bet · GB01TU15 · 1987-12-31 00:00:00 — Förslagen till riktlinjer i fråga omförstärkt lämplighetsprövning berör förslagen till ny yrkestrafiklag och lag omändring i biluthyrningslagen. Mot regeringens förslag till riktlinjer i fråga omavregleringens och lämplighetsprövningens omfattning och därmed sammanhängandelagförslag har motionsledes en rad invändningar riktats. I motion T66 (vpk) yrkas sålunda avslag på regeringensförslag till avreglering av den yrkesmässiga trafiken. I motionerna T65 (fp), T96 (m) och TIOO (fp) framhålls attregeringens förslag till konkurrensbegränsning i fråga om vtss långvägabusslinjetrafik bör avvisas. I motion T20 (s) framhålls att beslut om slopande avbehovsprövningen vid meddelande av tillstånd till bussuthyrning bör anstå tilldess översynen av arbets- och vilotidsregleringen föreligger. Enligt motion T66 (vpk) bör avslå regeringensförslag om /88:15 slopande av behovsprövningen för taxi. I motion T21 (s) framhålls att ett slopande avtrafikeringsplikten kommer att äventyra servicen på tider och platser med svagefterfrågan. Vidare motsätter sig motionärerna regeringens förslag,att slopaskyldigheten för innehavare av taxitillstånd att tillhöra enbeställningscentral. Därför bör -enligt samma motionärers i motion T99 (s)uttalade uppfattning - till förslaget till yrkestrafiklag fogas en bestämmelseom skyldighet för taxiföretag att tillhöra en beställningscentral. Enligt motion T95 (c) bör man för "hobbyåkare" -varmed motionären avser seriösa tillståndshavare som kör på sin fritid -överväga krav på viss omsättning och antal timmar av utehållande i syfte attbereda de heltidsarbe-tande taxichaufförerna ett konkurrensskydd. I motionerna T48 (c) och T97 (c) framhålls betydelsen avatt kommunerna tar ett övergripande ansvar för att ge alla kommuninnevånare enfrån social synpunkt godtagbar trafikförsörjning med taxi. I motionerna T65 (fp), T86 (m) och T89 (m) framhålls atttrafikhuvudmännen inte bör ha något ansvar för trafikförsörjningen med taxi.Regeringens förslag innebär enligt motionärerna en onödig, ytterligarecentralisering och byråkratisering av kollektivtrafiken. I detta sammanhang behandlar utskottet också tvåmotionsyrkanden, som väckts under den allmänna motionstiden innevarande år. I den ena av dessa två motioner - motion T905 (c) - yrkasatt upphäver beslutet om obligatorisk anslutning till beställningscentraler. I den andra - motion T904 (c) - begärs en lättnad inuvarande bestämmelse om överlåtelse av taxitillstånd. I motionerna T86 (m), T96 (m) och TIOO (fp) framhålls attyrkeskunnande och lämplighet bör prövas med hänsyn endast till trafiksäkerhetenoch passagerarnas säkerhet. I motion TIOO (fp) framhålls vidare att endast den personsom tillståndet avser skall kontrolleras. I motion TIOO (fp) framhålls också att återkallelse avtrafiktillstånd skall ske på samma basis som vid meddelande av,tillstånd ochatt sålunda förhållanden vid driften av annan rörelse inte bör beaktas. Mot bakgrund av trafikpolitiska beslut och denavreglering av den yrkesmässiga trafiken som skett finner utskottetdet följdriktigt att regeringen nu framlägger förslag orn en ytterligareavreglering av den yrkesmässiga trafiken. Utskottet har därför ingen erinran mot ättbehovsprövningen för viss låitgväga busslinjetrafik avvecklas och ersätts med ett förenklat tillståndsför farande. Vidare delar utskottet föredragandens uppfattning att en fullstän digt fri konkurrens på området skulle kunna medföra skadeverkningar för den trafik som samhället bedriver. Denna trafik syftar - som föredraganden framhåller - ofta till att upprätthålla ett visst grtmdläggande trafikutbud och måste drivas även om den går med underskott som täcks via skatterna. Detta är fallet med åtskilliga av SJ:s linjer för persontrafik på järnväg och regelmässigt med den trafik som trafikhuvudmännen ansvarar för. inteheller enligt utskottets mening önskvärt att trafik överförs från en TU1987/88:15 lönsam järnvägslinje, så att denna blir förlustbringande. En vissprövning av etableringsrätten torde sålunda vara erforderlig, även ifortsättningen. Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslagi här berörd del samt avstyrker motionerna T65 (fp) yrkande 8 i motsvarandedel, T96 (m) yrkande 1, TIOO (fp) yrkande 4 i här berörd del och T66 (vpk)yrkande 44 i motsvarande del. Utskottets ställningstagande innebär att börlämna utan erinran vad som i den trafikpolitiska propositionen anförs ominriktningen för länsgränsöverskridande busstrafik. Föredragandens uttalanden idenna del innebär att regleringen av yrkestrafiken bör minskas i syfte attfrämja en friare, mer kundinriktad utveckling. Det kan dock - betonarföredraganden -finnas motiv för åtgärder från samhällets sida i syfte bl.a. attmotverka dubbelinvesteringar i trafikapparaten, t.ex. i järnvägs- ochbusstrafik. Regeringens förslag i fråga om länsgränsöverskridandehuvudmannatrafik föranleder ingen erinran från utskottets sida och tillstyrksföljaktligen. Utskottet har inte heller något att erinra mot attbehovsprövningen för beställnings- och turisttrafiken med buss slopas.Regeringens förslag i denna del tillstyrks följaktligen, medan motion T66 (vpk)yrkande 44 i motsvarande del avstyrks. Vad gäller frågan om att slopa behovsprövningen vidmeddelande av tillstånd till bussuthyrnitig och den otillbörliga konkurrens sombefaras bli följden, enligt motion T20 (s), ansluter sig utskottet tillföredragandens överväganden. Dessa innebär att man bör skilja mellan olikakonkurrenssituationer. En sådan är att den som har hyrt buss i själva verketanvänder den till att bedriva olaga yrkesmässig trafik. Sådan verksamhet fårbeivras på vanligt sätt genom polis- och åklagarmyndigheter och i sista händdomstolarna. Den andra konkurrenssituationen som föredraganden avser är detförhållandet att busstrafikföretagen går miste om kunder genom att t.ex. enförening hyr en buss för en viss transport i stället för att vända sig tilldem. Denna omständighet är dock inte ett tillräckligt skäl att behålla enkonkurrensbegränsande reglering på uthyrningssidan, när konkurrensen blir fripå trafiksidan. Av propositionen framgår vidare att man inomkommunikationsdepartementet överväger att låta bestämmelserna om arbets- ochvilotider, vilka gäller för vägtransporter som utförs inomlandet i förvärvsverksamhet, omfatta även den icke yrkesmässiga trafiken.Utskottet ansluter sig till föredragandens uppfattning att främsttrafiksäkerhetsskäl synes tala för att åtminstone transporter som utförs medtyngre fordon bör omfattas av arbets- och vilotidsregleringen, även närtransporterna inte utförs i förvärvsverksamhet. Av vad utskottet nu anfört framgår att regeringensförslag, i här berörd del, tillstyrks. Motionerna T20 (s) och T66 (vpk) yrkande44 i motsvarande del avstyrks. Utskottet har inte heller något att erinra mot attbehovsprövningen för taxitrafiken slopas. Ett genomförande av förslaget synesväl ägnat att främja taxinäringensutveckling mot större effektivitet och serviceförmåga. Rege- /88:15ringens förslag tillstyrks följaktligen även i denna del, medan motion T66(vpk) yrkande 44 i motsvarande del avstyrks. Vidare delar utskottet föredragandens uppfattning att ävende regleringsmoment som har anknytning tdl behovsprövtdngen bör slopas. Detsagda innebär att utskottet avstyrker motionerna T21 (s) och T99 (s) om attbibehålla trafikeringsplikten och skyldigheten för tillståndshavare atttillhöra en gemensam beställningscentral. Det innebär också att utskottet avstyrkeryrkande 10 i motion T95 (c) med krav på viss reglering i syfte att beredataxinäringen ett konkurrensskydd. Det innebär vidare att motionerna T66 (vpk)yrkande 44 i här berörd del avstyrks, medan regeringens förslag, såvitt nu är ifråga, tillstyrks. Utskottets ställningstagande medför att syftet medmotionerna T904 (c) och T905 (c) torde få anses tillgodosett. Dessa motionerbör följaktligen kunna lämnas utan särskild åtgärd. Utskottet vill i likhet med föredraganden och demotionärer som står bakom motionerna T48 (c) och T97 (c) betona vikten av attkommuner och landsting får en uttrycklig befogenhet att vid upphandling avtaxitjänster ta hänsyn inte bara till det erbjudna priset utan även till attett taxiföretag åtar sig att hålla en viss servicenivå och en gynnsam taxa vidvanliga transporter. En sådan befogenhet, som synes utskottet betydelsefull förförsörjningen med taxitjänster i områden med svagt trafikunderlag. finns ocksåinskriven i förslaget till lag om ändring huvudmannaskapslag. Av vad utskottet nu anfört framgår att regeringensförslag, i här berörd del, tillstyrks. Syftet med yrkande 27 i motion T48 (c)och yrkande 1 i motion T97 (c) torde genom utskottets ställningstagande fåanses tillgodosett. Dessa yrkanden torde följaktligen kunna lämnas utansärskild åtgärd. Det synes utskottet ändamålsenligt att trafikhuvudmännenges samma befogenhet som kommuner och landsting att vid upphandling avtaxitjänster beakta åtaganden av anbudsgivaren att hålla en god taxiservice förallmänheten. Denna befogenhet bör - som föredraganden framhåller -utnyttjas bara om taxiförsörjningen annars inte fungerar tillfredsställande.Utskottet finner emellertid att de upphandlande organen bör kunna få en allmänöverblick över hur taxiförsörjningen fungerar i kommunens och länets olikadelar. Detta talar för att det bör finnas eu organ på länsnivå med euövergripande ansvar för taxifrågorna, eftersom dessa i stor utsträckning harregional anknytning. Det synes därför, även enligt utskottets mening,erforderligt att trafikhuvudmännen ges detta ansvar. Beträffande de motionsledes uttalade farhågorna attregeringens förslag skulle innebära en centralisering och byråkratisering av taxitrafiken vill utskottet fästa uppmärksamheten på föredragandens uttalande att trafikhu vudmannens ansvar inte bör omfatta några maktbefogenheter utan bör bygga på en frivillig samverkan mellan dem, kommuner och landsting. Utskottet delar denna uppfattning och vill också - i likhet med föredragan den - understryka att det inte är huvudmännens uppgift att subventionera 13 taxirörelsersom i och för sig fyller ett behov men som inte är lönsamma. Mot bakgrund av det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag i här berörd del, medan motionerna T65 (fp) yrkande 8 imotsvarande del, T86 (m) yrkande 10 och T89 (m) yrkande 12 avstyrks. Vad gäller frågorna om lämplighetsprövningens otnfatttungvill utskottet till en början erinra om yrkestrafiklagens grundläggande regelatt trafiktillstånd får ges endast till den som bedöms vara lämplig att drivaverksamheten. Vid denna prövning skall hänsyn tas till yrkeskunnande,ekonomiska förhållanden, laglydnad och benägenhet att fullgöra skyldighetermot det allmänna samt andra omständigheter av betydelse. Om tillståndshavarenär en juridisk person gäller kraven på yrkeskunnande och laglydnad den ellerdem som utsetts ha ansvaret för trafikutövningen. När det gäller benägenhetenatt fullgöra skyldigheter mot det allmänna skall prövningen avse både den ellerdem som skall ha ansvaret för trafikutövningen och den juridiska personen. Ifrågavarande reglering av lämplighetsprövningen avsesenligt regeringens riktlinjeförslag överföras i sak oförändrad till den nyayrkestrafiklagen. Motsvarande lämplighetskrav bör vidare enligt regeringengälla vid tillståndsprövning enligt biluthyrningslagen. Utskottet har för sin del ingen erinran mot regeringenssålunda återgivna riktlinjeförslag, varför dessa tillstyrks. Härav följer att motionernaT86 (m) yrkande 11, T96 (m) yrkande 2 samt TIOO (fp) yrkandena 1, 2 och 4 i härberörda delar avstyrks. Slopas behovsprövningen får man - som föredragandenframhåller - räkna med att antalet ansökningar om trafiktillstånd kommer attöka. Det är inte heller enligt utskottets mening osannolikt att det med en iprincip fri marknad kommer att återfinnas personer bland sökandena som heltsaknar branschvana och vars personliga och ekonomiska lämplighet att drivatrafikrörelse ined fog kan ifrågasättas. Utskottet har mot den angivna bakgrunden ingen erinran motatt lämplighetsprövningen utvidgas till att avse, förutom den eller de som haransvaret för trafikutövningen, även andra personer hos en juridisk person somhar ett betydande personligt eller ekonomiskt inflytande i företaget. Regeringens förslag i här berörd del tillstyrksföljaktligen; medan motion TIOO (fp) yrkande 2 i här berörd del avstyrks. Vidare delar utskottet föredragandens uppfattning attåterkallelse av trafiktillstånd skall kunna ske om missförhållanden uppkommitäven vid driften av annan näringsverksamhet som tillståndshavaren bedrivereller om i övrigt de förutsättningar som krävs för att få ett tillstånd intelängre föreligger. Utskottet tillstyrker sålunda regeringens förslag även inu berörd del. Härav följer att motion TIOO (fp) yrkande 3 avstyrks. Vidareavstyrks motionerna T86 (m) yrkande 11 och T96 (m) yrkande 2 i motsvarandedelar. Vid en avreglering av taxitrafiken är det enligtregeringen särskilt viktigt att det sålångt möjligt skaf)as garantier för att den ökade konkurrensen inom näringenkan ske på lika villkor. Detta bör ske bl.a. genom krav på att varje fordon somanvänds i konventionell taxitrafik skall vara utrustad med en kvittoskrivandeoch registrerande taxameter. Föreskrifter om detta kan , . meddelasav regeringen eller trafiksäkerhetsverket. I motionT97 (c) framhålls att dispens från kravet på taxameter bör kunna ges TU1987/88:15 till fordon som enbart utför avtalsbundna transporter. I samma motion framhålls vidare att bestämmelser omobligatoriska taxametrar bör koncentreras till de funktioner som krävs för entillfredsställande skattekontroll. Utskottet ansluter sig för sin del till föredragandensbedömning att särskilda skäl skall krävas för att dispens skall kunna ges frånkravet på taxameter. Som ett sådant skäl anger föredraganden att fordon användsuteslutande för avtalsbundna skolbarnstransporter. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag i här berörd del, medan motion T97 (c) yrkande 2 avstyrks. Kvittoskrivande och registrerande taxametrar har -framhåller föredraganden - ett påtagligt konsumentintresse inte enbart för demsom har ansvaret för de samhällsbetalda resorna utan också för allmänheten. Avredovisningsskäl m.m. bör vidare ett införande av registrerande taxametrarligga i branschens eget intresse. Alltmer krävs också - säger föredraganden -en utrustning som på ett praktiskt sätt tillåter betalning med kreditkort e.d.Med registreringen skapas även möjligheter till skattekontroll, något som i sintur ökar förutsättningarna för konkurrens på lika villkor. Utskottet har för sin del ingen erinran mot vadföredraganden anfört. Vid utformningen av föreskrifter för de taxametrar somavses bör målet vara att sambandet mellan debiterat pris och utfördtransportprestation kan klarläggas. Exempel på prestationer, som ärförknippade med taxiuppdrag, är -beroende på taxans utformning - denkörsträcka, den körtid och den framkörning som åtgått för uppdraget och somkunden betalt för. Liksom vid all annan tjänsteproduktion är det ettkonsumentintresse att det i efterhand kan utläsas vilka tjänster som föranlettdet debiterade priset. Särskilt för taxitrafiken är det viktigt att dessa sambandkan klariäggas. Detta hänger samman med den stora omfattning uppdrag som taxihar för det allmänna och som innebär att taxis ställning i framstår somunik. Mer än hälften av taxis intäkter härrör från sådana uppdrag och där detalltså är någon annan än resenären som står för huvuddelen av betalningen.Enligt utskottets mening är detta ett viktigt motiv för föreskrifter omkvittoskrivande och registrerande taxametrar. Med de mål för utformningen av taxametrar som utskottetframhållit bör merkostnaden för näringen kunna begränsas. Utskottet har erfaritatt det bland taxiägare finns intresse av att genom registrerande taxametrarkunna på ett mera lätthanterligt sätt administrera verksamheten och redovisningen. Utskottet utgår vidare från att utformningen av kvittoskrivandeoch registrerande taxametrar blir sådan att den personliga integriteten hosresenärerna beaktas. Av det anförda följer att utskottet inte kan ansluta sigtill den i motion T97 (c) uttalade uppfattningen att taxametrarnas funktion bör begränsas till att avse vad som fordras för en tillfredsställande skattekontroll. Motionsyrkan det avstyrks följaktligen, medan regeringens förslag i här berörd del tillstyrks. Deninriktning av kollektivtrafiken och de riktlinjer för taxitrafikens utveck- TV 1987/88:15 Ung i övrigt som förordas i den trafikpolitiska propositionen ochsom ej berörts i det föregående har inte givit utskottet anledning tillerinran. Regeringens förslag i dessa delar tillstyrks följaktiigen. Utskottet övergår nu till att behandlayrkestrafikpropositionens samtliga lagförslag utom det som avserhandikappanpassad kollektivtrafik. Som utskottet framhållit i det föregående berör dentrafikpolitiska propositionens riktlinjeförslag i fråga omlämplighetsprövningens omfattning förslagen till yrkestrafiklag och lag omändring i biluthyrningslagen. Med hänvisning till utskottets ställningstaganden tillifrågavarande riktlinjeförslag tillstyrks förslagen till yrkestrafiklag ochlag om ändring i biluthyrningslagen i de delar de innehåller lämplighetskrav.Motion T98 (s) med begäran om avslag på sistnämnda lagförslag avstyrks i härberörd del, Riktlinjeförslagen till avreglering berör - söm framgår avvad utskottet framhållit i det föregående - förslagen till yrkestrafiklag, lagom ändring i biluthyrningslagen, lag om ändring i lagen om huvudmannaskap förviss kollektiv persontrafik, lag om ändring i lagen att driva viss linjetrafikoch lag om ändring i lagen om buss- och taxivärderingsnämnden. Mot bakgrund av utskottets ställningstaganden tillifrågavarande riktlinjeförslag tillstyrks till en början förslagen tillyrkestrafiklag och lag om ändring i biluthyrningslagen i de delar de ejinnehåller lämplighetskrav. Motion T98 (s) med begäran om avslag på sistnämndalagförslag avstyrks i här berörd del. Samtliga övriga lagförslag som är ifråga tillstyrks. Därmed avstyrks motion TlOl (vpk) med begäran om avslag på deav regeringen framlagda förslagen till lagändringar om fortsatt avreglering avyrkestrafiken. 1 motion T66 (vpk) yrkas att beslutaratt taxinäringens ägareförhål landen ändras så att trafiken integreras i den övriga av samhället organisera de trafiken. Taxitrafiken bör enligt motionärerna vara i kommunernas eller landstingens ägo eller, alternativt, bedrivas i privat regi på grundval av entreprenadavtal mellan kommuner och landsting, å ena sidan, och taxinä ringen, å andra sidan. Utskottet ser för sin del inget skäl att ändra taxisägareförhållanden på sätt motionärerna föreslår. Vad gäller kravet påentreprenadavtal vill utskottet erinra om att sådana avtal träffas bl.a. förs.k. kompletteringstrafik inom ramen för trafikhuvudmännens verksamhet. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionT66 (vpk) yrkande 43. 2 Lokal och regional kollektivtrafik I den trafikpolitiska propositionen erinras under rubrikenUtvecklingen av den lokala och regionala kollektivtrafiken om att trafikhuvudman- nareform har inneburit en standardförbättring av den lokala och regionala kollektivtrafiken och även i övrigt medfört flera positiva effekter. Som exempel härpå nämns bl.a. ökad produktionsvolym och resandefrekvens, lägre energiförbrukning, bättre miljö genom mindre avgasutsläpp samt färre trafikolyckor. Mot bakgrund av de hittillsvarande positiva erfarenheterna . bör -framhåller föredraganden - grunderna för trafikhuvudmannareformen TU1987/88:15 ligga fast. Trafikhuvudmannaskapet bör även ses i detregionala perspektivet, inte minst med hänsyn till behovet av fortsattsamordning över kommungränserna. Vad föredraganden sålunda anfört om utvecklingen av denlokala och regionala kollektivtrafiken bör enligt utskottets mening riksdagenlämna utan erinran. Enligt motionerna T86 (m) och T89 (m) bör riksdagenbesluta om upphävande av lag om rätt aU driva viss linjetrafik. I motionerna T86 (m) och T89 (m) begärs vidare en översynav yrkestrafiklagstiftningen i syfte att öka trafikutbudet och konkurrenseninom den lokala och regionala kollektivtrafiken. En sådan översyn bör medföraen ordning som innebär att linjetrafiktillstånd även skall varaen förutsättning för att få bedriva lokal och regional kollektivtrafik medbuss. För att befrämja konkurrens och effektivitetshöjande åtgärder inom denlokala och regionala kollektivtrafiken bör vidare övervägas ett införande avtidsbestämda linjetrafiktillstånd. Tillstånden skulle kunna ha en varaktighetav fem ä . Utskottet vill med anledning av samtliga dessamotionsyrkanden till en början erinra om bakgrunden till 1978 årstrafikhuvudmannareform och komplettering av denna. täckte busslinjetrafiken sinakostnader genom de biljettintäkter som trafiken drog in. Efter hand drabbadesemellertid trafikföretagen av försämrad lönsamhet. Privatbilismens framväxt,befolkningsomflyttningar m.fl. omständigheter gjorde det allt svårare attdriva busslinjetrafik med företagsekonomisk lönsamhet. Många kommuner valdesamtidigt att ge bidrag för att upprätthålla och utveckla busstrafiken, då manansåg att trafikservicen utgjorde en viktig del av samhällsservicen. Det vardenna utveckling som ledde fram till trafikhuvudmannareformen. Det stora flertalet trafikhuvudmän bedriver trafiken med hjälpav entreprenörer. Detta förhållande kan sägas utgöra utgångspunkten för denkomplettering av trafikhuvudmannareformen, varom beslutade . Ipropositionen (1984/85:168) framhöll föredragande departementschefen atttillståndshavarnas regelmässiga ensamrätt till linjetrafik på en viss sträckaså gott som omöjliggör ytterligare linjetrafik på samma sträcka. Även i övrigtmedför - betonade föredraganden - ifrågavarande ensamrätt avsevärdabegränsningar av möjligheterna att kunna planera trafiken på mest rationellasätt. Att exempelvis merutnyttja en buss under en annars tom returkörning ellerutnyttja samma fordon på olika linjesträckningar, i såväl tätorts- somlandsbygdstrafik, ställer sig ofta svårt genom- att de olika trafikföretagen harvar sina klart avgränsade tillstånd. I propositionen erinrades vidare om de växandeunderskottsbidragen från kommuner och landsting till ifrågavarande trafik och konstaterades att denna till stor del bygger på ekonomiskt stöd från samhället. En mycket stor del av den bedrivna trafiken hade inte - betonade föredraganden - kunnat upprätthållas utan dessa tillskott. Trafiktillstånden i sig har därför i allmänhet ett begränsat värde för bussföretagen. Det är i stället samhällets -j 2 1987/88. beslut attstödja trafiken på linjen som till väsentlig del utgör trafikutövarens TU1987/88:15 trygghet. Mot den sålunda angivna bakgrunden föreslogs en lag somfr.o.m. ger trafikhuvudmännen rätt att utan krav pålinjetrafiktillstånd bedriva den trafik som de har det politiska och ekonomiskaansvaret för. upphör tidigare meddelade tillstånd att gälla. Avsiktenmed reformen är inte - betonades det - att försämra förutsättningarna förentreprenadtrafiken utan att skapa ett system där relationerna mellantrafikhuvudmännen, i egenskap av upphandlare, och entreprenörer blir mermarknadsmässiga än . Genom en fri upphandling ges huvudmännen ochtrafikföretagen större möjligheter att se till att avtalen utformas på ettsådant sätt att entreprenörer med en effektiv och väl fungerande verksamhetstimuleras. Utskottet såg för sin del regeringens förslag som ennaturlig följd av den ansvarsfördelning för den lokala och regionalakollektivtrafiken på väg som trafikhuvudmannareform innebär. Med detpolitiska och ekonomiska ansvar som trafikhuvudmännen har för trafiken fannutskottet det rimligt och rationellt att ge dem reella möjligheter att utformatrafiken på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. Regeringens förslagsyntes - betonade utskottet - väl ägnade att tillgodose det syftet samtintresset av en ' effektivitetsbefrämjande fri konkurrens mellan berördatrafikutövare.