bet · GB01TU1 · 1987-12-31 00:00:00 — Det kan i detta sammanhang nämnas att ifebruari har rekommenderat att bl.a. utreda vilkaförenklingar och harmoniseringar som kan genomföras av vägmärkessystemet i denordiska länderna inom ramen för gällande internationella konventioner(rekommendafion 41/1987). Det i motionen påpekade sambandet mellan lokalatrafikföreskrifter och mängden av vägmärken uppmärksammades ikommunikationsdepartementets bilaga till proposition 1978/79:111 om åtgärdermot krångel och onödig byråkrati m.m. Föredraganden pekade där (bil. 5, s.19-20) på betydelsen av att man undviker alltför detaljerade lokalatrafikföreskrifter och av att föreskrifterna avvägs så att man inte behövergöra flera utmärkningar på samma plats eller på en kort vägsträcka.Sammanfattningsvis framhöll föredraganden att det är vägsentligt att demyndigheter som meddelar olika typer av trafikföreskrifter beaktarkonsekvenserna för vägutmärkningen av sina beslut. Utskottet vill understrykabetydelsen av att så också sker. TSV verkar för att lokala trafikföreskrifter skall blienhetliga och har publicerat förebilder (s.k. mallar) för sådana sominformation för kommunerna. I en handbok med lösbladssystem benämnd Regler omvägmärken och trafik (RVT) - vilken utgör en revidering av tidigare handböckeroch för vilken de första lösbladen började utges - tar TSV ingrundregler i VTK, TSV:s föreskrifter, rekommendationer, exempel, tips samtmallar för lokala trafikföreskrifter i fråga om vägmärken m.m. TSV:s arbete medmallar för lokala trafikföreskrifter m.m. torde tillgodose önskemålen imotionen om åtgärder för att bestämmelser för den lokala trafikregleringenskall bli mer enhetliga och förenklade. Även yrkandet härom i motionen tordekunna lämnas utan särskild åtgärd av . 5.2 Villkor för enskilda i fråga om uppsättning avortnamnsmärken m.m. Huvudregeln i VMF i fråga om uppsättning och underhåll avlokaliseringsmärken för allmän vägvisning är att den myndighet som handharväg- eller gatuhållningen svarar för detta liksom för kostnaden härför. Omlokaliseringsmärke i form av allmän vägvisare (ortnamn jämte uppgift omavstånd i kilometer) eller ortnamnsmärke (vid t.ex. början av en bebyggelse) påbegäran av någon enskild sätts upp vid väg som inte är enskild, skall denneenligt 82 § VMF betala kostnaden för att sätta upp och underhålla märket. Dettagäller dock enligt paragrafen inte om märket ändå skulle ha satts upp av densom svarar för väg- eller gatuhållningen. I motion 1986/87:T406 (fp) anförs att reglerna omuppsättning av vägvis ningsmärken och ortnamnsmärken på landsbygden är krångliga, tillstånds- givningen mycket byråkratisk samt kostnaderna för att få ett märke uppsatt 36 Motionärerna begär därför en förenkling av bestämmelserna TU1987/88:1 om uppsättning av ortnamnsmärken, gårdsskyltar och andravägvisningsmärken på landsbygden. inställning i fråga om uppsättning avortnamnsmärken mot bakgrund av bestämmelserna härom i VMF och de ytterligareföreskrifter som TSV har meddelat är enligt en skrivelse som verket har avgetttill följande. Ortnamnsmärke sätts alltid upp vid orter dit vägvisningleder. Härutöver kan ortnamnsmärke sättas upp vid andra orter eller platser avbetydelse för orienteringen, t.ex. vid vattendrag, broar eller liknande. När det gäller märken som behövs för trafikanternasorientering längs vägarna och som således har ett allmänt intresse bekostarresp. väghållningsmyndighet uppsättning och underhåll. Det är dessutom möjligtatt sätta upp ortnamnsmärke även om det allmänna intresset av märket inte ärtillräckligt stort. I sådana fall får den som har intresse av märket bekostauppsättningen och det framtida underhållet. regionala enheter, vägförvaltningarna, biträderalla ansökningar om ortnamnsmärken om inte allmänna intressen talar mot detta.Exempel på skäl för att avslå en ansökan kan vara att antalet märken på enplats blir för många för att trafikanterna skall hinna uppfatta dem. Dennabeslutspolicy har, anför , bekräftats vid trafikkonferenser underhösten 1985 med representanter för landets samtliga vägförvaltningar. Enligt blir ett ortnamnsmärke som uppfyllergällande krav i fråga om material och utformning m.m. billigare om det köps ingenom verket än om det skulle köpas på annat sätt. Mot bakgrund av den sålunda redovisade gällande ordningeni fråga om uppsättning och bekostande av ortnamnsmärken bör motionen inteföranleda något initiativ av . Den avstyrks sålunda. 5.3 Placeringen av vägmärken, m.m. Vägmärken och tilläggstavlor skall enligt 7 § VMF sättasupp så att de blir väl synliga. Enligt 8 § skall vägmärken och tilläggstavlorvara utförda så att de reflekterar ljus. Detta gäller dock inte om de ärbelysta inifrån eller om det finns särskilda skäl för att de inte skall varareflekterande. I motion 1986/87:T426 (m) framhålls att många vägskyltarunder snörika vintrar skadas - eller rent av hopknycklas - vid plogning avvägarna så att de blir oläsbara. Motionären begär åtgärder dels för att minskatrafiksäkerhetsrisker som beror på att vägskyltar skadas vid snöröjning så attde blir oläsbara, dels för att åstadkomma besparingar genom att vägskyltar fårsådan placering att de inte skadas vid plogning. Från har under hand inhämtats att utvecklingpågår av material till vägmärken och hållare för dessa som ökar synbarheten och stabiliteten. Bland annat har tagits fram ett reflexmaterial som reflekterar vidvinkligt och som möjliggör att märken kan placeras på längre avstånd från vägbanan än . -,., 4 1987/88. Mot bakgrund av den utveckling av vägmärkena m.m. somsålunda pågår /88:1 bör motionsförslagen enligt utskottets meninginte föranleda något initiativ av . De avstyrks sålunda. 6.1 Placering av reklamskyltar intill ett vägområde Inom ett avstånd av från ett vägområde får enligt46 § väglagen (1971:948) inte utan tillstånd skyltar ellerdärmed jämförliga anordningar för reklam, propaganda eller liknande ändamål finnasuppsatta utomhus. I samband med tillstånd får meddela deföreskrifter som behövs med hänsyn till trafiksäkerheten. Vissa undantag frånkravet på tillstånd av gäller enligt paragrafen - bl.a. inomområden med detaljplan. Ärendena om tillstånd föredras i avvägdirektören som förestår i länet (31 § förordningen(1986:1122) med länsstyrelseinstruktion). Vägområde utgörs enligt 3 § väglagen av den mark som hartagits i anspråk för väganordning (vägbanan och anordning som stadigvarandebehövs för vägens bestånd, drift eller brukande m.m.). I 43 § väglagen finns bestämmelser om uppförande avbyggnader eller vidtagande av andra åtgärder inom ett vägotnråde-.Väghållningsmyndighetens tillstånd krävs. Före krävdestillstånd härför av . Inom område med detaljplan krävs enligt 8 kap. 3 § plan-och bygglagen (1987:10) bygglov av den kommunala fåsätta upp skyltar eller ljusanordningar. Enligt 22 § naturvårdslagen (1964:822) får tavla, skylt,inskrift eller därmed jämförlig anordning för reklam, propaganda eller liknandeändamål inte finnas varaktigt anbringad utomhus utan tillstånd avlänsstyrelsen. Bestämmelsen gäller dock bl.a. inte anordning som tjänar tillupplysning om på stället driven affärsrörelse eller annan verksamhet ochanordningar inom vägområde eller för vilka bygglov krävs. Om det i ett tillståndsärende hos visar sigatt tillstånd behövs både enligt väglagen och naturvårdslagen skalllänsstyrelsen enligt 55 § vägkungörelsen (1971:954) pröva ärendet enligt bådalagarna. En motsvarande bestämmelse finns i 26 § naturvårdsförordningen(1976:464). I motion 1986/87:T403 (c) kritiseras länsstyrelse ochkammarrätt för att de inte har medgett att skylt för ett företag i glesbygd iVästerbottens inland får finnas på en plats där enligt motionären avståndettill annan bebyggelse är flera kilometer och trafiken på vägen inte ärspeciellt intensiv. Motionären begär sådan ändring i väglagen att en lokalanpassning av lagens tolkning möjliggörs. Inom har framlagts ett förslag ominriktning av trafikantinformation m.m., vari bl.a. tas upp frågan om väghållningsmyndig heternas behandling av frågor om bl.a. vägmärken samt skyltar inom och utom vägområden. Bl.a. föreslåsen mer liberal syn i fråga om uppsättning av reklamskyltarjämfört med den praxis som har framkommit i ärenden som /88:1 haröverklagats från länsstyrelse till högre instans - kammarrätt ochregeringsrätt. Förslaget har varit utsänt på remiss till bl.a. länsstyrelsernaoch vissa kommuner och är nu föremål för fortsatt beredning inom verket. Ovannämnda förslag inom torde i här nämnd.del tillgodosesyftet med motionen. I avvaktan på den fortsatta behandlingen av förslaget börmotionen lämnas utan särskild åtgärd av . 6.2 Borttagande av olagligt uppsatta reklamskyltarm.m. I motion 1986/87:T415 (s) påpekas att det under senare århar blivit allt vanligare med olagligt uppsatta skyltar och reklamtavlor avolika slag. För att få bort en olagligt uppsatt skylt o.d. måste, anförmotionären, kommunen begära och få handräckning av kronofogdemyndigheten, medan"bilvrak" och felaktigt parkerade bilar kan bogseras bort, varefterägaren måste betala en avgift för att få tillbaka sitt fordon. Motionären begäratt väghållningsmyndigheten (eller motsvarande kommunala organsamt ) skall få en motsvarande rätt att ta bort olagligtuppsatta skyltar, reklamtavlor o.d. Vid tiden för avgivandet av motionen gällde enligt 72 §väglagen att om någon bröt mot bestämmelserna i 43 § och i 46 § väglagenkronofogdemyndigheten fick föranstalta om rättelse. Genom ändring i väglagenfr.o.m. den (prop. 1985/86:118, /87:22, rskr. SFS1987:459) har 43 §, som innehåller kravet på tillstånd till uppsättande avanordningar inom ett vägområde, bl.a. kompletterats med ett bemyndigande förväghällningsmyn-digheten att vidta de åtgärder som behövs för rättelse omtillstånd saknas. Bemyndigandet för kronofogdemyndigheten att föranstalta omrättelse upphävdes . Genom ovannämnda lagändring synes motionen till väsentligdel ha blivit tillgodosedd. Den kan därför lämnas utan särskild åtgärd avriksdagen. 6.3 Utveckling av påkörningsskydd för räcken vidvägbanan o.d. I motion 1986/87:T423 (fp) beskrivs fördelarna med ettpåkörningsskydd vid räcken vid avfarter m.m., kallat Safeguard, som har tagitsfram av . Motionärerna begär att skall uttala attutvecklingen av påkörningsskydd m.m. måste påskyndas och bli en naturlig del ivägbyggandet så att vägtrafiken kan bli än säkrare och därmed fler människorundgå skador. Utskottet vill med anledning av motionen erinra om att ettav prioriterat mål för väghållningen är att antalet olyckor ocholycksrisker skall minskas. Vid vägbyggandet inrättas således storasäkerhetsutrymmen invid vägbanan vilka i princip kan göra speciella skyddobehövliga. Utskottet vill här även erinra om att styrelsen för tekniskutveckling (STU) bl.a. stöder utvecklingsarbete av betydelse förtrafiksäkerheten. Bl.a. har STU stött Mot nu nämnd bakgrund avstyrker utskottet /88:1motionsförslaget. 6.4 En speciell informationskampanj mottrafikonykterhet I motion 1986/87:T428 (fp,m,c) begärs en speciellinformationskampanj mot trafikonykterhet. Motionärerna framhåller attalkoholkonsumtionen i samhället har ökat på ett markant sätt och att en ökningav antalet rattfyllerifall har observerats. Staten börenligt motionärerna ta initiativ fill en omfattande och kraftfullinformationsinsats med trafiknykter-hetsprägel samt bidra med huvuddelen av demedel som behövs härför. Kampanjen bör, framhålls det, läggas upp på sådantsätt att den får anslutning från och förankring i de vidaste kretsar.Folkrörelser och intresseorganisationer bör engageras liksom berörda samhällsorgan. NTF, vars medlemmar i huvudsak utgörs av olikariksorganisationer samt regionala trafiksäkerhetsorganisationer och varsverksamhet stöds med statsbidrag, har bl.a. prioriterat informationsinsatserför trafiknykterhet i sin basverksamhet. En koncentration av insatserna kommeratt göras . och bedriver underhösten en kampanj mot rattonykterhet genom "reklamfilmer" ochannonser m.m. I TSV:s trafiksäkerhetsprogram 1987 framhållsproblemområdet trafikonykterhet som väsentligt för det samordnadetrafiksäkerhetsarbetet. De aktiviteter mot trafikonykterhet som sålundaförutskickats synes fillgodose önskemålen i motionsyrkandet. 6.5 Hänsyn till det internationella samarbetet vidlagstiftning på trafikområdet I motion 1986/87:T409 (fp) begärs att större hänsyn skalltas till det internationella samarbetet för harmonisering av regler om trafik,fordon och vägmärken och att ökade resurser skall ges härför. Motionärernaframhåller bl.a. att det fordonstekniska arbetet inom FN:s ekonomiskakommission för (ECE) är av särskilt intresse för och andraländer som inte är medlemmar i (). Behovet av ensartade trafikregler för olika länder har växtallteftersom trafikutbytet mellan länderna har ökat. Institutionella former församarbete mellan länderna i syfte att göra trafikreglerna mer enhetliga harockså tillskapats och lett till överenskommelser m.m. på området. Om man enbartgår tillbaka till kan framhållas bl.a. följande. Som ett organ för nordiskt samarbete tillsattes år 1960Nordisk vägtrafikkommitté (NVK) - bestående av experter från de olika länderna- med uppdrag att utarbeta förslag till en gemensam vägtrafiklagstiftning. År1971 inrättades Nordiskt trafiksäkerhetsråd (NTR) som kontakt-, samordnings-ochplanläggningsorgan för trafiksäkerhetsarbetet i de nordiska länderna meduppgift att bl.a. verka för ensartad vägtrafiklagstiftning. NVK ändrades samtidigttill att under benämningen för vägtrafiklagstift- ning (NKV) bli ett avNTR:s permanenta samarbetsorgan. En redogörelse /88:1 för olikanordiska samarbetsorgan med verksamhet inom trafiksäkerhetsområdet som förnärvarande finns - närmare ett 40-tal - lämnas i rapporten (NU 1986:3)Trafiksäkerhet i - handlingsprogram med sikte . Samarbeteför att få till stånd ensartade vägtrafikregler på europeisk nivå sker främstgenom den europeiska transportministerkonferensen (CEMT), FN:s ekonomiskakommission för (ECE) och . Blandförslag m.m. som har framkommit inom ramen för det internationella samarbetetoch som påverkat lagsfiftningen på trafikområdet i vårt land kan nämnasföljande. NVKavgav betänkande (SOU 1965:33) Vägmärken och betänkandenaVägtrafikregler I och II (Nordisk utredningsserie 1966:2 och 3). Dengrundläggande internafionella överenskommelsen med normer för vägtrafiken är eni undertecknad konvention rörande vägtrafik. Konventionenfillkom inom FN:s ram. I undertecknades två konventioner - enrörande trafikregler och en rörande vägmärken och trafiksignaler - som delvishar ersatt . har undertecknat nämnda konventioner. Ytterligareinternationella överenskommelser av betydelse för trafiklagstiftningen finnsoch är redovisade i kommentaren till trafiklagstiftningen TRAFIK-Rättsfall,Kommentarer 1985/86, som finns tillgänglig på utskottskansliet och till vilkenhänvisas. Sammanfattningsviskan om den svenska trafiklagstiftningen i här aktuellt avseende sägas att densuccessivt har anpassats till de internationella överenskommelserna m.m.Parallellt har ett långt drivet nordiskt samarbete ägt rum i syfte att inomNorden nå en ännu längre gående harmonisering mellan de olika lagstiftningarnaän som följer av internationella överenskommelser m.m. Motionsyrkandetbör mot bakgrund av den ovan lämnade redogörelsen inte föranleda någotinitiativ av . Det avstyrks därför. 6.6 Avskaffande av hinder för motorsport m.m. Imotion 1986/87:T414 (m) framhålls att motorintresse är bra och värdefullt förbåde samhället och de enskilda människorna, varför motorsport, motorkultur ochmotorhobby måste bli fullt accepterade företeelser. Såväl regler som attitydervilka motverkar dessa måste därför enligt motionären förändras. Motionärenbegär att regeringen - i samarbetet med de motor-intresserades organisationeroch genom anordnande av s.k. hearings - skall verka för att lagar och reglersom försvårar motorsport etc. som fritidssysselsättning avskaffas. Utskottetvill först erinra om att statsmakterna i olika sammanhang har gett uttryck för en vilja att förenkla regler och förnya den offentliga sektorn - bl.a. genom proposition 1983/84:119 om förenkling av myndigheternas föreskrifter, anvisningar och råd (KU 25, rskr. 245) och regeringens skrivelse 1984/85:202 om den offentliga sektorns förnyelse (FiU 35, rskr. år 1986lämnas i budgetpropositionens bilaga 2 en redogörelse för arbetet TU1987/88:1 med att förenkla den statliga regelgivningen. När det gäller reglerna på trafikområdet måste beaktas attde har tillkommit för att bl.a. garantera säkerheten hos den materiel somanvänds på trafikområdet och säkerheten i trafikmiljön samt kunnigheten hos demsom är verksamma där till skydd för dem själva, för andra trafikanter m.fl. ochför egendom. Strävandena att förenkla lagstiftningen har emellertidäven på trafikområdet fått konkreta uttryck. Utskottet vill i detta sammanhangerinra om de förslag till avkriminalisering som lades fram i det i detföregående nämnda betänkandet Sanktioner i vägrafiklagstiftningen och som ocksåi vissa delar har genomförts. Statsmakterna är sålunda öppna för behovet av förenklingaroch också beredda att genomföra sådana. Med hänsyn härtill synesmotionsförslaget' inte böra påkalla något initiativ av . 6.7 Handläggningen av bilfrågor i I motion 1986/87:T231 (m) anförs bl.a. att frågor som rörbilismen handhas av en rad olika departement. Den nuvarande fördelningenav frågor på de olika departementen är enligt motionärerna olycklig, varför detbör övervägas hur det skall bli möjligt att behandla bilfrågor mer enhetligtinom . Motionärerna begär att som sin mening skallge regeringen till känna vad de sålunda anfört om handläggningen av bilfrågor. Bestämmelser om bl.a. uppgifter för departementen iregeringskansliet och om fördelningen av förvaltningsärenden ochlagstiftningsärenden mellan . departementen har meddelats idepartementsförordningen (1982:1177): Enligt denna förordning skallförvaltningsärenden om bl.a. vägar, broar och färjor, vägtrafik, fordonsutrustning och beskaffenhet samt förarbehörighet handläggas avkommunikationsdepartementet liksom lagstiftningsärenden som bl.a. gäller vägaroch vägtrafik med vissa undantag. Bilfrågor som handläggs av andra departement änkommunikationsdepartementet är t.ex. frågor om bilismen som innefattas iövergripande frågor om allmän ordning och säkerhet, utrikeshandel, hälsoskydd,skatter, miljövård, markanvändning och näringspolitik. Dessa frågor i vad deavser bilismen handläggs enligt utskottets mening lämpligast av vederbörandefackdepaite- ' ment och bör inte överföras till kommunikationsdepartementet.Departementsförordningen inrymmer emellertid möjlighet till inflytande för kommunikationsdepartementetpå handläggningen av sådana frågor genom ordningen med s.k. gemensam beredningav ärenden. Enligt 4 § departementsförordningen gäller sålunda att - om ettärende faller inom flera departements verksamhetsområden - det skall handläggasinom det departement till vilket ärendet huvudsakligen hör. Ärendet skallemellertid beredas i samråd med övriga berörda statsråd. Detsamma gäller enligtparagrafen också i övriga fall där ett ärende berör mer än ett statsråd. Häravföljer ätten bilfråga, som huvudsakligen hör till annat departement änkommunikationsdepartementet, skall handläggas i det andra departementet menskall beredas isamråd med . Kravet på beredning /88:1 isamråd med av ärenden av nu nämnt slag torde enligtutskottets mening tillgodose vad motionärerna åsyftar. Såsom utskottet tidigareframhållit vid behandlingen av motionsyrkanden som varit likartade medförevarande är en verkningsfull samordning inom av bilfrågorav största vikt. Utskottet förutsätter att en sådan samordning verkligen sker. Med hänsyntill det anförda avstyrker utskottet motionsyrkandet. 1. beträffandeöversyn av hastighetsgränser/ta attriksdagen lämnar motionerna 1986/87:T231 (m) yrkande 2 och 1986/87:T232 (m)yrkande 9 i denna del utan särskild åtgärd, 2. beträffandehastighetsgräns för bd med husvagn att riksdagenavslår motion 1986/87:T231 (m) yrkande 8, 3. beträffandeprogressiva böter vid hastighetsöverträdelser attriksdagen avslår motionerna 1986/87:T231 (m) yrkande 4 och 1986/87:T232 (m)yrkande 9 i denna del, 4. beträffandeåterkallelse av körkort vid hastighetsöverträdelse att avslår motion1986/87:T231 (m) yrkande 3, 5. beträffandebitbältesplikt för barn attriksdagen lämnar mofion 1986/87:T412 (fp) utan särskild åtgärd, 6. beträffandebilbälten i skolskjutsar attriksdagen lämnar motion 1986/87:T409 (fp) yrkande 3 utan särskild åtgärd, 7. beträffandeanvändning av mobiltelefon i motordrivna fordon att avslår motion1986/87:T405 (s), 8. beträffandeviss biltrafik i kollektivtrafikfiler att avslår motion 1986/87:T408(vpk), 9. beträffandestyrning av transporter av farligt gods attriksdagen lämnar motion 1986/87:T416 (fp) utan särskild åtgärd. 10. beträffande automatisk tandning avhalvljuset att avslår motion 1986/87:T429 (s), 11. beträffande stimulans föranvändning av viss utrustning att avslår motion 1986/87:T231 (m)yrkande 9, 12. beträffande klassificering avmotorredskap tn.m. attriksdagen avslår motion 1986/87:T409 (fp) yrkande 4 i denna del, attriksdagen avslår motion 1986/87:T410 (s), 14. beträffandekörkort för attriksdagen avslår mofion 1986/87:T404 (fp), .., 15. beträffande behörighet au föra epatraktor ochA-traktor /88:1 att avslår motion 1986/87:T409 (fp) yrkande 4 i återstående 16. beträffandeen bilar för unga m.m. attriksdagen avslår motionerna 1986/87:T231 (m) yrkande 6 och 1986/87:T419 (m), 17. beträffande NTR:s rapport (nr 13)om motorcyklar och mopeder att avslår mofion 1986/87:T414 (m) yrkande1 i denna del, 18. beträffande organ förfordonsbesiktningar attriksdagen avslår motion 1986/87:T231 (m) yrkande 7, 19. beträffandeen bitprovningsstation i kommun attriksdagen lämnar motion 1986/87:T223 (c) yrkande 6 utan särskild åtgärd, 20. beträffandebegränsad registreringsbesiktning attriksdagen lämnar motion 1986/87:T414 (m) yrkande 3 utan särskild åtgärd, attriksdagen lämnar motion 1986/87:T420 (fp) utan särskild åtgärd, 22. beträffandeudsintervall till kotitroltbesiktningarna attriksdagen avslår motionerna 1986/87:T231 (m) yrkande 5, 1986/ 87:T232 (m)yrkande 9 i återstående del, 1986/87:T409 (fp) yrkande 5 och 1986/87:T423 (fp)yrkande 3, 23. beträffanderegistreringsbeteckning efter eget val attriksdagen lämnar motion 1986/87:T418 (m) utan särskild åtgärd. 24. beträffande NTR:s rapport (nr 19)om utbildningför motorcykel förare attriksdagen avslår motion 1986/87:T414 (m) yrkande 1 i återstående del, 25. beträffande slopande av vissa krav för aU fåföra tung motorcykel att avslår motion 1986/87:T414 (m) yrkande 2, 26. beträffande slagvolymen sombehörighets gräns attriksdagen avslår motion 1986/87:T427 (fp), 27. beträffande körkortssökandesnykterhetsförhållanden att avslår motion 1986/87:T424 (m), 28. beträffande beaktande av bilstöldersom körkortssökande begån att avslår motion 1986/87:T422 (fp) i dennadel, 29. beträffande ett obligatoriskt andraskede i bilförarutbddningen att lämnar motion 1986/87:T423 (fp)yrkande 2 utan särskild åtgärd, 30. beträffande införande av interimskörkort attriksdagen lämnar motion 1986/87:T430 (m) utan särskild åtgärd, 31. beträffande minskning av olycksriskerna för deyngsta motorfor donsförarna attriksdagen lämnar mofion 1986/87:T409 (fp) yrkande 1 utan särskild TU1987/88:1 åtgärd, 32. beträffande omhändertagande avkörkort vid rattonykterhet att lämnar motion 1986/87:T431 (c) utansärskild åtgärd, 33. beträffande bilstölder som grundför återkallelse av körkort att avslår motion 1986/87:T422 (fp) iåterstående del, 34. beträffande förarprov för utbyte avutländskt körkort mot svenskt att avslår motion 1986/87:T401 (m), 35. beträffande/ärrevägmärken attriksdagen lämnar motion 1986/87:T409 (fp) yrkande 6 utan särskild åtgärd, 36. beträffandeenhetligare lokala trafikföreskrifter attriksdagen lämnar motion 1986/87:T409 (fp) yrkande 7 utan särskild åtgärd, 37. beträffande uppsättning avortnamnsmärken att avslår motion 1986/87:T406 (fp), 38. beträffande placeringen avvägmärken, m.m. att avslår motion 1986/87:T426 (m), 39. beträffandeplacering av reklamskyltar