bet · GB01LU19 · 1987-12-31 00:00:00 — om ändringar i , m.m. I betänkandet behandlar utskottet tre motioner om ändringav bodelningsreglerna i samt tre motioner med krav påkartläggning m.m. av regler som missgynnar äktenskapet som samlevnadsform. 1 enav motionerna yrkas härjämte dels att lagstiftningen skall utformas så att denuppmuntrar till ingående av äktenskap, dels att lagen om sambors gemensammahem, regler i avseende sambor och lagen om homosexuella samborskall upphävas. Utskottet avstyrker bifall till motionerna. Ledamöternafrån moderata samlingspartiet, och reserverar sig tillförmån för motionsyrkandena om en kartläggning m.m. av de regler som missgynnaräktenskapet. Ledamöterna från moderata samlingspartiet och reserverarsig till förmån för motionsyrkandet om upphävande av lagen om homosexuellasambor. Vidare har två särskilda yttranden (m resp. fp) fogats tillbetänkandet. 1987/88:L403 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådan ändring i äktenskapsbalkensbodelningsregler att i motionen angivet missförhållande undanröjs. 1987/88:L404 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att en utredning skalltillsättas för att undanröja regler som missgynnar gifta i förhållande tillsambor. 1987/88: L408 av förste vice talman ochAnn-Cathrine (båda m) vari yrkas att hos regeringen begärsådan ändring av 12 kap. 1 § att bodelning kan ske efter enskälighetsbedömning till förmån för båda makarna och med beaktande avpensionsförsäkringar. 1987/88:L409 av och (båda s) vari yrkas 1. att riksdagenhos regeringen begär förslag om sådan ändring av 10 kap. 3 § äktenskapsbalkenatt privata pensionsförsäkringar tas med vid bodelningen, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att hänsynskall tas till substansvärdet av aktier vid en bodelning. 1987/88:L411av och (båda c) vari yrkas att LU1987/88:19 riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om dels enkartläggning av de ekonomiska konsekvenserna av äktenskap jämfört med övrigtsamboende, dels förslag till åtgärder för att äktenskapet ej skall 1987/88:L417 av () vari yrkas 1. att hos regeringen begär en utredning avde förhållanden inom familje-, skatte- och sociallagstiftnihgen som leder till att äktenskapet missgynnas i förhållande till eller likställs med samboende utan äktenskap, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att lagstiftningen bör ges en sådanutformning inom familje-, skatte- och sociallagstiftningen att den uppmuntrartill ingående av äktenskap, 3. att riksdagenbeslutar upphäva lagen om sambors gemensamma hem, 4. att beslutar upphäva reglerna i ärvdabalkenavseende sambor, 5. attriksdagen beslutar upphäva lagen om homosexuella sambor. Den familjerättsliga lagstiftningen har under de senastetvå årtiondena varit föremål för en genomgripande omarbetning. Efter en långrad av delreformer fattade beslut om enny äktenskapsbalk (ÄktB). fattades beslut omviktiga ändringar i och om införandet av en ny lag om samborsgemensamma hem (sambolagen). beslöt också att anta en lag omhomosexuella sambor. Den nya lagstiftningen trädde i kraft . I fråga om förmögenhetsordningen i äktenskapet ochfördelningen av makarnas egendom vid äktenskapets upplösning innebär ÄktBbetydelsefulla förändringar i förhållande till den ordning som gällde före den1 . Ett uttalat syfte med förändringarna har varit att åstadkommaen högre grad av ekonomisk rättvisa mellan makarna vid äktenskapsskillnad.Införandet av sambolagen har i främsta rummet föranletts av behovet av atttillförsäkra den svagare parten i ett samboförhållande en större ekonomiskgrundtrygghet än tidigare i fall då förhållandet upplöses. Avsikten har däremotinte varit att söka uppnå en med äktenskapet jämförbar reglering avsamboförhållanden. Genom lagen om homosexuella sambor har sambolagen och regleri vissa andra lagar gjorts tillämpliga på homosexuella samboförhållanden. De ikraftträdda ändringarna iäktenskapslagstiftningen har inneburit flera nyheter i fråga om bodelningmellan makar. Möjligheterna att frångå huvudregeln om likadelning vid bodelningmed anledning av äktenskapsskillnad har vidgats genom att den allmännajämkningsregel som fanns även tidigare givits ett något utökattillämpningsområde framför allt när det gäller kortvariga äktenskap. Vidare haren förenkling skett av de s.k. vederlagsreglerna, vilka vid bodelning ger enmake kompensation i vissa fall då den andra maken har minskat sittgiftorättsgods. En annan nyhet är att också enskild egendom kan dras in ibodelningen, om makarna är överens om det. Egendomenskall i sä fall behandlas som giftorättsgods..I ÄktB har vidare LU1987/88:19 införts en regel om jämkning av äktenskapsförord. Bodelning med anledning av äktenskapsskillnad kan enligtÄktB förrättas inte bara när äktenskapet har upplösts utan även dessförinnannär ansökan har gjorts om äktenskapsskillnad. Institutet boskillnad har ersattsav en möjlighet att förrätta bodelningunder pågående äktenskap efter anmälan till domstol. Till skillnad fråntidigare skall en sådan bodelning inte medföra att makarnas egendom blirenskild. Den nya sambolagen innebär att när ett samboförhållandeupplöses samborna får en giftorättsliknande rätt till delning av sådan egendomi det gemensamma hemmet som har anskaffats för gemensamt begagnande.Huvudregeln är alltså att denna egendom delas lika mellan dem. Denna huvudregelkan dock - på samma sätt som för makar - frångås om en likadelning skulleframstå som oskälig. För sådana sambor som önskar hålla isär sina ekonomiska förhållandenhar en möjlighet öppnats att avtala om att lagens delningsregler inte skallgälla i deras samboförhållande. Sambo har vidare givits rätt att överta inte bara denandra sambons bostad utan också dennes bohag. Denna rättighet har fått ihuvudsak samma utformning som för makar. I fall då ett samboförhållande upphörgenom den ena sambons död har den efterlevande alltid rätt att erhålla såmycket av den egendom i det gemensamma hemmet som har anskaffats för gemensamtbegagnande - så långt egendomen räcker - att dess värde motsvarar tvåbasbelopp. Genom lagen om homosexuella sambor har sambolagen samtvissa bestämmelser i och ytterligare ett antal lagar gjortstillämpliga också i det fall att två personer bor tillsammans i etthomosexuellt förhållande. När ett äktenskap upplöses skall makarnas egendom fördelasmellan dem genom bodelning. I likhet med den tidigare lagstiftningen byggerÄktB på principen att makarnas giftorättsgods vid bodelningen skall delas likamellan dem sedan vardera maken erhållit täckning för sina skulder.Skuldtäckning skall normalt ske ur giftorättsgodset (11 kap. 2 § ÄktB). Ärskulderna förenade med särskild förmånsrätt i enskild egendom eller har deeljest särskild anknytning till enskild egendom, t.ex. skulder för underhåll aven fastighet som är enskild egendom, får en make dock täckning för skulden ursitt giftorättsgods endast i den mån värdet av den enskilda egendomen interäcker till för betalning av skulden. Enligt bestämmelser i 10 kap. ÄktB har vardera maken rättatt undanta viss egendom eller rättighet från bodelning trots att egendomeneller rättigheten utgör giftorättsgods. Bland vad som sålunda får undantasmärks rätt till pension på grund av en försäkring som någon av makarna äger,dock endast om utfallande belopp skall beskattas som inkomst och om försäkringengäller rätt till (1) ålderspension eller invalidpension, eller (2)efterlevande- pension i fall då rätttill utbetalning av pension föreligger vid bodelningen (10 LU 1987/88:19kap. 3 § ÄktB). Deregler som tidigare fanns om makes rätt till vederlag vid bodelning saknardirekt motsvarighet i ÄktB. Endast för det fall att en make inför enförestående äktenskapsskillnad företagit mot den andra maken illojalatransaktioner finns en sådan rätt till vederlag. Bestämmelsen härom (11 kap. 4§ ÄktB) innebär att bodelningen skall korrigeras om den ena maken inom ett årföre ansökan om äktenskapsskillnad genom gåva avhänt sig giftorättsgods i inteobetydlig omfattning eller använt sitt giftorättsgods till att öka värdet avsin enskilda egendom. Detsamma gäller när giftorättsgodset använts till att ökavärdet av en sådan pensionsförsäkring som enligt 10 kap. 3 § ÄktB (se ovan)inte skall ingå i bodelningen. Korrigeringen i fråga skall göras så att man vidbodelningen beräknar den andra makens andel i boet som om det aktuellagiftorättsgodset alltjämt hade funnits kvar. Sedanden egendom som inte skall ingå i bodelningen frånskilts och korrigering gjortsför skuldtäckning och för dispositioner, som någon av makarna gjort inom ett årfrån ansökan om äktenskapsskillnad, skall som huvudprincip makarnas samladegiftorättsgods delas lika mellan dem. Denna princip kan emellertid frångås ivissa situationer då ett strikt fasthållande vid en likadelningsregel skulleleda till ett orättfärdigt resultat. Sålunda stadgas i 12 kap. 1 § ÄktB att enamaken av sitt giftorättsgods kan få behålla mer än sin andel av giftorättsgodsetom en likadelning skulle vara oskälig med hänsyn särskilt till äktenskapetslängd men även till makarnas ekonomiska förhållanden och omständigheterna iövrigt. Med stöd av denna bestämmelse kan alltså den av makarna som har mestgiftorättsgods i särskilda fall helt eller delvis förhindra att enförmögenhetsöverföring sker till den andra maken. Den förstnämnda maken hardock aldrig rätt att ta i anspråk vad som hör till den andra makensgiftorättsgods. Ären make försatt i konkurs när bodelning skall förrättas eller finns det andrasärskilda skäl att över huvud taget inte dela giftorättsgodset skall varderamaken behålla sitt giftorättsgods som sin andel. Otn ett villkor i ettäktenskapsförord är oskäligt med hänsyn till förordets innehåll, omständigheternavid förordets tillkomst, senare inträffade förhållanden och omständigheterna iövrigt, får det jämkas eller lämnas utan avseende vid bodelningen (12 kap. 3 §ÄktB). Motionärernai motion L408 (m) anmärker att möjligheten till jämkning avhälftendelningsprincipen vid bodelning ger den ekonomiskt starkare parten iäktenskapet ett skydd mot att bli lurad om den andra maken har gift sig förpengarnas skull. Enligt motionärerna behöver också den ekonomiskt svagare avmakarna - som oftast är hustrun - ett skydd mot illojala transaktioner. De nyabodelningsreglerna ger emellertid inte den av makarna som,äger minstgiftorättsgods någon möjlighet att påkalla jämkning till sin fördel. Dettainnebär enligt motionärerna att den svagare parten inte vid bodelningen kankompenseras i de fall då den rikare parten minskat sitt giftorättsgods genomillojala transaktioner tidigare än före ansökan om äktenskapsskillnad. Mot bakgrund härav ansermotionärerna att jämkningsregeln behöver LU 1987/88:19 ändras så att det blirmöjligt med skäliga bodelningar inte bara till förmån för den rikare utan också förden fattigare maken samt att det är angeläget med en översyn av regeln attpensionsförsäkring som tagits tidigare än från ansökan omäktenskapsskillnad inte skall ingå i bodelning i anledning av Ocksåi motion L403 (m) yrkas att jämkningsregeln vid bodelning i anledning aväktenskapsskillnad skall ändras så att jämkning kan ske även till förmån förden ekonomiskt svagare parten i ett äktenskap. Motiveringen för motionsyrkandetär väsentligen densamma som i motion L408. Imotion L409 (s) påpekas att enligt 10 kap. 3 § ÄktB privata pensionsförsäkringarinfe skall ingå i bodelning. Motionärerna hävdar att den ekonomiskt starkareparten i ett äktenskap härigenom får möjlighet att använda de gemensammatillgångarna för att betala en pensionsförsäkring som han sedan ensam kantillgodogöra sig efter en skilsmässa. I praktiken innebär detta att denkvinnliga parten vid en skilsmässa inte får någon del i denförmögenhetstillväxt som hon varit med om att åstadkomma under äktenskapet. Enannan orättvisa, som enligt motionärerna nästan uteslutande drabbar kvinnor,anges i motionen ha sin grund i att aktier vid en bodelning inte behövervärderas till substansvärdet. Om nämligen mannen bland sitt giftorättsgods haraktier i ett familjeföretag, i vilket hustrun genom t.ex. arbete till låg lönvarit med och plöjt ner pengar, kan en för låg värdering av aktierna vidbodelningen medföra ett orättvist tillgodoseende av mannens intressen. Medhänvisning till det anförda begär motionärerna att 10 kap. 3 § ÄktB ändras såatt privata pensionsförsäkringar måste tas med vid bodelning samt att hänsynskall tas till substansvärdet av aktier vid en bodelning. Frågans behandling vid 1986/ Lagutskottettog ställning till proposition 1986/87:1, vari föreslogs att dendåvarande skulle ersättas med en ny balk, ÄktB. En avhuvudpunkterna i propositionen utgjordes av det till ökad rättvisa mellanmakarna syftande förslaget till nya regler om bodelning i anledning aväktenskapsskillnad. I sitt av godkända betänkande LU 1986/87:18tillstyrkte utskottet de föreslagna bodelningsreglerna. Vad särskilt gälldefrågan om betydelsen av dessa regler för den ekonomiskt svagare av makarna iäktenskapet erinrade utskottet (s. 17 f.) om att en tillämpning avlikadelningsprincipen medför att den maken vid bodelningen får ut egendom tillstörre värde än om han eller hon endast fått behålla sitt giftorättsgods.Regeln innebär att den ekonomiskt svagare parten i allmänhet får enförmögenhetsökning genom bodelningen som han eller hon aldrigriskerar att behöva avstå från sitt eget giftorättsgods. Det fanns därförenligt utskottets mening knappast anledning att inom ramen för en meravidsträckt jämkningsregel ge den ekonomiskt svagare parten en störrejämkningsmöjlighet. En regel som inte bara tillät en make att behålla mer avsitt giftorättsgods än som följer av likadelningsprincipen utan också medgavatt bodelningsresultatet korrigerades i andra avseenden med hänsyn till den enamakens transaktioner under äktenskapet ansåg utskottet skulle föra med sigpraktiska svårigheter och kunna leda till att .den ekonomiskt svagare LU1987/88:19 riskerade att behöva dela med sig av sin egendom. En jämkningsregelsom tog sikte på den maken skulle vidare enligt utskottet inte ha någonpraktisk betydelse. Även om lagutskottet således avvisade tanken på engenerell regel om jämkning av bodelningsresultatet till förmån för den make somäger minst giftorättsgods framhöll utskottet (s. 15) att det alltjämt kundefinnas ett behov av att korrigera bodelningsresultatet med hänsyn tilltransaktioner som en make företagit inför en förestående äktenskapsskillnad.Såsom föreslagits i propositionen borde därför i ÄktB tas in en regel sommedgav att en make vid bodelningen fick kompensation för att den andra maken enviss tid före ansökan om äktenskapsskillnad minskat sitt giftorättsgods genomvederlagsfria överlåtelser eller därmed jämförbara förfoganden. Tidsgränsenborde bestämmas till . Utskottet tillade att de särskilda jämkningsreglernai 12 kap. 1 och 3 §§ ÄktB i vissa fall kunde tillämpas för att korrigerabodelningsresultatet när en make före separationen systematisktminskat sitt giftorättsgods till nackdel för den andra maken. Det sagda gälldeinte minst när maken hade använt giftorättsgodset för att öka värdet av sinenskilda egendom. Som utskottet närmare utvecklade i betänkandet borde i sådanafall det äktenskapsförord varigenom egendomen gjorts till enskild kunna jämkas. Vissa Uttalanden under förarbeteria I regeringens proposition 1986/87:1, som ligger till grundför den äktenskapsrättsliga lagstiftning som trädde i kraft den 1 januari1988, togs upp till behandling frågan i vad mån rätt till pension på grund avförsäkring bör ingå i bodelning. I det sammanhanget uttalade departementschefen(s. 162 f.) att det stora flertalet människor har sin pensionering ordnad pådet sättet att förmånen inte ingår i en bodelning. Pension som utgår på grundav. pensionsförsäkring skulle emellertid, enligt då gällande regler, ingå ibodelningen. Till försvar för denna ordning brukade enligt departementschefenanföras att betalningen av försäkringspremierna i realiteten belastar bäggemakarnas ekonomi och därför får anses utgöra resultatet av deras gemensammauppoffringar. Det hade också framhållits att pensionsförsäkringar oftainnefattade mycket stora ekonomiska tillgångar. Skatteaspekter och andra hänsynhade medverkat till att pensionsförsäkringar ofta hade karaktär avkapitalplacering. Emellertid hade också kritik riktats mot attpensionsförsäkringarna inte följde samma regler som annan pension. Kritiken mot att dessa försäkringar beaktades vid bodelning efter äktenskapsskillnad framträdde enligt departe mentschefen med särskild styrka i det fallet att den andra maken hade en rätt till pension vars värde inte ingick i bodelningen. I anslutning härtillerinrade departementschefen om att pensionsförsäkringar i kommunalskattelagens bemärkelse numera är inskränkta till sådana former av försäkring som tillgodoser pensioneringsbehov. Vid inkomstbeskattningen tillåts inte heller avdrag för högre än som anses behövliga för att försäkringstagaren skall erhålla en normal pension. Försäkringstagaren saknar vidare - med . vissa isammanhanget betydelselösa undantag - möjligheter att disponera LU1987/88:19 över det förmögenhetsvärde som försäkringen representerar. Med hänsyn till anförda förhållanden ansågdepartementschefen att det inte längre borde göras någon skillnad vid bodelningmellan vanlig pension och pensionsförmåner från pensionsförsäkring. Enlagändring i enlighet härmed skulle dessutom innebära ett närmande till vad somgäller i och . Motsvarande försäkringar i dessa länder harnämligen betraktats som sådana personliga rättigheter som inteskall ingå i bodelning. Vissa allmänna frågor om äktenskap m.m. I motion L411 (c) framhåller motionärerna att detsjälvklart skall vara helt fritt för varje par att välja samlevnadsform men attdet är väsentligt att de ekonomiska konsekvenserna av äktenskap är sådana attdet stora flertalet kan finna att äktenskapet är en lämplig och naturligsamlevnadsform. Enligt motionärerna är det både ett samhällsintresse och en rättighetför berörda personer att äktenskapet inte diskrimineras. Äktenskapet ärresultatet av en aktiv och överlagd handling och skall ge trygghet åtkontrahenterna. Däremot är det enligt motionärerna naturligt att det för ogiftasambor inte kan och bör tillämpas alla de regler som gäller för dem som ärgifta med varandra. Motionärerna betonar att de ställde sig bakom införandet avsambolagen och att de inte tar upp frågor om äktenskap kontra samboende för attargumentera mot sambolagen. Motionärerna anser att det emellertid ärsynnerligen nödvändigt att skatte- och bidragsregler m.m. inte är så utformadeatt äktenskapet leder till konsekvenser som medför att människor av ekonomiskaskäl väljer att bo samman utan äktenskap i stället för att gifta sig. Enligtmotionärerna framhålls.det ofta att flera regler för beskattning, bidrag, stödm.m. är utformade så att äktenskapet missgynnas, och i motionen ges exempel påsådana regler. Motionärerna anser mot denna bakgrund att det bör göras enfullständig kartläggning av de olika ekonomiska konsekvenserna av äktenskapjämfört med samboende och även jämfört med förhållandet för dem som avstår fråndirekt samboende. Genom en sådan kartläggning skulle enligt motionärerna främsttvå fördelar vinnas. Dels skulle klarhet erhållas om de olika konsekvenserna avolika samlevnadsformer. Dels skulle en sådan kartläggning ge underlag förutarbetande av förslag till erforderliga ändringar av regler så att äktenskapetinte diskrimineras. Motionärerna yrkar att det anförda ges regeringen tillkänna. Även i motion L404 (c) anförs att gifta par i olikahänseenden missgynnas jämfört med par som lever i samboförhållanden. Enligtmotionären har det exempelvis förekommit att kommunala bostadstillägg bestämtstill lägre belopp för gifta än för sambor i likartade situationer. Motionärenanser att detta är mycket oroande och att de regler som möjliggör missgynnandetav äktenskapet som samlevnadsform bör undanröjas. Motionäreni motion L417 (c) framhåller att samhället bör prioritera äktenskapetsom livsvarig samlevnadsform. Enligt honom diskriminerar LU 1987/88:19lagstiftningen äktenskapet i ekonomiska och andra hänseenden. Motionären begärdärför en utredning rörande de förhållanden inom familje-, skatte- ochsociallagstiftningen som leder till att äktenskapet missgynnas eller likställsmed samboende utan äktenskap samt vidare att som sin mening gerregeringen till känna att lagstiftningen bör utformas så att den uppmuntrartill ingående av äktenskap. Motionären hävdar dessutom att sambolagen och lagenom homosexuella sambor tillkommit utan att det funnits något egentligt behovhärav och att par som genom att välja samboformen velat avstå från rättsligreglering påtvingats en sådan i och med införandet av de nämnda lagarna. Ienlighet härmed yrkas att såväl sambolagen som lagen om homosexuella samborskall upphävas. I lagutskottets förenämnda betänkande LU 1986/87 överproposition 1986/ 87:1 behandlade utskottet bl.a. förslaget om införandet ilagstiftningen av nu gällande sambolag. Utskottet hade därvid också att taställning till flera motionsyrkanden vari yrkats avslag på propositionen idenna del. Utskottet tillstyrkte - med viss komplettering - förslaget tillsambolag och avstyrkte därmed de berörda motionsyrkandena. Som skäl för sittställningstagande anförde utskottet (s. 45 f.) inledningsvis att detvisserligen frän flera synpunkter är önskvärt att äktenskapet bevaras som dennormala och naturliga formen av familjebildning för det helt övervägandeantalet människor men att samhället som en realitet måste räkna med att detäven i fortsättningen kommer att finnas män och kvinnor som inte vill gesamlevnaden äktenskapets form och att lagstiftaren måste ta hänsyn till detta.Utskottet övervägde ingående frågan om de samboendes möjligheter attavtalsvägen eller genom att förlita sig på allmänna civilrättsliga bestämmelseruppnå en tillfredsställande och rättvis reglering av sina mellanhavan-den.Utskottet kom därvid fram till att det, inte minst med hänsyn till denekonomiskt svagare partens intressen, fanns ett klart behov av regler som gerlösningar på praktiska problem av juridisk art i den situation som uppstår vidupplösningen av ett samboförhållande. Enligt vad utskottet framhöll i betänkandet var det likvälangeläget att man inte genom en begränsad reglering av rättsverkningarna i ettsamboförhållande införde ett äktenskapsliknande system av lägre dignitet. Enlagstiftning med den i propositionen föreslagna inriktningen skulle emellertidinte behöva riskera att uppfattas på det sättet, eftersom lagförslagetbegränsats till vad som ur praktisk synvinkel framstod som oundgängligt,nämligen fördelningen av bostad och bohag som anskaffats för gemensamt bruk,rätten att mot ersättning överta den andra sambons bostad och bohag samtefterlevandeskyddet i fråga om det gemensamma hemmet. För dem som valde att ståutanför äktenskapet skulle det alltjämt finnas ett behov av att genom inbördesavtal, testamenten och försäkringar skapa ett ömsesidigt skydd. I anslutninghärtill underströk utskottet att den föreslagna sambolagen tvärtemot vad sompåståtts i motionsmotiveringarna inte inskränkte valfriheten utan ökadeden. Utan den föreslagna lagen skulle sambor ha attvälja mellan att leva i ett förhållande vars rättsverkningar inte kan LU1987/88:19 regleras och att gifta sig. Med den nya lagstiftningen skulle detbli möjligt för dem att få ett begränsat skydd om de inte avtalar om att ståutanför sambolagen och att gifta sig. I sitt av godkända betänkande LU 1986/87:28behandlade lagutskottet proposition 1986/87:124 såvitt gällde regeringensförslag till lagstiftning för homosexuella sambor. Förslaget innebar att den dåredan antagna sambolagen samt vissa regler i ytterligare ett antal lagar skullegälla också då två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande. Vidbehandlingen av förslaget underströk utskottet (s. 8) att samma typer av problemkan uppkomma vid upplösningen av homosexuella samboförhållanden som vidheterosexuella.