bet · GB01FöU8 · 1987-12-31 00:00:00 — om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst 1987/88: I betänkandet behandlas de förslag rörande ändring i lagen(1966:413) om vapenfri tjänst, m.m. som regeringen-efter föredragning avstatsrådet - har förelagt i proposition 1987/88:81 jämtede med anledning av propositionen väckta motionerna 1987/88:Föl, 1987/88:Fö2,1987/88:Fö3, 1987/88:Fö4 och 1987/88:Fö5. I betänkandet behandlas också ett antal motioner somväckts under föregående och innevarande års allmänna motionstid och som tar uppolika frågor i anslutning till bestämmelserna rörande vapenfri tjänst. Utskottet tillstyrker i betänkandet regeringens förslag ipropositionen och avstyrker motionerna med anledning av denna. Åven de motionersom väckts under den allmänna motionstiden vid detta och föregående riksmöteavstyrks. I utskottets betänkande föreslås i enlighet med vad somanförs i proposidonen att tiden för grundutbildning av vapenfriatjänstepliktiga preciseras i lagen om vapenfri tjänst till minst 270 och högst360 dagar samt att det i lagen också anges att dden för repetitionsutbildningdelas upp i högst fem övningar som vardera får omfatta eller isärskilda befattningar . Förslaget ligger inom ramen för den nugällande totala utbildningsd-den för vapenfria tjänstepliktiga och innebär atttjänstgöringsskyldigheten för de vapenfria tjänstepliktiga lagfästs på iprincip samma sätt som gäller för värnpliktiga. Vidare föreslås godkänna vissa allmännarikdinjer för vapenfriverksamheten i fråga om tjänstgöringsområden,krigsplacering, utformning och genomförande av utbildningen, samt om förmånerdll vapenfria tjänstepliktiga. Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 juli 1988.Reformerna i övrigt föreslås börja tillämpas . Tillbetänkandet har fogats en reservation (m). I proposition 1987/88:81 föreslår regeringen att dels anta vid propositionen fogat förslag till lag omändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst. 1987/88. delsgodkänna de allmänna riktlinjer för tjänstgöringsområden, krigspla- FöU1987/88:8 cering, utformning och genomförande av vapenfriutbildningen samtförmåner till vapenfria tjänstepliktiga som föredragande statsrådet har angetti propositionen. Vidarehar regeringen berett tillfälle att ta del av vad föredragandestatsrådet i övrigt i propositionen har anfört om vapenfriverksamheten. Det vid propositionenfogade lagförslaget har följande lydelse: Förslagtill FöU1987/88:f Lag omändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst Härigenom föreskrivs att 5 § lagen(1966:413) om vapenfri tjänst skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5§' Vapenjri tjänstepliktig är skyldig Vapenfria tjänstepliktiga är skyl- atl försin utbildning tjänstgöra diga att fullgöra grundutbildning minst trehundranittiofém och högst och repetitionsutbildning. Tjänstgö- bildningen skall vara minst 270 och ringen utgöres av grundutbildning . Repetitionsutbild- och repetitionsulhildning. ningen skall omfatta högst fem öv- ningarotn vardera eller, i fråga om särskilda befattningar enligt regeringensbestämmande, . Den sammanlagda utbildningstiden skall varaminst 395 och . Inkallas värnpliktiga med stöd aiv27 S 2 mom. eller 28 § I mom. värnpliktslagen (1941:967), får även vapenfritjänstepliktig kallas till tjänstgöring. Tjänstgöringstiden får icke , om tjänstgöringen föranledes av inkallelse avvärnpliktiga med stöd av 27 S 2 mom. värnpliktslagen. Om tillgodoräkning av fullgjord värnpliktstjänstgöring vidberäkning av tiden för tjänstgöring enligt denna lag och av fullgjord vapenfritjänst vid beräkning av tiden för värnpliktstjänstgöring meddelar regeringenbestämmelser. Denna lag träder i kraft den . Senaste lydelse 1978:524. Motionerna föu 1987/88:8 Motioner från allmänna motionstiden 1986/87:Fö501 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär utredning om vapenfrilagen i syfte att avskaffaprövningsförfarandet. 1986/87:Fö503 av och () variyrkas att hos regeringen begär förslag till sådan ändring ivapenfrilagen att avslag i vapenfrinämnden får överklagas i domstol enligt vadsom föreslås i motionen. 1986/87:Fö504 av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anges ommeningsfull utbildning för vapenfria tjänstepliktiga, avskaffande avprövningsförfarandet samt om avskaffande av fängelsestraff för den somtotalvägrar. 1986/87:Fö505 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionensägs om lokalisering av utbildningen av vapenfria tjänstepliktiga. 1986/87:Fö507 av m.fl. (fp) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av vapenfrilagen. 1986/87:Fö508 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om förläggning av en vapenfriskola till . 1986/87:Fö509 av () vari yrkas , 1. attriksdagen hos regeringen begär översyn av vapenfrilagen i enlighet med vadsom anförts i motionen, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag på lagstiftning som får till följd att fängelsestraffetför värnpliktsvägran kan avskaffas och ersättas med samhällstjänst, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att ansvaret för vapenfriutbildningenskall ligga hos . 1986/87:Fö511 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om lokalisering av utbildningen av vapenfria tjänstepliktiga. 1986/87:Fö518 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom behovet av en översyn av vapenfrilagen. Motioner från allmänna motionstiden 1987/88:Fö706 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär åtgärder för en betryggande utbildning iförandet av brandbil åt vapenfria tjänstepliktiga uttagna för räddningstjänstvid flygplatser. 1987/88:Fö719 av EvertSvensson m.fl. (s) vari yrkas att som sin FöU 1987/88:8 meningger regeringen dll känna vad i motionen anförts om behovet av en översyn avvapenfrilagen. 1987/88:Fö722 av () vari yrkas 1. attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådan ändring i vapenfri lagstiftningen att prövningsförfarandet avskaffas, 2. att hos regeringen begär förslag dll lagsdftning som får dllföljd att fängelsestraffet för värnpliktsvägran kan avskaffas och ersättas medsamhällstjänst, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att ansvaret förvapenfriutbildningen bör överföras till . Motioner med anledning av proposition 1987/88:81 1987/88:Fölav i m.fl. (m) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen dll känna vad i modonenanförts om tjänstgöringsområden för de vapenfria tjänstepliktiga, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om vapenfriutbildningens utformning och genomförande, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i modonenanförts om utbildningstidens längd för de vapenfria, 4. att antar följande lag om ändring i lagen (1966:413) omvapenfri tjänst: Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1966:413) omvapenfri tjänst skall ha följande lydelse: Vapenfri tjänstepliktig är skyldig Vapenfritjänstepliktig är skyldig att för sin utbildning tjänstgöra att fullgöra grundutbildning och re- minst trehundranittiofém och högst pedtionsutbildning. Tjänstgö- ningen skall vara minst 290 och högst ringen utgöres av grundutbildning . Repedtionsutbildningen och repetitionsutbildning. skall omfatta högst fem övningar om vardera högst 30 dagar.Den sammanlagda utbildningsdden skall vara minst 430 och . 1987/88:Fö2av () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om lokalisering av en vapenfriskola tillLjusdal. 1987/88:Fö3av () vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen dll känna vad i modonenanförts om vapenfria som en viktig resurs under såväl freds- som krigsdd, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i modonenanförts om biståndsutbildning som ett alternativ för vapenfri tjänst, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om utbildningen av handledare för de vapenfria. 1987/88:Fö4av m.fl. (fp) vari yrkas FöU 1987/88: 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att använda benämningenplacering för civil beredskapstjänst i stället för benämningen krigsplaceringför de vapenfria tjänstepliktiga, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i modonen anförts om prövningsförfarandet viduttagning till vapenfri tjänst, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att utbildningen av vapenfriatjänstepliktiga skall granskas av , 4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ett uppdrag åt överstyrelsenför civil beredskap ÖCB att samordna tillämpningen av en differentieradutbildning för de vapenfria tjänstepliktiga. 1987/88:Fö5 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av central utbildning för de vapenfria tjänstepliktiga. Den allmänna värnplikten innebär en skyldighet för svenskamän att delta i landets väpnade försvar i krig eller vid krigsfara och attgenomgå utbildning med syftet att ge den värnpliktige förmåga att lösauppgifter i det militära försvaret. Skyldigheten att fullgöra värnpliktstjänstgöring är emellertidinte undantagslös. Enligt lagen (1966:413) om vapenfri tjänst kan envärnpliktig få tillstånd till vapenfri tjänst i stället förvärnpliktstjänstgöringen, om det kan antas att bruk av vapen mot annan är såoförenligt med den värnpliktiges allvarliga personliga övertygelse att han intekommer att fullgöra värnplikten. Den som ges tillstånd till vapenfri tjänstfår inte övas i bruk av vapen eller åläggas att bära vapen eller ammunition.Den vapenfria tjänsten fullgörs inom totalförsvarets civila del. Den somsamtycker därtill kan dock åläggas att tjänstgöra inom det militära försvaret. beslutade om betydande ändringar i 1966års vapenfrilag (prop. 1977/78:159, FöU 28, rskr. Härvid berördes bl.a.förutsättningarna för vapenfri tjänst, tjänstgöringsalternativ,tjänstgöringstidens längd, prövningsförfarandet och sanktionsformer vid vägran.Ändringarna syftade till att ge de värnpliktiga större möjligheter att fåtillstånd till Vapenfri tjänst. Prövningsförfarandet ändrades och tjänstgöringsalternativenvidgades. Frågan om tillstånd till vapenfri tjänst prövas avvapenfrinämnden och ytterst av regeringen, dit nämndens beslut kan överklagas.Ansvaret för vapenfriutbildningen åvilar , somden överfördes från verksamhetsområdetill försvarsdepartementets. Regeringen bemyndigade chefen förförsvarsdepartementet att tillkalla en kommitté med uppdrag att utredavärnpliktsutbildningen. Utredningen har arbetatunder benämningen vårnpliktsutbildnings- FöU 1987/88:8 kommitté (VK83). Genomregeringens bemyndigande utvidgades VK 83 :s uppdrag till attäven avse utbildning av vapenfria tjänstepliktiga och frågan om frikallelse avvärnpliktiga. Regeringsförslageti föreliggande proposition grundas bl.a. på de förslag som VK 83 i enlighet medsitt utvidgade uppdrag lagt fram i sitt betänkande (SOU 1986:30) Vapenfriutbildningeni framtiden och yttrandena över detta. Iproposidonen föreslås att dden för grundutbildning av vapenfria tjänstepliktigapreciseras i lagen om vapenfri tjänst till minst 270 och samtatt det i lagen också anges att dden för repetitionsutbildning skall delas uppi högst fem övningar, som vardera får omfatta eller i särskildabefattningar . Förslaget ligger inom ramen för den riu gällandetotala utbildningstiden för vapenfria tjänstepliktiga. Förslagetinnebär att tjänstgöringsskyldigheten för de vapenfria tjänstepliktigalagfästs på i princip samma sätt som gäller för värnphktiga. Ipropositionen redovisas också allmänna riktlinjer för vapenfriverksamheten ifråga om tjänstgöringsområden, krigsplacering, utformning och genomförande avutbildningen samt om förmåner till vapenfria tjänsteplik-dga. Lagändringenföreslås träda i kraft . Reformerna i övrigt föreslås börjatillämpas från . Utskottetkommer i det följande att behandla regeringsförslaget med tyngdpunkt på dedelfrågor som främst uppmärksammats i de olika motionerna. I några fall berörde under allmänna motionsdden resp. 1988 väckta motionerna delfrågor inomvapenfriområdet som inte tas upp i regeringens proposition. Utskottet behandlardessa avslutningsvis. Bestämmelsernaom tjänstgöringsområden fick sin nuvarande lydelse genom riksdagsbeslut (prop. 1977/78:159, FöU 28, rskr. 371)'resp. 1980/81:117, UU 23,rskr. 271) då det också beslutades att den särskilda bistånds- ochkatastrofutbildningen skulle upphöra. Genom vapenfrireform utvidgadesantalet tjänstgöringsområden för de vapenfria tjänstepliktiga. VK83 redovisade vissa brister med nuvarande utbildningssystem och föreslogåtgärder för att komma till rätta med dem. Kommittén förordade sålunda att devapenfria företrädesvis skall utbildas till befattningar som kräver långutbildning och till vilka behoven inte kan tillgodoses på annat sätt. Med dettasom utgångspunkt föreslog VK 83 att vapenfriutbildningen genomförs inomområdena civilförsvarsverksamhet, hälso- och sjukvård, omhändertagande avnödställda, transportverksamhet, elkraftförsörjning, telesamband, kommunalomsorgsverksamhet samt viss kommunalteknisk verksamhet. Vissatjänstgöringsalternativ borde enligt kommittén däremot slopas, bl.a.biståndsutbildningen. Föredragande statsrådet framhåller i propositionen att detinte bör FöU 1987/88:8 förekomma sådana tjänstgöringsalternativ som inte ledertill en adekvat krigsplacering eller som inte möjliggör ett effektivtutnyttjande av tillgänglig utbildningstid. Utbildning som har huvudsakliginriktning mot fredstjänst föreslås i princip inte förekomma. Regeringen börenligt propositionen inte längre detaljstyra dll vilka områden de vapenfriafördelas. Områdena får i stället bestämmas av de myndigheter som underregeringen har ansvaret för denna del av personalförsörjningen inomtotalförsvaret. Detta ansvar åvilar (). Enligt propositionen bör det därför ankomma efter samråd med AMS bedöma vilkautbildningsmyndigheter som fortsättningsvis bör komma i fråga som anordnare avvapenfriutbildningen. Liksom bör dock, framhålls det, regeringenbestämma om vapenfriutbildningen får ske hos enskilda föreningar ochsdftelser. Motion 1987/88:Föl (m) biträder VK 83:s förslag tilltjänstgöringsområden. Motionärerna anser det vara nödvändigt attvapenfriutbildningen ges en helt annan inriktning och stadga än vad som ärfallet . Beträffande biståndsutbildningen sägs att det inte nu längre -sedan dén tidigare bistånds- och katastrofutbildningen upphört - finns skäl attlåta sådan utbildning utgöra alternativ dll vapenfri tjänst, särskilt som deninte syftar till krigsplacering inom totalförsvaret. Utskottet vill med anledning härav erinra om att det redangenom vapenfrireform slogs fast att all utbildning av och tjänstgöringför de vapenfria värnpliktiga bör läggas upp så att det klart framgår att densyftar till att skapa en personalresurs för beredskaps- och krigssituadoner ochinte till att ge en myndighet eller en organisation ett personaltillskott.Föredragande statsrådets förslag innebår samma inriktning av utbildningen. Även utskottet vill understryka vikten av att utbildningenav de vapenfria resulterar i att de får en bestämd inplacering i detkrigsorganiserade samhället. Först därigenom skapas, som föredragandestatsrådet framhåller, förutsättningar för att den vapenfrie skall kunna görafullvärdiga och effektiva insatser under beredskap och i krig. De av VK 83 utpekade områdena för tjänstgöringen anserutskottet med hänsyn till det angivna syftet med utbildningen vara väl valdaoch finner det naturligt att utbildningen i huvudsak genomförs inom dessaområden. Det bör således ankomma på , eftersamråd med AMS, bestämma dels hur de vapenfria tjänstepliktiga skall fördelasrnellan dessa huvudområden, dels vid vilka utbildningsmyndigheter den vapenfriatjänsten skall fullgöras. Liksom bör regeringen också bestämma i vadmån vapenfriutbildningen får ske hos enskilda föreningar och stiftelser. Förnärvarande finns sådana bestämmelser beträffande Svenska röda korset ochSveriges kristna ungdomsråd. Utskottet konstaterar i detta sammanhang härutöveratt har möjlighet att i sin verksamhet utgöratjänstgöringsplats för vapenfria tjänsteplikti-ga. Denna möjlighet bör enligtutskottets mening fortsättningsvis prövas av regeringen. Under hänvisning till det anförda anser sig utskottetkunna godta regeringens förslag i denna del och finner sålunda inget skäl attförorda ett uttalande från riksdagenssida av den innebörd som anges i motion Föl i FöU 1987/88:8 denna del. Underhänvisning dll vad som ovan anförts bl.a. om syftet med vapenfriutbildningen -att skapa personella resurser för beredskap och krig - avstyrks också yrkande 1i motion Fö3 (c) angående ett uttalande om de vapenfria som en viktig resursunder såväl freds- som krigstid, yrkande 1 i motion Fö4 (fp) att de vapenfriatjänstepliktigas placering skall benämnas placering för civil beredskapstjänsti stället för krigsplacering, yrkandena i modonerna 1986/ 87;Fö518 och1987/88:Fö719 (båda s) om behovet av en översyn av vapenfrilagstiftningen isyfte att göra vapenfritjänsten samhällsnyttig i vid mening samt yrkande 2 imotion Fö3 om biståndsutbildning som ett alternativ dll vapenfri tjänst. Vapenfriutbildningens utformning och genomförande VK83 föreslog att utbildningen av vapenfria tjänstephkdga skall organiseras medgrundutbildning och repetitionsutbildning. Grundutbildningen skulle omfattaintroduktion (ca ) och allmän grundutbildning (),grundläggande befattningsutbildning () och praktisk befattningsutbildningunder resten av tjänstgöringen. Introduktion och allmän grundutbildning börenligt VK 83:s förslag genomföras vid tre skolor som likaledes föreslåsinrättas. Till dessa tänks också befattningsutbildning för hälso- ochsjukvårdspersonal, med undantag för vårdbiträden, samt utbildning av kommunernasvapenfria och av de vapenfrias handledare kunna förläggas. biträder i propositionen uppfattningen att utbildningen avvapenfria tjänstephkdga bör utgöras av grundutbildning ochrepetitionsutbildning. Däremot föreslår föredragande statsrådet att särskildavapenfriskolor inte skall inrättas. Antalet vapenfria för hel grundutbildningär enligt proposidonen avsevårt mindre än vad VK 83 hadeanledning att räkna med. Den senaste tidens minskning och osäkerheten i framtidenom antalet nytillkommande vapenfria belyser enligt föredragande statsrådet desvårigheter som ligger i kommitténs förslag om särskilda skolor förvapenfriutbildningen. Ett sådant system för utbildningen skulle, heter det, iallmänhet innebära problem att tillräckligt effektivt anpassa verksamheten medhänsyn dll snabbt ändrade förutsättningar. Föredragande statsrådet har därförkommit till den slutsatsen att nödvändiga kvalitetsförbättringar avvapenfriutbildningen måste genomföras med andra organisatoriska lösningar ochåtgärder som medger ett mer flexibelt resursutnyttjande. Förbättringar avvapenfriutbildningen bör enligt propositionen kunna uppnås genom ett merrationellt utnyttjande av den befintliga utbildningsorganisationen. Utskottetkonstaterar att nedgången i antalet vapenfria för grundutbildning skapat endelvis ny situation som innebär att underlaget för inrättande av särskildavapenfriskolor sviktar. Detta i förening med att många utbildningsanordnare haren organisadon för utbildningsverksamhet gör att även utskottet finner attvapenfriskolor inte nu bör inrättas. I den mån brister finns i utbildningen fårdessa avhjälpas genom förbättringar inom den befintligaorganisationen för utbildningen. Utskottet dllstyrker således FöU1987/88:8 regeringens förslag i denna del. Av utskottets ställningstagande följer att utskottetavstyrker motionerna 1986/87:FÖ505 (fp), 1986/87:Fö508 (fp),'1986/87:Fö511(fp), 1987/88:Föl (m), 1987/88:Fö2 (m) och 1987/88:Fö5 (s), i de delar dessainnefattar förslag om inrättande av särskilda skolor för utbildningen av devapenfria eller lokalisering av sådana skolor. I propositionen föreslås att den vapenfrie utöverbasutbildningen skall få en allmän information om bl.a. totalförsvaret samt omsäkerhets- och försvarspolitiken. Yrkandet i modon 1986/87:Fö504 (vpk) omstudier och diskussioner om försvaret under utbildningen synes därför komma atttillgodoses. Något uttalande från sida torde alltså inte vara påkallat,varför motionsyrkandet bör avslås. I modon 1987/88:Fö706 (s) yrkas att hosregeringen begär åtgärder för en betryggande utbildning i förandet av brandbilåt vapenfria tjänstepliktiga uttagna för räddningstjänst vid flygplatser. Utbildningen av vapenfria tjänstépliktiga för brand- ochräddningstjänst sker i luftfartsverkets regi och påbörjas med ett sex veckorsgrundläggande skede vid brand- och räddningsskolan på . Som förutsättning för utbildningen till förare avräddningsbil gäller att den vapenfrie har körkort med behörighet att framföralastbil. För den som endast har behörighet för personbil krävs dispens.Utskottet finner med hänvisning till det anförda att motion 1987/88: Fö706 intebör föranleda någon åtgärd från sida. 1 motionerna 1986/87:Fö509 och 1987/88:Fö722 (båda c)yrkas att ansvaret för vapenfriutbildningen skall ligga hosarbetsmarknadsdepartementet och inte hos försvarsdepartementet. Med anledning härav vill utskottet eririra om att beredningeninom av frågor om vapenfri tjänst sedan mitten av 1960-talethar varit uppdelad på i huvudsak två departement, försvarsdepartementet ocharbetsmarknadsdepartementet. Försvarsdepartementet har svarat för lagstiftningeninom området. Frågor rörande förutsättningarna för att få vapenfri tjänstliksom frågor om uttagning och redovisning av de vapenfria har alltsåförfattningsmässigt reglerats av statsmakterna efter beredning i första hand iförsvarsdepartementet. Ansökningar om vapenfri tjänst prövas avvapenfrinämnden, som alltsedan sin tillkomst lyder under försvarsdepartementet.I försvarsdepartementet handläggs också överklaganden till regeringen av demsom inte medgetts vapenfri tjänst. Till arbetsmarknadsde-parterhentet hördedäremot NVU) sedan denna frånarbetsmarknadsstyrelsen (vapenfrisektionen) övertagit ansvaret förvapenfriverksamheten. NVL' har dock fr.o.m. överförts dllförsvarsdeparterrientet. Den ordning enligt ovan som valts har enligt utskottetsmening goda skäl för sig. Det är naturligt att försvarsdepartementet, som haransvaret för totalförsvaret, inkl. dess civila delar, ansvarar för utbildningenav vapenfria tjänstepliktiga. Under hänvisning härtill avstyrks ifrågavarandemotionsyrkanden. På de olika tjånstgöringsplatserna för vapenfria tjänstgör dels s.k. 10 vapenfriadministratörer,dels handledare. Enligt propositionen bör mälet FöU 1987/88:8 vara att gesåväl handledarna som vapenfriadministratörerna kompetens att informera devapenfria bl.a. om de frågor som rör totalförsvaret, säkerhets-ochförsvarspolitiken, folkrätten i krig samt uppgifterna för vapenfria underberedskap och i krig. Denna utbildning bedöms ta en arbetsvecka. I motion ]987/88:Fö3 (c) yrkas att utbildningen avpraktiska skäl i första hand ges administratörerna som sedan får utbildahandledarna för den lokala verksamheten. Utskottet vill med anledning härav erinra om atthandledarna fungerar som instruktörer på tjänstgöringsplatserna och att de tillskillnad från vapenfriadministratörerna har daglig kontakt med de värnpliktiga.Utbildningen av handledarna framstår därförsom mycket viktig. Utskottetbiträder därför regeringens förslag och avstyrker motionen i denna del. Med anledning av yrkandet i motion 1987/88:Fö4 (fp) attutbildningen av vapenfria tjänstepliktiga skall granskas av nämnden förvapenfriutbildning vill utskottet erinra om att tillsynen över utbildningenredan utövas av nämnden med stöd av lagen (1966:413) om vapenfri tjänst ochnämndens instrukdon. Yrkandet bör därmed vara tillgodosett varför någon åtgärdfrån sida inte synes vara påkallad. I samma motion föreslås attöverstyrelsen för civil beredskap åläggs samordningsansvaret för att differentierade vapenfria tjänstepliktigas tjänstgöringstid efter de skilda behoven itotalförsvarets civila delar.