bet · GB01TU13 · 1987-12-31 00:00:00 — I motion T59 (fp) begärs att regeringen utarbetar förslagtill principbeslut rörande framtida trafikinvesteringar i dalgång.I motionen framhålls att trafikproblemen kan lösas såväl genom att återuppbyggajärnvägen mellan och som genom att grundligt upprustavägnätet. I motion T210 (m) begärs att regeringen tar initiativ tillBergslagsregionens utveckling. Regionens totala kommunikationsbehov böranalyseras, alla kommunikationer bör prövas mot varandra, miljö- ochsäkerhetsaspekter bör spela en viktig roll och möjligheterna till privatiseringbör prövas. Utskottet anser att varken riksdag eller regering annat äni undantagsfall bör bör taställning till enskilda åtgärder i transportsystemet. Det är nödvändigt TU1987/88:13 att så långt möjligt delegera besluten till de organ som svarar förden löpande verksamheten. En långtgående delegering måste emellertid somföredraganden också framhåller kombineras med en väl utvecklad målstyrning.För att åstadkomma en ökad målstyrning finner föredraganden det ändamålsenligtatt knyta an till det system för samordnad långsiktig investeringsplanering somnyligen inrättats. Motivet för att införa en samordnad investeringsplaneringpå transportområdet var att den skulle ge statsmakterna bättre underlag förbeslut om såväl resursfördelningen mellan olika sektorer som resursanvändningeninom resp. sektor. Enligt utskottets mening tillgodoser det ovan beskrivnasystemet med en samordnad långsiktig investeringsplanering väl de önskemål somframförs i motionerna. I likhet med föredraganden vill utskottet understrykaatt åtgärder inom trafikpolitikens område för att förbättra den regionalabalansen måste syfta till att stödja det som görs inom regionalpolitiken somhelhet. Samhällets ansvar för trafikförsörjningen även i utsatta regionerligger fast. Slutligen vill utskottet erinra om att beslutat att iförsta hand skogslänen och i andra hand sydöstra och Sjuhäradsbygdenskall komma i fråga vid lokalisering av statlig verksamhet. Med hänvisning till det anförda anser utskottet att de nubehandlade motionerna bör lämnas utan särskild åtgärd från sida. 4.1 Propositionens huvudsakliga innehåll och gälldeformellt ett trafikgrensvis kostnadsansvar. Det innebar i princip att samtligabudgetmässiga utgifter för varje trafikgren - vägtrafik, järnvägstrafik,sjöfart resp. luftfart - skulle täckas genom skatter och avgifter från sammatrafikgren. Genom beslutet om en ny trafikpolitik kom emellertidprinciperna för hur trafikens kostnadsansvar skall utkrävas att ändras i fleraviktiga avseenden. trafikpolitiska beslut utgick således frånsynsättet att det endast är trafikens samhällsekonomiska merkostnader och detill dessa kostnader knutna trafikberoende avgifterna som har betydelse när detgäller att uppnå ett effektivt utnyttjande av samhällets transportresurser. Deövriga kostnader som trafiken förorsakar liksom de fasta skatter och avgiftersom utkrävs av transportörer och trafikanter betraktas som mindrebetydelsefulla ur resurshushållningssynpunkt. Enligt beslut bör dessakostnader och utgifter bestämmas med hänsyn till bl.a. statsfinansiella ochfördelningspolitiska överväganden. Enligt föredraganden skall avgifter för utnyttjande avinfrastrukturen även fortsättningsvis vara ett viktigt trafikpolitisktinstrument. Som grund för utformningen av infrastrukturavgifterna skall ettkostnadsansvar fastställas för trafiken. Kostnadsansvaret skall utformas så atten samhällsekonomisk prissättning av trafiken uppnås och ett decentraliseratbeslutsfattande möjliggörs. Kostnadsansvaretbör innefatta både de företags- och privatekonomiska q kostnadersom är förknippade med transporterna och som kommer till /88:13 uttryckgenom prisbildningen på transportmarknaden och de övriga kostnader ochuppoffringar som transporterna ger upphov till och som en samhällsekonomisktgrundad prissättning avser att återspegla. Detta samhällsekonomiska element ikostnadsansvaret består i sin tur av två delvis olikartade komponenter. Delsingår en kostnad som det allmänna har för att tillhandahålla, underhålla ochdriva trafikanläggningarna, dels ingår kostnaderna för de konsekvenser föromgivningen som trafiken ger upphov till i form av t.ex. trängsel, olyckor ochmiljöstörningar. Föredraganden anser att huvudprincipen föravgiftspolitiken bör vara att fullt kostnadsansvar skall gälla för trafiken.Det innebär att de avgifter som tas ut av trafiken skall utformas så att detotala samhällsekonomiska kostnader som uppkommer som en följd av trafiken kantäckas. Denna huvudprincip, som innebär att stor vikt fästs vid att uppnåeffektivitet när det gäller transportsystemets utveckling på lång sikt, kandock inte tillämpas urskillningslöst eftersom den delvis måste ses som enofrånkomlig kompromiss mellan olika effektivitetshänsyn. Kostnadsansvaret skall utkrävas i form av rörliga ochfasta trafikavgifter. De rörliga avgifterna skall motsvara de kortsiktigasamhällsekonomiska marginalkostnaderna. De fasta avgifterna skall utgöra enabonnemangs- och inträdesavgift som eriäggs för att få tillgång till ett vissttransportsystem och motsvara mellanskillnaden mellan de rörliga avgifterna ochtrafikens totala, samhällsekonomiska kostnader. Föredraganden framhåller vidare att det beträffande vissaindirekta skatter förekommer olikheter i behandlingen av skildatransportverksamheter. För flygplan samt delar, tillbehör och utrustning tillflygplan gäller exempelvis s.k. teknisk skattskyldighet, dvs. rätt att göraavdrag för ingående skatt. För personvagnar och lok i tågtrafik utgår däremotmervärdeskatt utan avdragsrätt. Dessa frågor kommer närmare att prövas i en avchefen för tillsatt kommitté. I motion T65 (fp) framhålls att varje trafikant ochtrafikslag skall bära sina egna samhällsekonomiska marginalkostnader. Det ärdärvid viktigt att inte endast de prissatta merkostnaderna beaktas utan även miljöpåverkan,trängseleffekter och eventuellt ökade risker i trafiken. Enligt motion T89 (m) finns det starka skäl för att varjetrafikgren i ökad utsträckning skall bära sina egna kostnader.Trafikgrenarna bör därför åläggas ett starkare kostnadsansvar som också skallutformas så att hänsyn tas t.ex. till de skador på miljön som trafikenförorsakar. Eventuella kostnadsavlastningar bör ske i efterhand. Riksdagenskall ges en utförlig beräkning av kostnaderna, beräknade på sedvanligaföretagsekonomiska grunder, varefter beslut kan tas om kostnadstäckning. Utskottet tillstyrker de riktlinjer som förordas ipropositionen beträffande den statliga avgiftspolitiken på trafikområdet. Det innebär att grundprinci pen skall vara att de avgifter som tas ut av trafiken som ersättning för utnyttjandet av infrastrukturen skall utformas så att de täcker de totala 11 samhällsekonomiskakostnader som trafiken ger upphov till. Detta kostnads- /88:13 ansvar skall utkrävas genom fasta och rörliga trafikavgifter. De rörliga avgifterna skall därvid motsvara de kortsiktiga samhällsekonomiska margi nalkostnaderna- bl.a. kostnader för drift och underhåll av infrastrukturen, olyckor och miljöpåverkan - medan de fasta avgifterna i princip skall motsvara övriga samhällsekonomiska kostnader. Enligt utskottets mening råder det stor överensstämmelsemellan de synpunkter om kostnadsansvaret som förs fram i motionerna T65 (fp)och T89 (m) och i propositionen. Förslagen i propositionen innebär ett skärpt'kostnadsansvar för de olika trafikslagen som principen omatt de rörliga trafikavgifterna skall motsvara de kortsiktiga samhällsekonomiskakostnaderna ligger fast. Utskottet förutsätter att kommer att ges entillfredsställande information om de kostnadsavlastningar som måste göras. Av det anförda följer att de nu behandlademotionsyrkandena inte påkallar någon åtgärd från sida. De avstyrksdärför av utskottet. I motion T66 (vpk) yrkas att hos regeringenbegär att pris- och taxeinstrumentets effekter klarläggs. Utskottet anser att pris- och taxejnstrumentets effekterhar granskats ingående i fiera utredningar som utförts inom ramen för dettrafikpolitiska arbetet. Något uttalande i frågan från sida är inteerforderligt varför motionen avstyrks i denna del. I niotion T88 (m) och T89 (m) framhålls attaffärsverksformen i flertalet avseenden är föråldrad. Affärsverken bör därförbyta företagsform och deras kommersiella verksamhet bedrivas iaktiebolagsform. En sådan ombildning skulle minska byråkratin och deinstitutionella hinder som finns inom affärsverken. För personalen skulle ettbyte av företagsform innebära en positiv förändring. I niotion T65 (fp) yrkas att driftdelen inom SJ utformassom ett aktiebolag. Detta skulle innebära större flexibilitet ochsjälvständighet. SJ behöver nödvändigtvis inte privatiseras. Skäl finns dockatt pröva frågan om delat ägarskap, anser motionärerna. Utskottet behandlade senast dessa frågor i ett yttrandetill (/87:3 y) över proposition 1986/87:99 omledning av den statliga förvaltningen. Utskottet erinrade därvid om attaffärsverkens ställning förändrats kraftigt . För flera avverken gäller att statsmakternas styrning sker på grundval av rullandeflerårsplaner. Dessa förändringar har lett till att affärsverken blivitsjälvständigare och mer marknadsinriktade. I likhet med vad som framhölls i propositionen ansågutskottet, att vid sidan av de ekonomiska mål som riksdag och regering lagt fast, finns det andra samhälleliga mål som affärsverkens verksamhet syftar till att uppnå. de regionalpolitiska hänsynstaganden som görs i postverkets, TU1987/88:13 televerketsoch SJ:s verksamheter. De uppgifter som affärsverken svarar för är vidareav stort allmänt intresse och berör direkt eller indirekt stora delar av samhället.Flera av affärsverken har dessutom betydelsefulla uppgifter inom totalförsvaret.Av ovan anförda skäl ansåg utskottet att affärsverksformen Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan ochavstyrker därför motioneina i denna del. I motionerna T88 (m) och T89 (m) framhålls vidare att enny myndighet bör skapas som skall ta hand om den myndighetsutövning som idaghandhas av affärsverk. Det framhålls också i denförstnämnda niotionen att affärsverkens monopolverksamhet bör skäras ned. Utskottet anser beträffande myndighetsutövning att sådanverksamhet i princip bör vara åtskild från kommersiell verksamhet. Det är i ochför sig fullt möjligt att inom ramen för affärsverksmodellen göra en klaravgränsning mellan dessa verksamheter. Som exempel kan nämnasluftfartsinspektionen som är en egen myndighet inom luftfartsverket. Utskottetvill också framhålla att myndighetsuppgifter förekommer endast i ringautsträckning inom affärsverken. Mest uppmärksammad är provning avapparatur som skall anslutas till det allmänna telenätet och frekvenstilldelningenpå radiosidan. Två utredningar om telefrågor har presenterats. Irapporten i förändring (Ds K 1987:9) föreslås bl.a. attabonnentväxelmonopolet skall avvecklas. har vidare beslutat att heltta bort anslutningsmonopolet för modem den 1 mars 1988.1 rapporten (Ds K 1987:10) föreslås att en ny myndighet bildas meduppgift att avgöra vissa myndighetsfrågor som svarar för. Regeringen kommer att förelägga entelepolitisk proposition i vilken bl.a. ställning till dessa frågor kommer atttas. Utskottet har vidare erfarit att regeringen har för avsikt att låta utredafrågan om vilket regionalpolitiskt och socialpolitiskt ansvar som postverketoch skall ta. Med hänvisning till det anförda och i avvaktan på dentelepolitiska propositionen och den aviserade utredningen om postverkets och televerketsregionalpolitiska och socialpolitiska ansvar avstyrker utskottet de nu behandlademotionsyrkandena. I motion T88 (m) anförs också att postverketsförfattningsmässiga monopol bör avskaffas samt att teteverket och postverketbör ges en breddad ägarbas. Med tanke på de viktiga samhälleliga uppgifter somaffärsverken svarar för anser utskottet att en privatisering av dessa helteller delvis, inte bör komma i fråga. Utskottet vill dock för sin del inteutesluta att viss verksamhet som bedrivs i affärsverksform skulle kunnabedrivas på ett rationellare sätt i bolagsform. Initiativ i dessa frågor bördock i första hand tas av affärsverkens styrelser. I avvaktan på bl.a.utredningen om postverkets och regionalpolitiska och socialpolitiskaansvar är utskottet inte berett att göra någotuttalande om postverkets författningsmässiga monopol. Av det anförda följerattutskottet avstyrker motionen i denna del. I motionerna T88 (m) ooch T89 (m) framhålls att näraffärsverken ombildas till statligt dominerade aktiebolag vissa företagsgrenarbör avskiljas och få ny ägare. Ett antal namngivna dotterbolag vilka ägs avaffärsverken bör enlig motionärerna avyttras. Det gäller framför allt bolaginom som bedriver verksamhet som direkt konkurrerar medmoderföretagets verksamhet. SJ bör få använda de medel som utförsäljningen avdessa företag inbringar till att finansiera sina investeringar. Likviden frånövriga affärsverks utförsäljningar bör tillfalla statskassan. Enligt motion T65 (fp) torde fiera av ,vars aktier förvaltas av Swedcarrier, vara attraktiva för utomståendeintressenter. Motionärerna förordar att SJ:s ledning ges möjlighet att avyttraett antal av , i första hand de som är artfrämmande ochsom inte utgör affärsmässiga komplement till den huvudsakligatransportverksamheten på järnvägen. För SJ skulle detta vara positivt eftersomSJ-koncernen ar i skriande behov av nytt kapital. 1 motion T66 (vpk) yrkas att avslår förslaget omutförsäljning av Swedcarrier. Enligt motionärerna kan föetaget mycket välfungera som en egen organisation med stor rörelsefrihet inom trafikföretagetSJ:s ram. En bärande tanke i den tidigare nämndaverksledningspropositionen (prop. 1986/87:99) är att affärsverken och dessdotterbolag bör behandlas som en sammanhållen grupp av företagsenheter, enkoncern. och regeringens styrning av koncernen bör utövas genomaffärsverket som moderföretag och affärsverken bör ledas av styrelser som ocksåär koncernstyrelser. och ställde sig bakom dessatankegångar. Statsmakterna lade genom järnvägspolitiska beslutfast en koncernstrategi för SJ. Enligt denna strategi skall den verksamhet sombedrivs i dotterbolag utgöra ett naturligt komplement till SJ:s egen verksamhet.Inom SJ-koncernen skall därför inte förekomma verksamheter som konkurrerar medvarandra. I enlighet med beslut ankommer det på koncernstyrelsen att.utifrån de riktlinjer som statsmakterna lagt fast, avgöra vilka dotterbolag sombör finnas i koncernen. Utskottet anser att den redan beslutade ordningen ärändamålsenlig. bör inte avgöra vilka enskilda bolag inomaffärsverkskoncernen som skall avyttras. bör inte heller förbjudaaffärsverken att göra sådana utförsäljningar av bolag som ligger inom de ramarsom dragits upp av riksdag och regering. Av det anförda följer att utskottet avstyrker de nubehandlade motionsyrkandena. 1. beträffandetrafikpolitikens mål attriksdagen godkänner propositionens förslag till riktlinjer och lämnarmotionerna 1987/88:T48 (c) yrkande 1, 1987/88:T65 (fp) yrkande 1 i denna del,1987/88:T89 (m) yrkande 1 och 1987/88:T219 (c) yrkande 1 utan särskild åtgärdsamt avslår niotion I987/88:T66 (vpk) yrkandena 1 i denna del. 2 i denna del,3, 7 och 21, 2. beträffandetrafikpolitikens inriktning attriksdagen med avslag på motionerna 1987/88:T48 (c) yrkandena 2 och 3,1987/88:T65 (fp) yrkande 1 i denna del, 1987/88:T66 (vpk) yrkandena 1 i dennadel och 2 i denna del samt 1987/88:T89 (m) yrkandena 4-6, godkännerpropositionens förslag till riktlinjer, 3.beträffande investeringsplaneringen att lämnarmotionerna 19S7/88:T59 (fp), 1987/88:T204 (fp) yrkande 3 och 1987/88:T210 (m)utan särskild åtgärd, 4. beträffandetrafikens kostnadsansvar attriksdagen med avslag på motionerna 1987/88:T65 (fp) yrkande 1 i denna del,1987/88:T66 (vpk) yrkande 4 samt i9S7/S8:TS9 (m) yrkandena 2 och 3 godkännerpropositionens förslag till riktlinjer, attriksdagen avslår motionerna 1987/88:T65 (fp) yrkande 10, 1987/ 88:T88 (rn)yrkande 1 samt 1987/88:T89 (m) yrkande 16 i denna del, 6. beträffandeaffärsverkens monopolverksamhet attriksdagen avslår motionerna 1987/88:T88 (m) yrkandena 2 och 3 samt 1987/88:T89(m) yrkande 16 i denna del, 7. beträffandebreddad ägarbas för och postverket m.m. att avslår motion1987/88:T88 (m) yrkandena 4 och 6. 8. beträffandeaffärsverkens dotterbolag attriksdagen avslår motionerna 1987/88:T65 (fp) yrkande 13, 1987/ 88:T66 (vpk)yrkande 40. 1987/88:T88 (m) yrkande 5 samt 1987/ 88:T89 (m) yrkande 16 i dennadel. Närvarande: (). (), OlleÖstrand (s). (), (), (). PerStenmarck (m), (). (), (),(), (vpk), (), JanSandberg (m) och (). Reservationer , tu 1987/88:13 Trafikpolitikens mål (mom. 1) (motiveringen) (), (),Per Stenmarck (m). (), () och JanSandberg (m) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjar med"Utskottet delar" och på s. 7 slutar med "sida"bort ha följande lydelse: Är 1979 fattade beslut om en ny trafikpolitik.Alla partier ställde sig bakom grunddragen i denna politik. Den nu aktuellapropositionen bygger vidare beslut. Utskottet kan för sin delställa sig bakom förslaget i propositionen att det övergripande målet församhällets trafikpolitik skall vara att erbjuda medborgarna och näringslivet ilandets olika delar en tillfredsställande, säker och miljövänligtrafikförsörjning till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader. Utskottethar inte heller något att erinra mot de delmål som formulerats i propositionen. Enligt utskottets mening leder emellertid inte de förslagsom presenteras i propositionen till att målen för trafikpolitiken kommer attuppnås. På en rad områden är det nödvändigt att genomföra helt andra åtgärderän som föredraganden förordar. Till dessa frågor återkommer utskottet dels ikommande avsnitt i detta betänkande dels i betänkanden som utskottet senarekommer att behandla. 2.Trafikpolitikensmål(mom. 1) (vpk) anser dels att den del av utskottets ytti-ande som på s. 6börjar med "Utskottet delar" och på s. 7 slutar med "nubehandlats" bort ha följande lydelse: Utskottet delar den uppfattning som framförs i motion T66(vpk) att en trafikpolitik med samhällsekonomiska och sociala förtecken böreftersträvas. Att arbeta för demokrati coh socialism innebär bl. a. en strävanatt tillvarata landets resurser i en planmässig produktion för mänskliga behovsåväl materiellt som kulturellt. Trafikpolitikens förändring hör ihop med kampenför en helt ny närings- och regionalpolitik med antikapitalistiska ochdemokratiska förtecken. I likhet med motionärerna anser utskottet atttrafiksektorns utveckling måste bedömas tillsammans med den ekonomiska utvecklingen i stort. Fordonstekniken liksom annan trafikteknik expanderar, antalet bilar ökar, fler och fler motorvägar byggs, oljeförbrukningen ökar och ett nätverk av försäljnings-, service- och andra kringaktiviteter etableras. Detta är typiska drag i en utveckling dominerad av stora ekonomiska vinstintressen. Det går att tala om ett vittförgrenat bilindustriellt komplex som via en omfattande professionell lobbyverksamhet i praktiken styr stora delar av trafikpolitiken. Utskottet anser att det tydligare än i propositionen borde anges att trafikpolitiken måste tillgodose behovet av en långsiktig politik och styrning med samhällsekonomiska förtecken, bl.a. för en demokratisk fördelnings- och regionalpolitik som säkrar ett socialt rättfärdigt liv såväl i centra som " ornland.Trafikpolitiken måSte samspela i en totalekonomisk syn på hälsa och TU1987/88:13 samhällsplanering samt pä hushållning med energi och miljö. För att åstadkomma ensåclan politik är det nödvändigt attföra över tung trafik från landsväg till järnväg vilket kan sammanfattas imålet "lastbilen på tvären och järnvägen på längden". Detta kanmöjliggöras bl.a. genom en restriktiv lagstiftning sorn förbjuder tungatransporter på landsväg som överstiger . Den av utskottet förordadepolitiken kräver vidare massiva överföringar från flyget till främst järnvägen.Detta bör ske genom höjda luftfartsavgifter, mervärdeskatt på flygplan menockså genom starkt minskade investeringar i flygtrafiksystemet. Vad utskottet nu anfört vilket innebär att motion T66(vpk) tillstyrks i denna del och motionerna T219 (c), T65 (fp) och T89 (m)avstyrks i denna del bör av ges regeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande trafikpolitikens itiål attriksdagen med bifall till motion 1987/88:T66 (vpk) yrkandena 1 i denna del, 2 idenna del, 3, 7 och 21, med anledning av propositionen samt med avslag påmotionerna 1987/88:T48 (c) yrkande 1, 1987/ 88:T65 (fp) yrkande Ii denna del.1987/88:TS9 (m) yrkande 1 och 1987/88:T219 (c) yrkande 1 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet härom anfört, Trafikpolitikens inriktning (mom. 2) PerStenmarck (m). HugoBergdahl (fp) och () anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjarmed "Utskottet har" Och slutar med "denna del" bort haföljande lydelse: Enligt utskottets mening har regeringens trafikpolitikinneburit en ökad offentlig styrning av trafiksektorn och kraftigt ökadestatliga subventioner till trafikgrenar där det pris konsumenterna vill betalainte täckt kostnaderna. trafikpolitiska beslut tillkom efter ett brettparlamentariskt utredningsarbete. Utskottet beklagar att regeringen frångåttdenna princip. Härigenom har de borgerliga partierna i avgörande frågor ställtsvid sidan av det viktiga arbetet med att ta fram en ny trafikpolitik inför1990-talet. Utskottet beklagar vidare att en erforderlig helhetssyn saknaseftersom regeringen valt att lägga fram särskilda propositioner omsjöfartspolitiken och telepolitiken. Såsom framhålls i motionerna T65 (fp) och T89 (m)kringgärdas trafiksektorn av en mängd regleringar och tillståndsförfaranden.Ett centralt inslag i trafikpolitiken måste därför vara att förenkla och minskaantalet regler. Det är vidare enligt utskottets mening nödvändigt attminska de statliga subventionerna till trafikpolitiken. För att kunna finansiera angelägna investeringar är det därför nödvändigt att finna nya systemlösningar som tidigare mötts med successivt växande statliga bidrag. Finansieringen av investeringarna bör i större utsträckning ske på den öppna lånemarknaden. Privata företag och konsortier bör kunna anlitas. Ett större mått av j-y entreprenadförfarandeskulle bidra till konkurrens och ökad effektivitet. /88:13 Vidarebör brukaravgifter prövas i större utsträckning. Det finns flera intressanta projekt som skulle kunnafinansieras på delrätt som angivits. Det gäller spårförbindelse till ,Scan-Link. motorvägs-triangeln och Österleden. En förutsättning för att dessaprojekt skall komma till stånd är att kostnaderna för demej i avgörande utsträckning komnier att belasta statsbudgeten. Utskottet har angivit några principer sorn bör varavägledande för trafikpolitiken. Utskottet tar i betänkanden, som kommer attbehandlas senare, ställning till de förslag till åtgärder som föreslagits ipropositionen och motionerna. Vad utskottet nu anfört, vilket innebär att motionerna T65(fp) och T89 (m) till väsentlig del blir tillgodosedda bör av gesregeringen till känna. Även motion T48 (c) blir tillgodosedd. Motion T66 (vpk)avstyrks av utskottet i denna del. dels att utskottets hemställanunder 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande trafikpolitikens inriktningatt med anledning av propositionen och motionerna 1987/ 88:T48 (c) yrkandena2 och 3, 1987/88:T65 (fp) yrkande 1 i denna del och 1987/88:T89 (m) yrkandena4-6 samt med avslag på motion 1987/88:T66 (vpk) yrkandena 1 i denna del och 2 idenna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, Trafikpolitikens inriktning (mom. 2) och (båda c) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjarmed "Utskottet har" och slutar med "denna del" bort haföljande lydelse: Som framhålls i motion T48 (c) är trafikfrågorna centralai samhällsplaneringen. En framsynt trafikpolitik måste enligt utskottetsmening främja utvecklingen av lokalsamhället med närhet till arbete, bostäderoch service. En framsynt trafikpolitik måste inriktas på att effektivt betjänaalla landets delar, dvs.