bet · GB01JoU25 · 1987-12-31 00:00:00 — 1986/87:95, FöU 11, rskr. 310) talas i stället om"kriser och krig". Under livsmedelspolitikens huvudmål finns tvålikställda delmål, nämligen konsumentmålet och inkomstmålet. Därutöverfinns ett miljö- och resursmål som innebär att jordbruket ochlivsmedelsproduktionen måste ta hänsyn till kravet på en god miljö och tillbehovet av en långsiktig och planerad hushållning med våra naturresurser. Detekonomiska stödet till det svenska jordbruket skall liksom tidigare lämnas somett prisstöd i huvudsak genom ett gränsskydd som vid behov kompletteras medmarknadsreglerande åtgärder. Jordbruksproduktioneni norta får med hänsyn till dess regionalpolitiska betydelse ettsärskilt prisstöd. Stödet syftar till att kompensera jordbruket i norra att dess produktionskostnader är högre än motsvarande kostnader i mellerstaSverige. Riksdagsbeslutetinnebär i fråga om prisregleringen på jordbruksprodukter att kompensation tilljordbruket och viss livsmedelsindustri för ökade kostnader samt jordbrukarnasinkomstföljsamhet skall bestämmas efter obundna överläggningar. är enligtriksdagsbeslutet angeläget att prisregleringen för jordbruksprodukter utformassä, att den blir ett stöd för strävandena att sänka produktionskostnaderna ochanpassa produktionens inriktning till marknadensefterfrågan. Prisregleringen skall fortlöpande ses JoU 1987/88:25 över isyfte att förenklas och begränsas så långt som möjligt. Regeringenhar lämnat förslag om såväl hur jordbrukets negativamiljöpåverkan skall minskas som hur djurskyddet skall förbättras. Åtgärderhar vidtagits även i övrigt för att ställa om produktionen och för att anpassaden till konsumtionsutrymmet. Överskotten av animaliéprodukter har försvunniteller minskat kraftigt. Överskotten av spannmål är fortfarande stora ochkostsamma. Överskotten av skörd kan emellertid väntas minska med ca690 milj. kg lill följd av det omslällningsprogram - Omställning 90 - somregeringen beslutade om . Drygt 250000 ha väntas därigenom las urproduktion är 1988. Programmet tar också hänsyn till miljön, eftersom hela arealen skall vara besådd. Det gerockså lantbrukarna stimulans att odla alternativa grödor. Statenhar , t.o.m. /90, ettdelansvar för överskottsarealens kostnader. Medlen som staten ställer tillförfogande skall utnyttjas för att stödja en inriktning av produktionen som såsnart som möjligt minskar belastningen på samhällets och jordbrukets ekonomi.De omslällningsålgärder som vidtas skall utvärderas efter femårsperioden. Detär enligt min mening naturiigt alt en sådan utvärdering påböijas relativtsnart, så att underlag för beslut om åtgärder efter föreliggerföre utgången av femårsperioden . Denlångsiktiga omställningen av produktionen och användningen av åkerarealendiskuteras också i de samtal som pågår mellan företrädare för regeringen,riksdagspartierna. Idiskussionen om priserna på livsmedel har man, bl. a. från näringens egnaorganisationer, betonat förhållandet alt ersättningen till brukaren ochhöjningen av avräkningspriserna bara förklarar en del av de samlade prishöjningarna.Man har också understrukit att en del av ersättningen till brukarna är avseddatt kompensera kostnadsutvecklingen för insatsvaror. Dessaförhållanden har belysts av livsmedelsutredning i dess betänkande (SOU1987: 44) Livsmedelspriser och livsmedelskvalilet. Del är inte min avsikt attnu ta ställning till de av utredningen framlagda förslagen, men några av dessiakttagelser är av relevans för frågan om sambandet mellan prisregleringen,ersättningen till brukarna och prisutvecklingen i konsumentledet. Utredningenkonstaterar att en rad olika faktorer påverkar livsmedels prisernas utveckling. Det är svårt ätt utpeka någon enskild faktor som avgörande orsak till att livsmedelspriserna realt sett ökat snabbare i än i mänga andra länder. Utredningen betonar emeller tid att jordbruksprisregleringen i kombination med geografiska förutsättningar i hög grad skyddar den svenska livsmedelsmarknaden från internationell konkurrens. Delta, i förening med stordriftsfördelar inom administration och distribution, har lett till en relativt hög grad av mark nadskoncentration inom såväl tillverkningsindustrin som partihandeln. Det faktum att jordbruksprisregleringen lett till en kostnadsanpassad sna rare än en marknadsanpassad prissättning är enligt utredningen ytteriigare '' en del av förklaringen till den jämförelsevis snabba stegringstakten. Utredningenpekar i sitt betänkande och i bilagorna till detta på flera JoU 1987/88:25funktioner av regleringen som kan verka prisdrivande. påverkar jordbruksprisregleringen dels konkurrensförutsättningarna,dels prissättningsbeteendet på såväl livsmedel som jordbruketsproduktionsmedel. Genom regleringen skulle företagen i livsmedelskedjanbetrakta priserna på jordbruksprodukter som opåverkbara. För produktionsmedlenskulle en okänslighet i prissättningen riskeras genom den betydelseproduktionsmedelsprisindex (PM-index) har i jordbruksprisöverläggningarna. Livsmedelsutredningensanalys betonar den betydelse prisregleringen har eller kan ha förprisutvecklingen även i andra hänseenden än den ersättning som kommer brukarnalill del. Detta är väsentliga aspekter på det instrument som är det viktigastemedlet att uppnå de av fastställda målen för livsmedelspolitiken. Jaganser att dessa aspekter ytterligare bör belysas vid den utvärdering avutvecklingen beslut, som då beslutade om. Jag avseralt återkomma till regeringen med närmare förslag till hur denna utvärderingbör ske. Kontrollenav livsmedel syftar bl.a. till att garantera en god livsmedelskvalitet. Senareunder året avser jag alt lägga fram ett samlat förslag om livsmedelskontrollen. Livsmedelskontrollutredningensförslag, betänkandet (SOU 1986: 25) Kontroll av livsmedel, bereds förnärvarande inom . Dessutom gör en särskild utredare inomdepartementet en översyn av ' importen och kontrollen av bestrålade livsmedel.Utgångspunkten är att skärpa kontrollen för att mer effektivt hindra attbestrålade livsmedel kommer in i landet. Vissa andra importkonlrollfrågorkommer också alt belysas. Avstor betydelse för konsumenternas möjligheter att bedöma kvaliteten hos olikalivsmedel är märkningen. har lämnat förslag tilländrade märkningsregler, som skall underiätta konsumenternas val av livsmedel. Äveninom jordbruksprisregleringens ram finns möjlighet att påverka livsmedlenskvalitet, bl.a. genom kvalitetsbetalningen för jordbruksprodukter. utreder på regeringens uppdrag möjligheterna att utvidga dennakvalitetsbetalning. Nämnden har lämnat en delrapport - Betalning för bramatkvalilet. väntas en slutrapport. Jag avser att föreslåregeringen alt vissa av åtgärderna som föreslås i delrapporten genomförs,vilket jag redogjort för i prop. (1987/88:93) om ny djurskyddslag och i prop. (1987/88: 128) om miljöförbättrande åtgärder i jordbruket, m. m. . Utskottetsöverväganden JoU 1987/88:25 lUtskoltet har i huvudsak ingen erinran motjordbruksministerns redovisning av de allmänna utgångspunkterna förpropositionen. Utskottet vill emellertid redan i detta avsnitt framhålla att deolika förslagen i propositionen givetvis har återverkningar på mera allmännajordbruks- och livsmedelspolitiska överväganden. Som inledningsvis angettsbehandlar utskottet i detta betänkande även ett antal fristående motioner omlivsmedelspolitiken saml omställningsprogrammet, landsbygdsutveckling m. fl.frågor som ansetts lämpliga att behandla i delta sammanhang. Del bör ävennämnas att vissa jordbrukspoliliska frågor och anknytande motioner varitföremål för behandling i samband med tidigare regeringsförslag om statsbudgetenför /89, om en ny djurskyddslag samt om miljöförbättrandeåtgärder i jordbruket (JoU 1987/88: 17, 22 och 24). Sistnämnda betänkandeplaneras bli behandlat av med nu föreliggande betänkande. Några fristående motioner lar upp frågor som närmast berörde mera långsiktiga besluten om jordbrukspolitikens inriktning och utformning.Enligt partimotion Jo205 yrkande 1 bör en parlamentariskjordbruksutredning tillsättas med uppgift att utarbeta förslag till en nyjordbrukspolitik med mindre regleringar och ökad miljöhänsyn. Frågor omgränsskydd, arealersättning, miljöhänsyn, djuretik och livsmedelskvalitetbehandlas i en utförlig motivering och bör enligt motionen ligga lill grund förden föreslagna utredningen. Utskottet har under /87 ställt sig avvisandetiU motionsförslag om en ny jordbrukspolilisk utredning. Beträffande skälenför detta ställningstagande hänvisas till belänkandet JoU 1986/87:22 s. 6 f.Vidare bör nämnas att närliggande yrkanden från sida om mera långsiktigajordbrukspolitiska frågor behandlats i betänkandet JoU 1987/88:24 ommiljöförbättrande åtgärder i jordbruket, m. m. Vad särskilt beträffarmotionärernas synpunkter på djurhållningen bör framhållas att förslagen iproposition 1987/88:93 om ny djurskyddslag m.m. ligger väl i linje med dessasynpunkter (se JoU 1987/88:22). Med det anförda avstyrker utskottet motion Jo205 yrkande 1. Enligt partimotionen Jo2l3 (m) yrkande 1 bör det svenskajordbruket successivt avregleras. Detta bör dock ske med beaktande bl. a. avsituationen pä världsmarknaden och hos de övriga industriländerna. Avregleringenskall ske med hänsynstagande till och i samarbete med producenterna och färinte medföra kapilalföriuster och omställningssvårigheter för den svenskejordbrukaren. Enligt yrkande 13 i motionen bör ett effektivt jordbrukeftersträvas, utan hämmande effekter på produktiviteten och kreativiteten ijordbruket. Jordbrukspolitiken måste skapa förutsättningar för jordbrukaren attagera som en fri företagare. Utskottetvill framhålla att det knappast råder delade meningar om 16 betydelsen av etteffektivt och rationellt jordbruk. Vid en internationell JoU 1987/88:25jämförelse torde det svenska jordbruket hävda sig väl i dessa avseenden.Utskottet är inte berett att generellt uttala sig till förmån för ett avskaffandeav sådana regleringar som avses i motionen. Konsekvenserna av ett sådant beslutförefaller svåra att överblicka. I enlighet med beslut omlivsmedelspolitiken skall emellertid, vad beträffar t.ex. prisregleringen,alla möjligheter tillvaratas att begränsa denna reglering., I anslutning tillbehandlingen av proposition 1987/88:66 om och,den västeuropeiskaintegrationen har berört möjligheterna till en ökad liberaliseringav handeln med jordbruksprodukter (se JoU 1987/88: 2 y). Dessa övervägandenkan delvis tillgodose motionen i motsvarande del. Utskottet avstyrker med detanförda yrkandena I och 13 i motionen. Imotion Jo284 (vpk) yrkande 1 begärs att jordbrukspolitiken vidgas till enheltäckande livsmedelspolitik som omfattar förädling, distribution ochkonsumentinflytande m. m- tidigare konstaterat (JoU 1986/87:22) föreligger ingen motsättningmellan de nu gällande riktlinjerna för livsmedelspolitiken och motionärernasönskemål i detta avseende. Yrkandet avstyrks med hänvisning härtill. Ianslutning till vpk:s yrkanden i övrigt i motion Jo284 (vilka bl. a. avser ökadregional självförsörjning, stopp för nya "djurfabriker", enekologiskt mer balanserad produktion och en planmässig samordning av produktionensalla led) får utskottet anföra följande: Utskottetsställningstaganden till de ovan nämnda regeringsförslagen om ny djurskyddslagoch om miljöförbättrande åtgärder i jordbruket torde vara ägnade att tillgodosemotionens yrkanden om en mera småskalig animalieproduktion och om en frånmiljösynpunkt m. m. mera balanserad produktion. Yrkandena 3 och 6 i motionenkan därför lämnas utan vidare åtgärd. Storenighet råder om det angelägna i en geografiskt väl fördelad primär- produklion och förädling. Dessa frågor har i olika sammanhang uppmärk- i sammats av utskottet, bl.a. i samband med behandlingen av vissa beredskapsfrågor (se JoU 1987/88:17 p.12). Ej heller i detta hänseende bör motionen påkalla något ytterligareinitiativ från sida (yrkande 2). Yrkandeti vpk-motionen om en planmässig samordning av produktionens alla led ställerenligt utskottets mening krav på genomgripande ändringar i dagens system som.ihuvudsak är marknadsorienleral och ger både producenter och konsumenter storvalfrihet i olika avseenden. Utskottet anser inte att det i vårt land finnsförutsättningar för eller behov av sådana långtgående statliga ingrepp i frågaom produktionsinriktning, driftsformer och företagsetablering som ett bifalltill motionen nödvändigtvis skulle innebära. Utskottet avstyrker yrkande 9 imotion Jo284. Centerpartielspartimotion Jo234 tar upp frågor som visserligen har anknytning till mera långsiktiga jordbrukspolitiska problem. Som utskottet uppfattar motionen är den till stor del inriktad på samhällets och näringens ansvar för den s. k. överskottsarealen m.m. Motionen behandlas därför i ett följande avsnitt om produktionsanpassningen inom jordbruket. 2 1987/88. Landsbygdsutveckling,regionala frågor m. m. JoU 1987/88:25 Utskottetbehandlar här i ett sammanhang motioner om lantbrukets betydelse förlandsbygdens utveckling och för vissa regioner i landet. Demotioner som berör landsbygdens utveckling i stort är Jo231 (c), Jo273 (fp),Jo285 (m) och Jo288 (c). Enligt den förstnämnda motionen bör en omfattandeutbildningskampanj för landsbygden igångsättas. Övriga motioner förordar meraallmänt insatser för att främja landsbygden och landsbygdsnäringarna. Imotion Jo235 (m) yrkas på åtgärder för alternativ användning av åkerarealen iSkåne (yrkande 1). Imotion Jo244 (fp) förordas en långsiktig hushållning med jordbrukets produktionsresurseroch ökade möjligheter till arealbidrag i . Liknande synpunkter anförs imotionerna Jo772 (m) yrkande 2 och Jo874 (c) yrkande 2. Den sistnämnda motionenunderstryker även trädgårdsnäringens betydelse i . Imotion Jo250 (c) yrkas, med hänvisning lill jordbrukets regionalpolitiskabetydelse i , att all brukningsvärd bör bevaras genomåtgärder för produktionsomslällning m. m. Imotion Jo259 (m, fp) yrkas särskilda åtgärder till förmån för jordbruket iVärmlands län, utöver de åtgärder som enligt motionen bör vidtas inom ramen förNortlandsslödet (yrkande 2). Imotion Jo286 (fp) yrkande I anförs farhågor för vad den minskandesysselsättningen i del halländska jordbruket kan innebära för detta län. Imotion Jo204 (s) yrkas en översyn av jordbruksstödet så alt del även kan utgåtill näringar i kombination med lantbruksföretag. Detta är viktigt bl. a. medhänsyn till landsbygdens utvecklingsmöjligheter. Ianslutning till de ovan refererade moiionerna vill utskottet till en börjanerinra om att regionalpolitiken enligt gällande riksdagsbeslut skall inriktaspå alt skapa förutsättningar för en balanserad befolkningsutveckling i landetsolika delar med tillgång till arbete, service och god miljö samt attglesbygdens utvecklingsmöjligheter skall tas till vara. Ibeslutet anges bl.a. att bedrivande av kombinationsjordbruk bör underiättas iglesbygdsområdena. Medglesbygd avses stora sammanhängande områden med gles bebyggelse och långaavstånd till sysselsättning eller service samt skärgårdar och andra liknandeområden. Närmare föreskrifter om vilka områden inom ett län som är att hänföratill glesbygd meddelas av länsstyrelen. Olikastödformer har inrättats för ovan angivna ändamål. Utskottet vill här endastpeka på en av de viktigaste stödformerna, nämligen förordningen (1985:619) omglesbygdsstöd. En mera utförlig redovisning av hithörande frågor lämnas t. ex.i arbetsmarknadsutskottets belänkande AU 1987/88:13 om regionalpolitiken. Några av de ovanrefererade motionerna har ulbrutits ur huvudmotioner som behandlas i arbetsmarknadsutskottets nyssnämnda betänkande. Ar betsmarknadsutskottet konstaterar inledningsvis alt även de åtgärder som 18 vidtas med inriktning påvissa näringar, främst jord- och skogsbruk, träd- JoU 1987/88:25 gårdsnäringoch fiske, är av central betydelse för glesbygdens utveckling. Förutomgenerella stödformer, såsom prisstöd m.m., kan nämnas det särskildaåtgärdsprogrammet för de fem Norrlandslänen saml och län.Programmets syfte är bl.a. att få till stånd en ökad samordning av stödet tilljordbrukets i'ationalisering, glesbygdsstödet och olika arbetsmarknadsstöd.Vidare anför arbetsmarknadsutskottet bl. (s. 54 ff.): Utskottethar ingen annan uppfattning än motionärerna i fråga om miljövärdena pålandsbygden och behovet alt skapa bättre utvecklingsmöjligheter. Deregionalpolitiska målen innebär att alla människor oavsett var de bor i landetskall ha tillgång till arbete, service och en god miljö. Självfallet kanförhållandena beträffande olika mål variera mellan skilda regioner, inte minstmellan stad och landsbygd, ulan att levnadsnivån sammantaget behöver varaolika. När det gäller alt i det praktiska regionalpolitiska arbetet föra infrågan om en god miljö som en väsentlig förutsättning för regional utvecklingkrävs emellertid preciseringar, vilket också betonas i direktiven till denregionälpoliliska utredningen. Denna skall bl. a. redovisa förslag om vilkamiljöfrågor som bör innefattas i ett regionalpolitiskt sammanhang samt därvidgöra en sammanvägning av olika faktorer som bedöms ha betydelse för attlevnadsnivån sammantaget skall ge så likvärdiga levnads- ochsysselsättningsförhållanden som möjligt. Utskottetvill också peka på att den regionalpolitiska utredningen skall studeraseklorspolitikens betydelse för glesbygden vad gäller service, kommunikationer,utbildning m. m. I direktiven betonas vikten av att verksamheter inom olikasamhällssektorer inriktas efter de annorlunda förhållanden som råder iglesbygdsområden för att därmed bibehålla och förbättra servicen. Betydelsen aven upprätthällen privat service bör också beaktas. När del gäller skatter ochavgifter som instrument i regionalpolitiken framhålls vidare i direktiven altde specifika förhållandena i glesbygden kan motivera viss särbehandling föratt underiätta företagsutveckling och kombinationssysselsätlning. skall således analysera och lämna förslag som i väsentliga delarberör de frågor som tagits upp i de nu aktuella motionerna. Utskottet vill, ifråga om åtgärds- och utvecklingsprogram för landsbygden, därutöver upprepa sinprincipiella inställning att förhållandena varierar så kraftigt mellan olikaregioner att ett samlat utvecklingsprogram för hela landet inte blirmeningsfullt. Förekommande problem bör i stället behandlas iutvecklingsplaneringen i resp. län. Alla län arbetar i'dag medutvecklingsfrågor för landsbygden, och länsstyrelserna har fått förstärktaresurser för bl. a. detta arbete. Arbetet är ett bra exempel pådecentraliserade arbetsformer där t.ex. prioriteringen av områden förglesbygdsstöd avgörs på länsnivå. Enligt utskottets mening gäller dockfortfarande att insatserna bör koncentreras till de mest utsatta delarna avlandet. Ifråga om medelsbehovet till landsbygdskampanjerna anför arbetsmarknadsutskottetbl.a. Imotion 1987/88:A450 av (c) pekas på de betydande ideella insatser som görs av de nära 100 folkrörelseorganisationer som medverkar i kampanjen . Motionären hemställer attriksda gen anslår 5 milj. kr. till Nationella folkrörelsekommiltén som kampanjbi drag. Inledningsvisvill utskottet peka på att den i motionen nämnda kam- JoU 1987/88:25 panjeningår som en väsentlig del i den av initierade kampanjen somsyftar till alt utveckla och skydda landsbygden i de olika . I har glesbygdsdelegationen fått regeringens uppdrag att tahuvudansvar för det svenska deltagandet, som här kallas "Landsbygd90". Kampanjen är en del av de samladeaktiviteterna som drivs i nära samverkan mellan glesbygdsdelegationen och deca 100 folkrörelseorganisationer som samverkar inom . Utskottethar genom representanter för glesbygdsdelegationen och folkrörelsekommitténtagit del av erfarenheterna från del hittillsvarande arbetet. Det är uppenbartatt "Landsbygd 90" och folkrörelsearbetet så här långt varit enframgång i de allra flesta delar av landet, bl. a. genom att en omfattandelokal mobilisering har åstadkommits. För arbetet med kampanjerna harregeringen, förutom de ordinarie resurserna inom glesbygdsdelegationen ochlänsstyrelserna, tillskjutit 5,5 milj. kr., varav 2 milj. kr. beviljats förfolkrörelsekommitténs insatser. har emellertid intelyckats få näringsliv och organisationer att i väntad utsträckning tillskjutamedel. Motden angivna bakgrunden bör glesbygdsdelegationen tillföras ytterligare medel.Utskottet har inhämtat att regeringen genom omdisposilion av befintliga medelhar möjlighet alt tillföra de resurser som bedöms erforderliga för altverksamheten under innevarande budgetår skall kunna genomföras. Förnästa budgetår föreslär utskottet att 2 milj. kr. ur anslaget för regionalautvecklingsinsatser anvisas för delta ändamål. mer i ettsenare avsnitt att föreslå att detta anslag räknas upp i enlighet härmed.Medlen bör tillföras glesbygdsdelegationen, som därmed har att tillse altverksamheten inom folkrörelsekommittén kan drivas vidare: Detfår enligt utskottets uppfattning ankomma på regeringen att efter en ingåendeprövning ta ställning till det ytterligare medelsbehov som kan komma alterfordras för att de aktuella kampanjerna skall kunna fullföljas under nästabudgetår. med anledning av motion A450 (c) anfört om ytterligare medel tillglesbygdsdelegationen bör ges regeringen lill känna. Jordbruksutskottetkonstaterar att anslaget till regionala utvecklingsinsatser m. m. som enkonsekvens' av arbetsmarknadsutskottels ställningstagande för budgetåret1988/89 kommer att uppgå till 690 milj. kr. Medlen står till länsstyrelsernasförfogande, och fördelningen under budgetåren 1986/87 och 1987/88 anges i ensärskild förteckning på s. 62 i AU 1987/88:13. Iövrigt vill jordbruksutskottet, utöver den redovisning som innefattas ireferatet ovan, erinra om alt ett särskilt handlingsprogram för landsbygdsutvecklingenhar antagits av lantbruksstyrelsen. Huvudpunkterna iprogrammet är följande: Ettråd för landsbygdsutveckling knyts till lanlbruksstyrelsen. Ett programupprättas i varje län under ledning. Vid varje lantbruksnämndbör finnas 12 landsbygdsulvecklare. Rådgivning lämnas till alla lantbrukare,även deltidslantbrukare. Lanlbruksstyrelsentar initiativ till utvecklingsprojekt rörande kombine rade företag, marknadsföring m. m. Samverkan sker med lantbrukskoope rationen om marknadsföring av nya landsbygdsprodukter. ser riktas lill kvinnorför att skapa fler arbetstillfällen .för kvinnor på JoU 1987/88:25landsbygden. Blandde stödformer som på olika sätt stimulerar en levande landsbygd kan nämnasslödel lill jordbruket i norta och även del särskilda,åtgärdsprogramför Norrlandsjordbruket som beslutades och som tilldelats 180milj. kr., /89 inräknat (se t.ex. JoU 1987/88:17 p. 7).Programmet ger bl. a. möjligheter att stödja olika typer av förelag som drivs ikombination med ett jord- eller skogsbruksföretag. De hittillsvarandeerfarenheterna av programmet är mycket goda. Delbör vidare nämnas att jordbruksministern aviserat en ändring avrationaliseringsförordningen som innebär alt fr.o.m. /89 statligkreditgaranti bör lämnas till med jord- och skogsbruksförelag kom-, bineradeföretag i glesbygder i hela landet. Utskottetutgår från alt detta glesbygdsbegrepp är detsamma som anges i ovan redovisaderegionälpoliliska sammanhang, vilket bl.a. innebär att vederbörandelänsstyrelse får ett inflytande över förutsättningarna för denna stödform.Utskottet är däremot inte berett att, i enlighet med en skrivelse från länsstyrelseni , föreslå alt stödformen skall gälla generellt över helalandsbygden. Avbetydelse i detta sammanhang är även de beslutade resursförstärkningarnai enlighet med regeringens förslag om regionalpolitiska insatser i bl.a. Bergslagenoch Norrbollen. Åtgärder med mera generell syftning inom ramen för bl. a.Omställning 90 är givetvis också viktiga för lantbruksnäringen i stort. Dessafrågor behandlas närmare i ett följande avsnitt. Utskottetinstämmer i de synpunkter som framförs i motionerna så till vida attlanlbruksnäringen är en ytterst viktig resurs från regionalpolitisk synpunkt. Istora delar av vårt land utgör den basen för en livskraftig landsbygd.