådets föreskrifter vad gäller färdmedel.Del betyder alt det skall räcka med att de äldre fordonen anpassas till enhögre nivå än vad som gäller föreskrifterna för äldre färdme- del, mende behöver inte nödvändigtvis bli bättre än vad föreskrifterna TU1987/88:20 säger för nya färdmedel. När statsbidraget däremot används för att stimulera enökad handikappanpassning av nya färdmedel är normalstandarden den basnivå avåtgärder som följer av föreskrifterna för sådana fordon. Enligt utskottets mening är det angeläget att fordon, somtrafikerar sådana linjer där bland trafikanterna kan finnas många äldre ochhandikappade, får en särskilt god tillgänglighet. En sådan ökad tillgänglighetbör stimuleras genom användande av statsbidraget för detta ändamål och då försåväl nya som befintliga fordon. Utskottet förutsätter att bidraget får denanvändning som sagts. Med hänvisning till det anförda finner utskottet att deönskemål som framförs i mötionsyrkandet är tillgodosedda och anser därför attmotionen bör, såvitt nu är i fråga, lämnas utan särskild åtgärd från riksdagenssida. 7.7 Bidrag till drift av kommunala vägar och gator Från anslaget lämnas driflbidrag till statskommunvägarsamt väg- och gatu-anläggningar för kollektiv persontrafik m.m.Bidragsgivningen regleras genom förordningen (1982:853) om statsbidrag tillväg- och gatuhållning m.m. (ändrad senast 1986:668). Föredraganden beräknar i den trafikpolitiska propositionenmédelsbehovel till 670 milj.kr. för nästa budgetår. Utskottettillstyrker regeringens förslag till medelsanvisning. 7.8 Bidrag till drift och byggande av enskilda vägar Från anslaget lämnas bidrag till drift och byggande avvissa enskilda vägar. Bidragsgivningen regleras genom förordningen (1979:788)om statsbidrag till enskild väghållning (ändrad senast 1984:771). Föredraganden beräknar médelsbehovel till 422 milj.kr. I motion 1987/88:T48 (c) yrkande 30 begärs en förhöjningav anslaget till enskilda vägar med 60 milj.kr. i förhållande till regeringensförslag. Genom anslagshöjningen skulle därmed en återgång till en 70-procentigbidragsandel kunna ske. Utskottet vill hänvisa till att ett nytt differentieratbidragssystem för enskild väghållning infördes fr. o. m. . Avsikten medsystemet var att det skulle ge en för den enskilde rättvisare fördelning avmedlen, som samhällets varierande intresse i de olika vägarna bättreskulle kunna återspeglas. Sammantaget ansågs del innebära väsentliga förbättringarav den enskilda väghållningen. Under hänvisning härtill tillstyrkte utskottetdet nya bidragssystemet. Utskottet finner för sin del inle anledning föreligga attfrångå det tidigare riksdagsbeslutet. Utskottet vill i sammanhanget erinra om att det, förutom det statliga bidraget, i betydande omfattning förekommer kommunala bi drag till den enskilda väghållningen. I många fall innebär detta att de enskilda väghållarna har samtliga kostnader för väghållningen täckta med 35 Utskottet vill också hänvisa till att under anslaget B9.Särskilda bärighets- /88:20 höjande åtgärder föreslås i dentrafikpolitiska propositionen att 15 milj.kr. bör anvisas för att höjabärigheten på epskilda vägar inom skogslänen. Utskottet återkommer till dennafråga i avsnitt 7.11. Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottet deni trafikpolitiska propositionen föreslagna medelsanvisningen. Härav följer attmotion T48 (c) yrkande 30 avstyrks. I motion T53 (m) yrkas att hos regeringen begärförslag till bättre villkor för skogsnäringen för byggande och underhåll avskogsbilvägar. Det bör enligt motionären ifrågasättas om inte ett återinförandeav vägmedel till skogsnäringen för väghållning vore berättigat eller attkostnaderna för skogsbilvägar görs avdragsgilla vid taxeringen. I denna fråga vill utskottet hänvisa till att det enskildavägnätet stöds också genom ett särskilt anslag under nionde huvudtiteln medbeteckningen D7. Stöd till byggande av skogsvägar. Enligt budgetpropositionen,bilaga 11, behöver skogsvägnätet förtätas i vissa delar av landet för attmöjliggöra effektivare skogsbruk. I landets södra delar kännetecknasinvesteringsbehovet främst av ombyggnader och förbättringar av befintligavägar så att de kan utnyttjas av moderna virkestransportfordon. Den sammanlagda bidragsramen bör, enligtpropositionsförslaget, mot denna bakgrund räknas upp med 10 milj.kr. har i sitt betänkande JoU 1987/88:17 tillstyrktmedelsanvisning härför. Utskottet kan alltså konstatera att det sker en vissåterföring av skattemedel till byggande av skogsvägar. Skattemedel användsockså till andra vägar som trafikeras av fordon som används i skogsbruketnämligen allmänna vägar och bidragsberättigade enskilda vägar. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion T53 (m). Beträffande överföring av medel för bidrag tid drift ochbyggande av en-skdda vägar och gator tillstyrker utskottet att medel får förasöver i enlighet med vad föredraganden anför. 7.9 Tjänster till utomstående Från anslaget betalas vissa kostnader inom förplanering av beredskapsarbeten m.m. Föredraganden beräknar i proposition 1987/88:100 bil. 8medelsbehovet till 35,4 milj.kr. Det hänvisas till att hargodkänt att anslaget får användas för upprustning av vägar i samband med beslutom överföring av trafik från järnväg till landsväg eller vid beslut om att drain en färjeled. Det bör även under nästa budgetår vara möjligt att användaanslaget till nämnda ändamål. Utskottet tillstyrker såväl förslaget till medelsanvisningsom vad som i budgetpropositionen anförts om användningen av anslaget Tjänstertdl utomstående för upprustning av vissa vägar. 7.10 Försvarsuppgifter /88:20 Från anslaget betalas kostnader för planeringm.m. samt investeringar vad gäller försörjningsberedskapen inomtotalförsvarets civila delar. Anslaget avser den verksamhet som skall tillgodosetotalförsvarets krav på väghållning vid krigsfara och i krig och denplanläggning i fred som erfordras härför. Anslaget omfattar delposterna driftoch investering. I delposten drift inräknas främst sådana uppgifter somplanläggning av krigsorganisation, upprättande av krigsvägplan,försvarsutbildning, organisering och utbildning av driflvärn, säkerhetsskyddsamt övriga åtgärder inom ramen för civilt och militärt försvar. Investeringar omfattar främst anskaffning avreservbromateri-el och reservdelar för verkets färjor, fordon och maskiner. Föredraganden beräknar i proposition 1987/88:100 bil. 8medelsbehovet för /89 till . ' Beträffande användtungen av anslaget Vägverket:Försvarsuppgifter föreslås att genom ett lämpligt avvägtbeställningsbemyndigande ges möjlighet att anskaffa reservbromateriel såekonomiskt som möjligt. Ett lämpligt beställningsbemyndigande för år 1990föreslås vara 10 milj.kr. Utskottet tillstyrker såväl den föreslagnamedelsanvisningen som det" föreslagna beställningsbemyndigandel åtvägverket. I motion T208 (c) yrkande 1 tas upp frågan om samordningav civila vägplaner och krigsvägptaner. Såsom utskottet framhöll i sitt yttrande (/87:2 y)till försvarsutskottet med anledning av proposition (1986/87:95) omtotalförsvarets fortsatta utveckling utgör krigsvägplanen i sig ett instrumentför samordning av den civila och militära väghållningen i kris- ochkrigssituationer.