bet · GB01SoU21 · 1987-12-31 00:00:00 — I betänkandet behandlas tre motioner (fp, m, c) om översynav abortlagen och om utvidgat rättsskydd för foslrel. Utskottet, som avstyrkermotionerna, erinrar om tidigare riksdagsutlalanden att den nuvarandetidsgränsen för sena aborter, , bör ses över och om all del pågåendeutredningsarbetet rörande fosterdiagnostiken också bör kunna inbegripa frågorsom rör abortlagen. Utskottet inskärper all behandlingen härav ärutomordentligt angelägen. Då regeringen överlämnat dessa frågor tillutredningen om det ofödda barnet anser ulskoltet emellertid inte erforderligtmed något ytterligare initiativ av . En m-ledamot reserverar sig lill förmån för längre gåendeuiredningskrav. 1987/88;So424 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär förslag till en stegvis förändring av den nuvarandeabortlagen i syfte att ge det ofödda barnet rätt till liv i enlighet med detsom anförts i motionen. 1987/88:So440 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av ett ökat rättsskydd för foslrel. 1987/8S:So460 av m.fl. (fp, m, c)vari yrkas aft hos regeringen begär en förutsättningslös översyn av1974 års abortlag. I motion l987/88:So424 (c) anförs bl.a. att det för allminska antalet aborter är nödvändigt alt åtgärder vidtas på såväl kort som långsikt. Enligl motionären är del viktigt alt abortlagen ändras så alt det oföddabarnet i priricip får rätt till liv. Möjlighet till abort skall endastföreligga i undantagsfall. De abortförebyggande insatserna måste ökas.Samhället skall se lill att människor som åberopar ekonomiska eller socialaskäl för abort skall erhålla erforderligt stöd så all dylika skäl undanröjs.Sjukvårdspersonalen skall vidare enligl motionären i lag garanteras rätt allslippa delta vid abortingrepp. Innan en helt ny abortlag införs bör slutligenenligt motionären nuvarande abortlag ändras så att den abortsökande skalldelta i etl obligatorisktsamtal med läkare, kurator eller motsvarande.innan beslut om SoU1987/88:21 abort fattas. I motion l987/88:So446 (m) framhålls att frågan omrättsskydd för fostret har fått en ökad aktualitet när det gäller utvecklingeninom genteknik, fosterdiagnostik, provrörsbefruktning, transplantationskirurgioch forskning på embryon. Det är enligt motionärernas mening angeläget att isamband med en utredning om rättsskydd för fostret i dessa sammanhang äveninbegripa frågan om ökat rättsskydd i aborlsilualioner. Motionärerna anserdärför att frågan om ett ökat rättsskydd för fostret måste bli föremålför en förutsättningslös utredning utifrån en helhetssyn som omfattar alla de nuaktuella områdena. I motion 1987/88:So460 (fp, m, c) framhålls alt denmedicinska forskningens och behandlingsmöjligheternas oerhört snabba utvecklingpå senare år har ställt oss inför problem som ej förutsågs när nuvarandeabortlag antogs. Motionärerna pekar bl.a. på risken att fosterdiagnostiken kanbli ett instrument för sortering och urval, för kvalitetskontroll och"människoförädling". I aborteras 30 000 ,vilket enligt motionärerna är ett oroande stort antal, som i sig medför allansträngningarna att minska antalet aborter måste skärpas. Motionärernaframhåller slutligen all mycket tyder på att den syn på fostret som kom tilluttryck abortlag håller på att överges. De anser del nödvändigt attpå allvar diskutera abortlagens innebörd i den situation vi nu befinner oss. Enligt abortlag avgörs frågan om abort föreutgången av 12:e havandeskapsveckan av kvinnan själv. Hon får vägras abortendast om åtgärden skulle medföra allvarlig fara för hennes liv eller hälsa.Denna förutsättning prövas av en läkare. För abort efter 12:e men före utgångenav fordras i regel, utöver vad som gäller vid abort före tolfteveckan, att det företas en särskild kuratorsutredning. Om kvinnan inte medgesabort, är läkaren skyldig att hänskjuta frågan lill socialstyrelsenför förnyad prövning. Efter 18:e havandeskapsveckan får abort företas bara iundanlagsfall. För abort krävs då tillstånd, som får lämnasendast om det föreligger synnerliga skäl för åtgärden. Kan det antas attfoslrel är livsdugligt, får tillstånd endast lämnas om havandeskapet på grundav sjukdom eller kroppsfel hos kvinnan medför allvarlig fara för hennes liveller hälsa. Ärenden om tillstånd till abort handläggs fr.o.m. den 1juli 1981 av råd för vissa rättsliga, sociala och medicinskafrågor. Frågan om en ny abortlagstiftning med starkare rättsskyddför det ofödda barnet har behandlats av vid ett flertal tillfällen(se utskottels betänkanden SoU 1984/85:11, 1986/87:5 och 1987/88:2). Ibetänkandet SoU 1986/87:5 om familjeplanering och abort behandlades utförligt1974 års abortlag, utredningar av betydelse i sammanhanget, den medicinskautvecklingen då det gäller livsdugligheten hos mycket tidigt födda barn ochtransplantalion av mänsklig fostervävnad samt refererades tidigare ullalan- den avriksdagen i ämnet. För en fullständig bakgrund hänvisas lill denna SoU1987/88:21 genomgång. I betänkandena SoU 1986/87:5 och SoU 1987/88:2 harutskottet med anledning av en motion (c) med samma yrkande som i nu behandladmotion So424 behandlat frågan om en stegvis förändring av den nuvarandeabortlagen i syfte att ge det ofödda barnet rätt till liv och med möjlighettill abort endast i undantagsfall. Utskottet har vid båda tillfällenafastslagit att dess uppfattning är all abortlagens utgångspunkt börvara alt det är kvinnan själv som inom vissa tidsgränser skall avgöra om honvill fullfölja en graviditet eller inte. Uiskottei delade inte den grundsyn somkom lill uttryck i den behandlade motionen och som innebar en mycket restriktivinställning till aborter över huvud tagel. Motionen har därför avstyrkts såväl1986 som 1987. Utskottet har emellertid understrukit att abort alltidmåste vara en nödfallsutväg och att samhällets målsättning måste vara allminska antalet aborter så mycket som möjligt. För delta krävs olika slag avförebyggande åtgärder, såsom en utbyggd och anpassad prevenlivmedelsrådgivningoch hjälp och stöd till de kvinnor som önskar detta. Utskottet har vidare betonat vikten av att en abortsökandekvinna erbjuds ell gott psykosociall stöd och att rådgivningen ger möjlighetatt diskutera såväl medicinska som psykologiska och etiska frågor samt gererforderliga upplysningar om samhällets hjälp- och stödmöjligheier. Uiskottei har vidare framhållit alt den angivnahuvudprincipen inte innebär att inte vissa frågor kring aborterna kan behövadiskuteras på nytt. Utskottet konstaterade i betänkandet SoU 1986/87:5 (s. 14)all nuvarande, abortlag inte tillåter aborter efler den tidsgräns dä fostretkan antas vara livsdugligt, utom i de undanlagsfall då graviditeten medförallvarlig fara för kvinnans liv eller hälsa samt att tidpunkten för livsduglighetvid lagens tillkomst antogs ligga någonstans mellan 24 och 28graviditelsveckor. Med utgångspunkt häri bestämdes den lidsgräns efter vilkenabort inte får företas annat än efter tillstånd av lill 18graviditelsveckor och ansåg sig då ha en betryggandesäkerhetsmarginal gentemot gränsen för livsduglighet. Utskottet framhöllhärefter att den medicinska utvecklingen som ägt rum under 1970- och 1980-talenhar ändrat de förutsättningar på vilka abortlagens regler om tidsgränsersålunda bygger. De möjligheter att rädda mycket tidigt födda barn som numerastår till buds gör alt man kan räkna med att ett barn kan överleva redan efter22-23 graviditelsveckor och att efler av barnen överlever.Utskottet fann del tydligt alt, om man lill detta lägger att del med hänsynlill svårigheterna att bestämma den exakta graviditelslängden fortfarande börfinnas en viss säkerhetsmarginal, ett beslut om sen abort enligt nuvaranderegler kan komma all fattas alltför nära den tidpunkt då fostret måste bedömassom livsdugligt. Genom en försiktig tillämpning, framför allt avsocialstyrelsen då det gäller tillstånd till myckel sena aborter, tordevisserligen enligt ulskottets bedömning i praktiken oftast kunna undvikas attabort beslutas i fall när fostret kan visa sig vara livsdugligt. mening skulle det dock vara felaktigt att överlåta åt praxis attlösa denna konflikt mellan kvinnans och foslrets intressen. Utskottet ansågdärför all en 1" 1987/88. noggranngenomlysning av dessa frågor skyndsamt måste komma till stånd SoU1987/88:21 och att därvid frågan om 18-veckorsgränsen borde prövas samt klarareregler för förutsättningarna för myckel sena aborter utformas. Utskottetbetonade att det inte fanns någon anledning att se över gränsen . Detanförda gav regeringen lill känna. I samma betänkande erinrade utskottet om sill uttalande(SoU 1984/85:11 s. 12) alt inseminationsulredningen bör anlägga en helhetssynpå de etiska problem som abort på grund av fosterskada aktualiserar samt allutredningen dock, enligt vad ulskoltet senare erfarit, mot bakgrund av deursprungliga direktivens utformning ansåg sig förhindrad all närmare gå in påfrågor som rör innehållet i abortlagen. Utskottet uttalade därför (SoU1986/87:5 s. 14) alt det enligt utskottets uppfattning är angeläget allinseminationsulredningen (nuvarande utredningen om det ofödda barnet)behandlar även frågor som rör abortlagen i den mån arbetet med skydd för oföddaeller med fosterdiagnostik ger anledning till det. Även detta gavs regeringentill känna. Enligl utskottets mening skulle frågan om tidsgränserna för abortlämpligen kunna behandlas av dåvarande inseminationsulredningen. Ulskoltet konstaterade i belänkandet SoU 1987/88:2 omvissa abortfrågor att det anförda visserligen innebar att utskottet förordadeen översyn av vissa bestämmelser i abortlagen, men att några skäl att göra enförutsättningslös översyn av hela abortlagen, såsom hade yrkats i en motion(fp) med samma yrkande som i nu behandlad motion So460 (fp, m, c), inte hadeframkommit. Frågan om en allmän genomgång av fostrets rättsskydd påolika områden, såsom begärs i So440 (m), behandlades senast i utskottetsbelänkande SoU 1987/88:2. Utskottet, som avstyrkte motionen, hänvisade härvidäven lill uttalanden i betänkandet SoU 1987/88:4, vari utskottet efterlysteregeringens överväganden med anledning av gen-etikkommitténs ochinseminationsut-redningens tidigare förslag. Utskottetanförde i belänkandet SoU 1987/88:2 vidare följande. Utskottels ställningstagande för"en genomlysning och eventuell förändring av vissa bestämmelser i 1974 årsabortlag samt för all frågor som rör abortlagen skall behandlas i den månarbetet med fosterdiagnostiken ger anledning till det, har sin grund iutskottets allvarliga övertygelse att de problem, som genom denmedicinska utvecklingen efler abortlagens tillkomst har uppstått itillämpningen av lagen, måste få sin lösning. Enligt utskottets meningrycks förutsättningarna för en abortlagstiftning baserad på den angivnahuvudprincipen om kvinnans rätt att själv inom vissa lidsgränser besluta omabort undan, om endast en misstanke uppslår att utsortering av individer, somav olika skäl bedöms som mindre önskvärda, sker med lagens hjälp, eller alllagen tillämpas så "generöst" att abort sker av , som - om devore önskade - skulle kunna räddas till livet. Utskottet erinrade slutligen om att det angivit vilkafrågor i anslutning lill abortlagstiftningen som i första hand måste studeraspå nytt om man i längden vill kunna bevara en lagstiftning som bygger på denhittills gällande grundprincipen och alt detta givits regeringen till känna.Det är, anförde utskottet, således nödvändigt att frågan om 18-veckorsgränsensom övre tidsgränsför abort utan särskilt tillstånd nu prövas och att en sänkning SoU 1987/88:21övervägs. Det är vidare nödvändigt att klarare regler utformas för förutsättningarnaför mycket sena aborter. Arbetet härmed bör inledas utan vidare dröjsmål.Frågor som rör abortlagen måste även belysas i del pågående utredningsarbetetpå fosterdiagnostikens område. Detta gavs ånyo regeringen till känna. Socialministern uppgav vid frågestund somsvar på fråga om tilläggsdirektiv till utredningen om del ofödda barnet attsocialutskottets betänkanden SoU 1986/87:5 och SoU 1987/88:2 skullekomma att överlämnas lill utredningen för beaktande av vad som där sägs omtidsgränsen för abort m.m., så att även dessa frågor kan las upp i anslutninglill utredningens nu påbörjade arbete angående fosterdiagnostiken. Regeringen överlämnade härefter den 18 februarisocialutskottets betänkanden SoU 1986/87:5 och SoU 1987/88:2 fill utredningenom del ofödda barnet för beaktande av vad som där sägs om tidsgränsen för abortm.m! I betänkandet behandlas tre mofioner om principerna förabortlagstiftningen. Utskottet behandlade dessa frågor senast under hösten1987 i sill betänkande SoU 1987/88:2 om vissa abortfrågor och dessförinnanbl.a. i belänkandet SoU 1986/87:5 om familjeplanering och abort. Utskottet fastslog i de nämnda betänkandena att den principiellautgångspunkten för abortlagstiftningen bör vara att det är kvinnan själv sominom vissa lidsgränser skall avgöra om hon vill fullfölja en graviditet ellerinte. Utskottet underströk dock att abort alltid måste vara en nödfallsutvägoch att samhällets målsättning måste vara att minska antalet aborter så mycketsom möjligt. För detta krävs, framhöll utskottet, olika slag av förebyggandeåtgärder, såsom en utbyggd och anpassad preventivmedelsrådgivning och hjälp ochstöd lill de kvinnor som önskar detta. Utskottet underströk vidare vikten avatt en abortsökande kvinna erbjuds ett gott psykosociall stöd och attrådgivningen ger möjlighet att diskutera såväl medicinska som psykologiska ochetiska frågor samt ger erforderliga upplysningar om samhällets hjälp- ochstödmöjligheter. Utskottets uppfattning är fortfarande att ingentingframkommit som motiverar en omprövning av abortlagens huvudprincip om kvinnansrätt att själv inom vissa tidsgränser avgöra om hon vill fullfölja singraviditet eller inte. Ulskoltet kan således inte heller nu ställa sig bakomden grundsyn som kommer lill uttryck i motion So424 (c) och som innebär enmyckel restrikfiv inställning till aborter över huvud taget. Denna motionavstyrks därför. Ett fasthållande vid abortlagens huvudprincip om kvinnansrätt alt inom-, vissa tidsgränser själv avgöra om hon vill fullfölja singraviditet innebär dock som utskottet påpekade redan i belänkandet SoU1986/87;5inte att inte vissa frågor kring aborterna kan behöva diskuteras på nytt. Som framgått av den inledande översikten uttaladeutskottet (SoU 1984/85:11 s.l2) att inseminationsulredningen(nuvarande utredningen om det ofödda barnet) bör anlägga en helhetssyn på deeliska problem som abort på grund av fosterskada aktualiserar. I betänkandetSoU 1986/87:5 fannutskottet att den konflikt mellan kvinnans och fostrets intressen som SoU1987/88:21 genom den medicinska utvecklingen som gör att allt tidigare födda barnkan räddas lill livet, gör att frågan om 18-veckorsgränsen som övretidsgräns för abort ulan särskilt tillstånd nu bör prövas och en sänkning övervägas.I samband med detta ansåg utskottet del vidare nödvändigt alt klarareregler utformas för förutsättningarna för mycket sena aborter. Utskottetbetonade däremot att det inte finns någon anledning att se över Slutligen erinrade utskottet i betänkandet om sitt yttrandevåren 1985 och uttalade på nytt att det är angelägel att frågor som rörabortlagen behandlas i den mån arbetet med skydd för ofödda eller med fosterdiagnostikenger anledning till det. Vad utskottet anförde gavs Ulskottets inställning är således att en översyn av vissabestämmelser i abortlagen bör göras. Några skäl att göra en förutsättningslösöversyn av hela abortlagen har dock enligt utskottets mening inte framkommit.Utskottet avstyrker därför även motion So460 (fp). Belräffande motion So440 (m) vill utskottet erinra såvälom den belysning av vissa här aktuella frågor som begärt, som om delännu inte färdigberedda förslaget från gen-etikkommittén och det ännu pågåendearbetet i utredningen om det ofödda barnet. I avvaktan på resultatet av deltaarbete ser utskottet inte skäl att nu inifiera ytterligare utredningar påområdet. Motionen avstyrks därför. I betänkandet SoU 1987/88:2 uttalade utskottet som sinmening att förutsättningarna för en abortlagstiftning baserad på den angivnahuvudprincipen om kvinnans rätt all själv inom vissa tidsgränser besluta omabort rycks undan, om endast en misstanke uppstår alt utsortering av individer,som av olika skäl bedöms som mindre önskvärda, sker med lagens hjälp, eller attlagen tillämpas så "generöst" att abort sker av , som - om devore önskade -skulle kunna räddas lill livet. Utskottet vill inskärpa att behandlingen av de frågor ianslutning till abortlagstiftningen som ovan angivits är utomordentligtangelägen. Den snabba medicinska utvecklingen inte minst på fosterdiagnostikensområde gör att utredningsarbetet måste igångsättas utan dröjsmål. Utskottetvill värna om en abortlag med den principiella utgångspunkten att det ärkvinnan själv som inom vissa fidsgränser avgör om hon skall fullfölja engraviditet eller inte. Mol bakgrund av all regeringen nu överlämnat de avriksdagen godkända betänkandena SoU 1986/87:5 om familjeplanering och abort ochSoU 1987/88:2 om vissa abortfrågor lill utredningen om det ofödda barnet förbeaktande av vad som där sägs om lidsgränsen för abort m.m. anser utskottet detdock inte erforderligt med något yllerligare initiativ från i dennafråga. Hemställan SoU 1987/88:21 1. beträffande en stegvis förändring av abortlagen att avslår motion 1987/88:So424, 2. belräffande enförutsättningslös översyn av abortlagen att avslår motion1987/88:So460, 3. beträffande enutredning om ökat rättsskydd för fostret att avslår motion1987/88:So440. Närvarande; (), (), GöteJonsson (m), (), (), (),(), (), Per (), Ann-Cathrihe (), (), (vpk), (), () ochClaes Rensfeldt (s). En stegvis förändring av abortlagen m.m. (mom. 1 och 3 ihemställan samt motiveringen till mom. 2) dels att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar pås. 5 med "Utskottets uppfattning" och slutar på s. 6 med "idenna fråga" bort utgå, dels att utskottet bort anföra följande: Utskottet konstaterar alt ingen utredning har haft ellerhar i uppdrag att behandla och analysera fostrets rättsskydd utifrån dennuvarande abortlagstiftningen och dess huvudprinciper. Enligt utskottelsmening är det nu angeläget alt frågan om rättsskydd för ofödda får utredas iett sammanhang där även aborlsilualioner måste inbegripas. Vi lever i ett samhälle med hög teknisk och medicinskstandard, och utvecklingen kommer att fortsätta, vilket är positivt. Skickligavetenskapsmän, forskare och tekniker har gjort och gör vikfiga insatser imänniskans och livets tjänst. Det är angeläget att koppla detta posifiva i denmänskliga utvecklingen med grundläggande värderingar, och här kommer ocksåfrågan om rättsskyddet in i bilden. har rekommenderat att rätten att födas medomanipulerad arvsmassa skall räknas fill de mänskliga rätfigheterna. vara elletiskt riktigt krav. Förarbetena till vår nuvarande abortlag utgick SoU1987/88:21 frånfoslrel som en del av moderns kropp. Fostret anses enligt de tankar som liggerbakom abortlagen få allt större rätt ju äldre det blir. saltes förrätt till abort ulan restriktioner. 1 realiteten sker många aborter senare.Samtidigt har den medicinska tekniken utvecklats så att del är möjligt att räddaallt tidigare födda barn. Synen alt del befruktade ägget -. fostret - skulle vara endel av kvinnans kropp var redan då del anfördes i förarbetena till nu gällandelag biologiskt felaktig. Men den senare forskningen som kunnat pågå därför attjust lagen avskaffade skyddet för det ofödda mänskliga livet visar myckettydligt på det felaktiga i resonemanget om "en del av kvinnanskropp". Del går inte att hålla fast vid en sådan syn när ägg sombefruktats utanför kvinnans kropp, s.k. provrörsbefruktning, som embryon införsi en annan kvinnas kropp. Därmed visas klart all det befruktade ägget - fostret- kan utvecklas utan sin biologiska moder och inte "utgör en del av henneskropp". Utredningen om del ofödda barnet (tidigare med namnetinseminationsulredningen) har i etl delbetänkande fastslagit just dettafaktum. I SOU 1987:11 heter det i utredningens överväganden följande: Det är enligt vår uppfattning uppenbart alt man intelängre kan betrakta modern och det blivande bainet som en enda individ. 1synnerhet är del omöjligt all se fostret som en del av kvinnans kropp när mandiskuterar fosterskador. Eftersom fostret är ett människoliv i utveckling kanfosterskador ge beslående men för den individ som senare föds. Ett skydd förfostret är därför ett skydd för denna individ. Utredningen konstaterar att både modern och det väntadebarnet är två individer som båda är "skyddsvärda". Det kan då här upprepas att det väntade barnet inte harnågot som helst skydd från samhället förrän efter angivna tidsgränser, dvs. iett mycket sent . skede av graviditeten. Frågan om rättsskydd för foslrel har fått en ökadaktualitet när det gäller utvecklingen inom genteknik, fosterdiagnostik,provrörsbefruktning, transplantationskirurgi och forskning på embryon. Del ärenligt utskottets mening ologiskt att i samband med utredning om rättsskydd förfostret i dessa sammanhang utesluta frågan om ökat rättsskydd iaborlsilualioner. Den nya utvecklingen på nämnda områden samt utvecklingen dådet gäller vårdmöj-lighelerna av mycket tidigt födda barn aktualiserar ocksåfrågan om de olika tidsgränserna i gällande lagstiftning, liksom innebörden avt.ex. Informationen till de blivande föräldrarna saml fadernsroll och ansvar måste också ytterligare aktualiseras och belysas i dessasammanhang. Utskottet vill därför slå fäst att har liv och som blivandemänniskor berättigade anspråk på ell långtgående rättsskydd. Enligl ulskottets mening måste därför frågan om ett ökaträttsskydd för fostret bli föremål för en förutsättningslös utredningutifrån en helhetssyn som omfattar alla de nu aktuella ornrådena och där denklara målsättningen skall vara ett ökat rättsskydd för fostret. Frågan börkunna behandlas av utredningen om det ofödda barnet eller på annat lämpligtsätt. nu anfört om ökat rättsskydd för bör med bifall lill motionSo440 (m) och med anledning av motion So424 (c) ges regeringen till SqU 1987/88:21 känna. Utskottet anser mot bakgrund av det långtgåendeöversynsuppdrag som förordats alt motion So460 (fp) härigenom blirtillgodosedd. dels att utskottet under mom. 1 och 3 bort hemställa: 1. beträffande en stegvis förändring av abortlagen attriksdagen med anledning av motion 1987/88:So424 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, 3. beträffande en utredning om ett ökat rättsskydd förfostret alt med bifall fill motion 1987/88:So440 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört.