bet · GB01JuU13 · 1987-12-31 00:00:00 — Så som framgår av propositionen behöver det inte råda någontvekan om att kriminaliseringen avser såväl all form av olovlig tillförsel avnarkotika till människokroppen som alla andra former av olovliga fysiskaförfaranden med narkotika även om de inte innefattar konsumtion eller är attbedöma som innehav eller annat brott enligt narkofikasfrafflagen. Utskottet vill i dettasammanhang understryka att det således inte är bemsningstillståndet ellertillståndet narkomani i sig som regleringen vänder sig mot utan t.ex. denhandling genom vilken tillförseln av narkotika sker. Utskottetsställningstagande i denna del innebär att utskottet avstyrker bifall tillmotionerna 615 och 616 i den del de avser kriminaliseringen av själva bruket avnarkotika. Ställningstagandetinnebär vidare att utskottet avstyrker bifall till mofio- JuU 1987/88:13nerna 7 och 8 om avslag på propositionen. Yrkandet i mofion 619 omkriminalisering av allt icke-medicinskt innehav och bruk av narkofika får ansestillgodosett genom den lagstiftning som utskottet här förordar. Straffetför narkofikabrott är som nämnts fängelse i högst eller om brottet äratt anse som ringa böter eller fängelse 1 högst . I proposifionenföreslås en särskild straffskala i 2 § som innefattar enbart böter för det fallatt brottet är att anse som ringa och består endast i eget bruk av narkotika. Imotionerna 9, 10, 218, 804 och 813 förordas att fängelse skall ingå istraffskalan för alla former av narkotikabrott. Motionärernaanser sammanfattningsvis att straffet för narkotikakonsum-fion måste speglastraffvärdet för denna handling jämfört med straffvärdet för andra brott samtatt fängelse i straffskalan är en förutsättning för att kunna utnyttja vissatvångsmedel och för att kunna döma till vård. Utskottetvill på nytt slå fast att en grundläggande utgångspunkt för en vidgadkriminalisering måste vara att de nya reglerna utformas så att den enskildesoch olika myndigheters vårdansträngningar inte motarbetas. Avsikten med denkriminalisering som utskottet ställt sig bakom är således inte atl få tillstånd en sådan ordning att i princip all narkomanvård från samhällets sidaskulle kunna ske under tvång. Vården av missbrukare bör enligt utskottetsuppfattning alltjämt i princip åvila och sjukvården och frågorom användandet av tvång i vården av missbrukare avgöras inom ramen för densocialrättsliga lagsfiftningen. En annan sak är -rent allmänt sett - att densom dömts till fängelse eller skyddstillsyn skall kunna beredas vård inomkriminalvårdens ram om han har missbruksproblem. mån kriminaHseringen träffar tillförsel av narkotika fill den egna kroppen- ett brott som i förhållande till andra straffbara förfaranden med narkofikamåste anses ha relativt lågt straffvärde - finns således anledning att se tillatt detta inte får till konsekvens att en ny möjlighet fill tvångsvård införsbakvågen. Ianslutning till dessa principiella uttalanden vill utskottet också framhållabetydelsen av att fillräckliga resurser avsätts fill narkomanvården. Deöverväganden som utskottet här har redovisat talar alltså mot att låta fängelseingå i straffskalan i 2 § vid enbart eget bruk av narkotika. Omsålunda eget bruk av narkofika normalt bör anses som ringa brott och bestraffasmed böter finns dock, enligt regeringsförslaget, också visst utrymme för atthänföra gärningen till narkotikabrott av normalgraden enligt 1 §. Utskottetvill emellertid, i Hnje med vad departementschefen gör, med skärpa understrykaatt denna möjHghet bara bör komma fill användning i sällsynta undantagsfall.Särskilt bör framhållas att enbart den omständigheten att det är fråga omupprepat fall av eget bruk inte torde böra medföra en strängare bedömning änden som utskottet förordar för normalfallet. Med anledning av vad somanförs i mofionerna om möjligheten att döma till vård vill utskotteterinra om att bestämmelserna i 31 kap. BrB om JuU 1987/88:13 överlämnandetill särskild vård formellt kan tillämpas också i fall där endast böter ingår istraffskalan. Som framgår av utskottets bedömning i det föregående skallemellertid dessa regler användas endast i rena undantagsfall. Påliknande sätt vill utskottet gentemot vad som anförts i en av motionerna erinraom att möjligheten att förordna om personundersökning inte är formelltbegränsad fill sådana brott där fängelse ingår i straffskalan utan beror på ombehov av sådan undersökning föreligger. Vadgäller frågan om, möjligheten att använda vissa tvångsmedel - husrannsakan, kroppsvisitation och kroppsbesiktning - vill utskottet först konstatera att den föreslagna straffskalan för enbart eget bruk av narkotika i 2 § endast har begränsad betydelse. Husrannsakan och kroppsvisitation torde nämligen endast komma fill användning när det är fråga om att , efterforska om någoninnehar narkotika, och brottsmisstanken avser då ett brott vara fängelse kanfölja. I dessa fall kan de nu nämnda tvångsåtgärderna således komma tillanvändning. Vadsedan gäller kroppsbesiktning, en åtgärd som förutsätter fängelse istraffskalan, delar utskottet departementschefens och rikspolisstyrelsensuppfattning att intresset av att polisens brottsbeivrande verksamhet på områdetfår en ändamålsenlig inriktning talar för att reglerna härom inte blirtillämpliga när det är fråga om eget bruk enligt 2 §. nu redovisade överväganden talar mot att fängelse här bör ingå istraffskalan. Sammanfattningsvisansluter sig utskottet till uppfattningen atf fängelse inte bör ingå istraffskalan vid eget bruk enligt 2 §. Utskottet avstyrker bifall tillyrkandena härom i motionerna 9, 10, 218, 804 och 813. Imotionerna 615 och 616 yrkas som framgått avslag på kriminaliseringen av egetbruk av narkofika. Dessa yrkanden måste anses innefatta yrkanden om avslag ävenpå förslaget om påföljd i 2 §. Utskottet som ansluter sig till departementschefensbedömningar härvidlag avstyrker bifall fill dessa motionsyrkanden. Ipropositionen föreslås en särskild regel om ansvarsfrihet vid eget bruk av : narkofika om gärningenuppdagats genom att vederbörande sökt eller underkastat sig vård eller annanbehandling. Skälet härför är som utskottet nämnt tidigare att kriminaliseringenav eget bruk inte får leda till att den som behöver vård för sitt missbrukavhåller sig från att söka sådan vård eftersom han därmed skulle ange sig förbrott. Imofionerna 10, 804 och 813 yrkas avslag på förslaget om en ansvarsfrihetsregel.I motionerna framhålls aft farhågorna i proposifionen om att missbrukaren utanansvarsfrihetsregel inte skulle våga söka vård är betydligt överdrivna. Imofionerna 10 och 804 anförs att den föreslagna ansvarsfrihetsregeln ärfrämmande för det svenska rättssystemet och i motion 813 tilläggs att reglernaom åtalsunderlåtelse ger tillräckliga möjligheter att underlåta' åtal. I motion10 framhålls också att risk finns att en ansvarsfrihetsregel leder fill atfeget bruk av narkofika endast sällan kommer aft beivras på grund av JuU1987/88:13 svårigheten att visa att brottet kommit till polisens kännedom påannat sätt än genom vårdkontakten. Utskottet instämmer i departementschefens bedömning attkriminaliseringen av konsumtionen av narkofika under inga förhållanden kantillåtas få den effekten aft den ens riskerar att motverka den enskildes yårdansträng-ningar.Detta är särskilt viktigt när många missbrukare bär på HIV-smifta, med denspridningsrisk det innebär, och behöver vård eller behandling härför. Mot dennabakgrund och med hänsyn fill att reglerna om åtalsunderlåtelse inte innebärnågon garänfi mot att åtal väcks i de fall som här avses, anser utskottet atten särskild ansvarsfrihefsregel behövs. Den i propositionen föreslagnaansvarsfrihetsregeln, som innebär att en förutsättning för ansvarsfrihet är attdet måste vara vårdkontakten som sådan som har lett fill att polis- elleråklagarmyndigheten fått kännedom om konsumfionen, är enligt utskottetsuppfattning väl ägnad aft tillgodose kravet på aft inte motverka den enskildesvårdansträngningar som bestämmelsen har fått en så strikt utformningatf fillämpningen av den kan förväntas bli okomplicerad. Utskottet vill här tiHägga att, i fall som inte omfattasav ansvarsfrihefsre-geln, frågan om lagföring får prövas enligt vanliga reglervarvid en tillämpning av bl.a. reglerna om åtalsunderlåtelse aktualiseras. Den oro i fråga om ansvarsfrihefsregelns tillämpning somkommer till uttryck i motion 10 är enligt utskottets mening obefogad. Somanförs i propositionen innebär regeringsförslaget att ansvarsfrihet kommer ifråga endast om gärningen uppdagats genom aff den misstänkte har sökt vårdeller behandling. Har missbruket dessutom kommit fill de brottsbeivrandemyndigheternas kännedom på annat sätt, vare sig före eller efter det attmyndigheten fått kännedom om vårdkontakten, föreligger inte något hinder förlagföring. I motionerna 615 och 616 yrkas som framgått avslag påkriminaliseringen av eget bruk av narkofika. Dessa yrkanden måste ansesinnefatta yrkanden om avslag även på förslaget om en särskildansvarsfrihetsregel. Utskottet anser som framgått att en särskildansvarsfrihetsregel behövs och avstyrker bifall till yrkandena. Utskottet tillstyrker alltså med avslag på här behandladeyrkanden i motionerna 10,615,616,804 och 813 förslaget i propositionen om ensärskild ansvarsfrihetsregel i vissa fall. Särskild påföljd för eget bruk 1 motion 7 riktas krifik mot regeringens förslag ätt detskall upptas fängelse och böter som påföljd för eget bruk av narkofika.Motionären föreslår att en ny typ av påföljd skall införas. Påföljden skallvara vård mot missbruket. Utskottet vill här hänvisa till vad utskottet ovananfört så väl beträffande möjligheterna att döma en missbrukare till vård sombeträffande skälen för att avvisa att fängelse skall ingå i straffskalan i 2 §.Dessa skäl har bärighet även i nu aktuellt hänseende och utskottet avstyrkerbifall till motion 7. Cärnihgsformeri narkotikastrafflagen JuU 1987/88:13 I motion 218 riktas kritik mot vissa begränsningar avgärningsformerna i 1 § narkotikastrafflagen. I motionen förordas sålundabeträffande framställning att straffansvaret inte skall begränsas till att avsenarkotika avsedd för missbruk, beträffande förvärv att straffansvaret inteskall begränsas till att gälla narkotika i överlåtelsesyfte och beträffandeinköp att straffansvaret inte skall begränsas till att avse narkofika som inteär avsedd för eget bruk. Utskottet har tidigare avstyrkt bifall till liknandemotionsönskemål i sina av godkända betänkanden JuU 1982/83:37 s.10-15 och JuU 1984/85:12 s. 30-32. Utskottet finner inte anledning att nufrångå sina fidigare ställningstaganden och avstyrker bifall till mofionen ihär behandlad del. Inriktningen av kampen mot narkotika I mofion 811 föreslås att skall uttala attkampen mot narkotika skall vara ett högt prioriterat område för polisen. Vidarebegärs åtgärder mot spridningen av s.k. crack. Crack är eft kokainpreparat som är mer koncentrerat ochhar snabbare effekt men kortare verkningstid än kokain. Crack är mycket snabbtberoendeframkallande och risken för överdosering är stor. har crackendast påträffats vid ett fåtal tillfällen i , och det har varje gångrört sig om mycket små mängder. Enligt uppgifter från var den främsta nyhetenvid introduktionen av crack i att preparatet, fill skillnad från kokain,såldes i individuella doser till ett lågt pris per dos och att det var färdigtatt användas. Detta öppnade marknaden för nya konsumenter som t.ex. ungdomar.Crack har fått en närmast explosionsartad spridning iUSA. I syfte att förebygga en liknande utveckling i planerarsocialstyrelsen redan nu åtgärder mot crack. Bl.a. kommer en broschyr om crackatt färdigställas och, om det bedöms erforderligt, delas ut i skolor och påfritidsgårdar. Från sida framhålls i detta sammanhang att detkan vara olämpligt att gå ut med intensiv information innan det är klarlagt aftåtgärder över huvud taget behövs. Här kan också nämnas att i samarbete medandra rnyn-digheter och organisationer bedriver ett omfattande arbete motnarkotika, och att gett ut en skrift om hur resurserna fördroginformation bör användas för att ge största möjliga drogförebyggande effekt(Strategi för droginformation, 1986:13). Skriften innehållerövergripande mål och rikfiinjer för droginformafion och utgör etthandlingsprogram för samhällets droginformation samt innefattar taktik ochmetoder för hur arbetet skall bedrivas. Vad gäller det drogförebyggande arbetet som riktas tillbarn och ungdomar bör särskilt nämnas den s.k. ANT-verksamheten (mot alkohol,narkotika och tobak) som bedrivs inom skolans ram. Enligt utskottets mening bör den fråga som väcks imotionen, nämHgen om åtgärder för att förhindra spridningen av nya droger, inte begränsas till att gälla endast crack. Utskottet anser det sålunda utomordentligt viktigt att i 14 förstahand polisen och tullen är mycket observanta på nya droger i vår JuU 1987/88:13omvärld och att förekomsten av sådana droger rapporteras fill andra berördamyndigheter. Utvecklingen på drogområdet i t.ex. måste självklart ocksåföljas med stor uppmärksamhet. Härigenom blir det möjligt att skapa en beredskap för motåtgärder innan en ny drog fåttfäste i vårt land. Vad gäller crack har informationen myndigheterna emellanuppenbarligen fungerat och har redan långt framskridna planerpå motåtgärder som kan sättas in vid behov. Mot denna bakgrund erfordras ingetsådant uttalande som motionärerna begär, och utskottet avstyrker bifall tilldet här behandlade yrkandet i mofion 811. Vad sedan gäller yrkandet om kampen mot narkotika som etthögpriorite-rat område för polisen kan utskottet endast konstatera att det interåder någon oenighet härom. Tvärtom har kampen mot narkofika prioriterats inomalla områden av samhällsverksamheten , och detta gäller inteminst polisverksamheten. Också i årets budgetproposition (prop. 1987/88:100,bil. 4, s. 43) understryker departementschefen att polisen under det kommandebudgetåret skall prioritera bekämpningen av narkotikabrottsligheten. Ettuttalande från sida i detta sammanhang är alltså inte påkallat ochufskottet avstyrker bifall till motion 811 också i denna del. I motion 218 förordas inrättandet av en europeisk databasmot narkotikabrottslighet. Mofionären hänvisar till den amerikanska (Intelligence Center). Utskottet har från inhämtat attEPIC-basen innehåller all möjlig information om narkotikabrottslighet. Denamerikanska polisen på såväl federal som delstatlig nivå har tillgång tilldenna informafion. Detsamma gäller för andra myndigheter som har till uppgiftatt bekämpa narkofikabrottsligheten. har genom ett särskilt avtaltillträde fill databasen. Behovet av information om narkotikabrottslighet inomEuropa tillgodoses nu genom kontakter via , de nordiska sambandsmännenoch direkta kontakter mellan berörda myndigheter. Enligt uppgift frånrikspolisstyrelsen fungerar informationsutbytet bra på detta sätt och någotbehov av en databas som motsvarar finns inte. Mot denna bakgrundsaknas det anledning för utskottet att föreslå inrättandet av en sådan databassom, kan det tilläggas, enligt utskottets bedömning kan medföra vissasäkerhetsrisker. Utskoftet avstyrker bifall till motion 218 i denna del. I mofion 613 begärs att skall anpassa sinnarkotikalagsfiftning till vad som rekommenderas av (). Motionären synes grunda sitt yrkande på den idékatalogfrån som justitieministern omnämner i detinterpellafions-svar som redovisas nedan. I ett interpeHafionssvar i lämnadejusfifieministern för en fid sedan en redogörelse för bl.a. deltagande i den internationella kampen mot narkofika (snabbprot. 1987/88:65 s. 45 ff). Frågan behandlades också utförligt i regeringens proposifion om en samordnad och intensifierad ~' narkotikapoHtik(prop. 1984/85:19, bil. 2, s. 48 ff). I det nyssnärnnda interpellationssvaret framhölljustitieministern att det . JuU 1987/88:13 inom såväl polisen somtullen sker en kontinuerlig utveckling av det nordiska och det internationella samarbetet. Av stor betydelse är också de nordiska . : sambandsmän som finns utplacerade runt om i världen, och beslöt de nordiska justitieministrarna att permanenta det särskilda nordiskapolis-.:,;,. Bl.a. inom ramen för , det internationella tullsamarbefsrådet och s.k. Pompidougrupp förekommer:- erfarenhetsutbyte mellan brotfsbekämpande myndigheter i olika länder. storbetydelse är också, framhöll justitieministern, det arbete som pågår, inom FN. anordnade FN en världskonferens vid vilken en,. , ;, omfattande idékatalog för nationellt och internationellt arbete mot narkofi , ka utarbetades. tar också aktiv del i arbetet på en särskild , mot illegal narkotikahandel. I konventionen behandks bl.a. straffbestämmelser, förverkande av fillgångar som kommer från narkotika- , handel,internationell rättshjälp och polissamarbete, slutade jusfitieministern. Det kan tilläggas att frågor om förverkande kommer attbehandlas i en departementspromemoria som beräknas vara färdig . Som framgår av det föregående tar en mycket aktivdel på olika plan i det internationella arbetet mot narkofika. Utskottet finner det alldeles självklart angeläget attkampen mot narkotika på det internationella planet fortskrider upder ett aktivtdeltagande från , . sida och att lagstiftningen i såväl som andraberörda länder anpassas fill de internationella överenskommelser som träffas. Något, uttalande från sida i denna,sak är dock inte erforderligtoch-utskottet avstyrker med vad som anförts bifall till motion 613. Utöver vad som anförts i det föregående föranlederproposifionen och mofionsyrkandena inte något uttalande från utskottefs sidaannat än att tidpunkten för ikraftträdandet bör bestämmas till . 1. beträffandeavslag på proposition 1987/88:71 attriksdagen avslår mofion 1987/88:Ju7 i denna del (yrkande 1) och mofion1987/88:Ju8, 2. beträffandesärskild påföljd för eget bruk ' ' ...' att avslår motion 1987/88:Ju7 i denna del (yrkaride 2), 3. beträffande kriminaliseringav eget bruk ; , , ' att med avslag på motion 1987/88:Ju615 i denna del och motion1987/88:Ju616 i denna del antar det genom propositionen framlagda förslagetfill lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) såvitt avser 1 § 6, 4. beträffandepåföljden i 2 § attriksdagen med avslag på mofion 1987/88:Ju9, mofion 1987/88:Jul0 i dennadel, motion 1987/88:Ju218 i denna del (yrkande 1 delvis), g mofion1987/88:Ju615 i denna del, mofion 1987/88:Ju616 i denna del, JuU 1987/88:13motion 1987/88:Ju804 i denna del (yrkande 14 delvis) och mofion 1987/88: Ju813i denna del (yrkande 2 delvis) antar det under moment 3 nämnda lagförslagetsåvitt avser 2 § andra meningen, attriksdagen med avslag på motion 1987/88:JulO i denna del, motion 1987/88:Ju615 idenna del, motion 1987/88:Ju616 i denna del, mofion 1987/88:Ju804 i denna del(yrkande 14 delvis) och motion 1987/ 88:Ju813 i denna, del (yrkande 2 delvis)antar det under moment 3 nämnda lagförslaget såvitt avser 2 § tredje meningen, 6. beträffandelagförslaget i övrigt . attriksdagen antar det i moment 3 omnämnda lagförslaget i den mån det inteomfattas av utskottets hemställan i det föregående, dock med den ändringen attikraftträdandet bestäms fill den 1 juH 1988, 7. beträffande kriminalisering av aUticke-medicinskt bruk av narko tika attriksdagen avslår mofion 1987/88:Ju619 i den mån den inte fillgodosetts genomvad utskottet hemställt ovan, 8. beträffandegärningsformer i narkotikastrafflagen attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju218 i denna del (yrkande 1 delvis), 9. beträffandeprioritering av narkotikabekämpningen attriksdagen avslår mofion 1987/88:Ju811 i denna del (yrkande 5),. 10. beträffandespridningen av cräck attriksdagen avslår mofion 1987/88:Ju811 i denna del (yrkande 6), 11. beträffande au avslår mofion 1987/88 :Ju613, , 12. beträffande en europeisk databas attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju218 i denna del (yrkande 2). Närvarande: (), (), HansPettersson i (s), (), (), Hans GöranFranck (s), (), (), (),(), (), (), (),() och Ingbrift Irhammar (c). Reservationer JuU 1987/88:13 1.Kriminalisering av eget bruk (mom. 3) HansGöran () anser debatt den del av utskottets yttrande på s. 10 som börjar med "Utskottets ställningstagande"och slutar med "bruket av narkotika" bort ha följande lydelse: Utskottethar tidigare vid olika fillfällen tagit ställning till frågan omkriminalisering av själva bruket och konsumtionen av narkotika. Utskottet samtliga dessa tillfällen avvisat tanken på att kriminalisera en handlingvarigenom en person skadar sig själv. Detta är främmande för denrättsuppfattning som varit rådande inom strafflagsfiftningen:Även andra skäl har anförts från utskottets sida mot en sådan kriminalisering,bl.a. Utskottethar samfidigt uttalat sin avsikt att följa rättstillämpningen på områdetframför allt med hänsyn till några omdiskuterade rättsfall. Genom HD:savgörande , som ger klar vägledning för rättstillämpningen, finns enligtutskottets mening inte behov av att göra någon ändring i gällande lagstiftningsåvitt avser eget bruk av narkotika. Ocksåriksåklagaren har avstyrkt den föreslagna kriminaliseringen, vilket han bl.a. gav uttryck för vid den av utskottet anordnade hearingen. Utskottet hörde i samband därmed också ett antal andra sakkunniga i ärendet. Överläkaren avrådde därvid, med hänsyn framför allt fill de . men som skulle uppståi samband med vård och behandling av narkomaner, från ifrågavarande förslagtill kriminalisering. Hon befarade att en sådan lagsfiftning skulle leda tillinte blott att narkotikakHentelet i ökande omfattning skulle avstå frånbehövlig vård utan också att det skulle gå under jorden i stor utsträckning.Dettabedömde hon som särskilt betänkHgt med hänsyn till att även AIDS-problemenverkar försvårande i kontakterna med dessa personer. Hon har ett brett stöd försin uppfattning bland annan expertis. Frivilligorganisationernasuppfattning ger inte heller stöd för den föreslag na kriminaliseringen. Den största erfarenheten därvidlag har åt läkemedelsmissbrukare som vid hearingen bestämt avstyrkte Andrafrivilligorganisafioner, som har en motsatt och repressiv uppfattning, uttrycktevid hearingen sitt missnöje med förslaget, och en av företrädarna ansåg att detframlagda förslaget skulle innebära en försämring då det gällernarkofikabekämpningen i förhållande till nuvarande lagstiftning. Detfinns sålunda enligt utskottets mening inte skäl att kriminalisera eget bruk.Förmenta taktiska eller psykologiska skäl, som har anförts till stöd förförslaget, kan inte vara bestämmande för vad som skall kriminaliseras. 1 övrigthänvisar utskottet till innehållet i brottsförebyggande rådets remissyttrandeoch till de socialdemokratiska motionerna 615 och 616, vilka enligt utskottetsmening bör bifaUas. Utskottethar däremot ingen erinran mot att 1 § 6 kompletteras med en bestämmelse omkriminaHsering av annan befattning med narkotika. dels att utskottets hemställanunder moment 3 bort ha följande lydelse: 1987/88:13 3. beträffandekriminalisering av eget bruk att med anledning av proposifionen ochmed bifall fill mofion 1987/88:Ju6I5 i denna del och motion 1987/88:Ju616 idenna del beslutar att 1 § 6 i det genom propositionen framlagda förslaget tilllag om ändring i narkofikasfrafflagen (1968:64) skall ha följande lydelse: Regeringens förslag Utskottets förslag 6. innehar, brukar eller tar an- 6. innehar eHer tar annan befatt- nanbefattning med narlcotika ning med narkotika 2.PåföUdeni2 §(mom.4) Underförutsättning av bifall till reservation 1 anser Hans GöranFranck (s) dels att den del av utskottets yttrande som börjar på s.11 med "Utskottet vill" och slutar på s. 12 med "dessamofionsyrkanden" bort ha följande lydelse: I konsekvens med utskottets ställningstagande i detföregående avstyrker utskottet på sätt som framgår av utskottets hemställannedan bifall fill förslaget i proposifionen om en särskild straffskala för egetbruk av narkofika i2§.