bet · GB01SfU22 · 1987-12-31 00:00:00 — Vidare kari frågan komma attberöras vid den översyn av högkostnadsskyddet som utskottet ovan förordat. I tre motioner aktualiseras frågan om åldersgränsen förprisnedsättning på förskrivna livsmedel. och hävdar i motion 18 Sf203 attpersoner som har multipla födoämnesallergier har stora SfU1987/88:22 utgifterför kostersättningsmedel och anser det därför vara naturligt att receptförskrivnakostersåttningsmedel också omfattas av den allmänna försäkringenoch berättigar till läkemedelsersättning. anser i motion Sf209 att det saknar . grund attskilja på barn och vuxna i det aktuella avseendet och begär ett fillkännagivandeom att åldersgränsen bör höjas till för prisnedsättning påspecialkost för personer som lider av celiaki. Sf255 attungdomar som behöver fortsatt specialdiet på grund av sjukdomen phenylketonuri,PKU, skall kunna få prisnedsättning på förskrivna livsmedel även sedande fyllt . Utskottet behandlade liknande motionsyrkanden senast ibetänkandet SfU 1987/88:13. Utskottet var då inte berett att uttala sig för efividgat stöd för s.k. specialdestinerade livsmedel men förutsatte att fråganskulle uppmärksammas inom vid beredningen avriksförsäkringsverkets tidigare nämnda förslag och av kommande förslag frånutredningen om hjälpmedel. Utskottet ser inte nu skäl till ändratställningstagande och avstyrker därför bifall till motionerna Sf203, Sf209 ochSf255. Utskofiet vill dock även i detta sammanhang framhålla att frågan kankomma att beröras i samband både med den utredning om en ytterligare nivå inomhandikappersättningen och den översyn av högkostnadsskyddet som nämnts. Utskottet behandlar slutligen i detta avsnitt två motionerrörande sjukrese- bestämmelser. och kritiserar i motion Sf316 att besök hos sjukgymnaster vid företagshälsovårdsmottagning inte omfattas av bestämmelserna om ersättning för resekostnader samt begär ett tillkännagivande om behovet av en översyn om resekostnadsersättning vid ordinerad behandling hos t.ex. sjukgymnast. och hänför sig i motion Sf317 till sjukreseförordning och begär förändringar i denna innebärande förbättringar för familjer som samordnar sina sjukresor och för dem som behöver övernatta i samband med sjukvård. Såsom ovan redovisats har 2 kap. 6 § AFL fått ny lydelse fr.o.m. och en ny förordning om ersättning vid sjukresa trätt i kraft . Genom de nya bestämmelserna, som innebär bl.a. att resor i samband med behandling hos sjukgymnast inom företagshälsovården numera är ersättningsberättigade och att möjligheterna till ersättning för familjer som samordnar sina sjukresor och för dem som behöver övernatta i samband med sjukvård förbättrats, får kraven i motionerna Sf316 och Sf317 anses vara tillgodosedda. Motionerna bör därför enligt utskottets mening inte föranleda någon åtgärd. Enligt den överenskommelse som träffades medsjukvårdshuvudmännen om ersättningar från sjukförsäkringen fr.o.m. år 1976övertog sjukvårdshuvudmännen hela ansvaret för att tillhandahålla hjälpmedelför handikappade samfidigt som en enhetlig hjälpmedelsersättning frånsjukförsäkringen infördes. I överenskommelsen förutsattes attsjukvårdshuvudmännen fort-sätte hjälpmedelsverksamheten i huvudsakligöverensstämmelse med de dittillsvarandebestämmelserna för verksamheten. Samfidigt upphörde den SfU 1987/88:22 statligabidragsgivningen till hjälpmedelsverksamheten, och ansvaret för att upprättaden S.k. hjälpmedelsförteckningen övergick från tillLandstingsförbundet. skulle dock även i fortsättningen ha tillsynöver hjälpmedelsverksamheten. Staten och är sedan den 1januari 1978 gemensamt huvudmän för som är centralt organpå hjälpmedelsområdet. Den särskilda hjälpmedelsersättningen är för åren 1988och . per invånare och år. Frågorkring hjälpmedelsförsörjningen för handikappade tas upp i två motioner. BengtWesterberg m.fl. begär i motion Sf268 yrkande 10 ett tillkännagivande ombetydelsen av en tillfredsställande försörjning av hjälpmedel. begär i motion Sf273 yrkande 1 ett tillkännagivande om atthjälpmedelsutredningen bör få tilläggsdirektiv vad gäller samordning avkunskaperna för att nå en verklighetsanpassning när det gäller datoriseradehjälpmedel. Regeringenhar, som berörts i föregående avsnitt; tillkallat en särskild utredare meduppgift att kartlägga och analysera den nuvarande situationen påhjälpmedelsområdet och - om han fann förändringar vara motiverade -föreslåolika åtgärder för att få till stånd en bättre fungerande och mer effektivhjälpmedelsverksamhet med utgångspunkt sett såväl ur den enskildehjälpmedelsanvändarens som ur samhällets perspektiv. I utredningens uppdragingår att övervåga vilka konsekvenser utvecklingen inom avancerad teknik,framför allt datatekniken, kan antas få i olika avseenden samt föreslåriktlinjer för hur den avancerade tekniken inom tillgängliga ekonomiska ramarskall kunna tas till vara inom hjälpmedelsverksamheten. Motdenna bakgrund anser utskottet att motionerna Sf268 yrkande 10 och Sf273yrkande 1 inte bör föranleda någon åtgärd. AFLinnehåller inte någon bestämmelse som ger rätt till ersättning för kostnaderför glasögon. I den hjälpmedelsersättning som utbetalas från sjukförsäkringentill sjukvårdshuvudmännen ingår ersättning för tillhandahållande av glasögonkostnadsfritt eller fill nedsatt pris till barn och ungdomar . Iövrigt utges glasögon eller kontaktlinser utan kostnad som hjälpmedel tillstarropererade personer. Vidare har svårt synskadade personer möjlighet att fåsärskilda synhjälpmedel.. . Itre motioner tas upp frågan om införande av en glasögonförsäkring. I motion Sf222 begär att möjligheten utreds att införa fria eller subventionerade glasögon för i första hand utvecklingsstörda och barn . m.fl. anser i motion Sf224 att ingen skall behöva avstå från att skaffa sig glasögon av ekonomiska skäl och begär att frågan om att infoga normalkostnader för anskaffande av glasögon eller kontaktlinser i den allmänna sjukförsäkringen utreds. anför i motion Sf231 att drygt två miljoner människor i behöver synhjälpmedel och att behovet hos de utvecklingsstörda är mycket stort. Samhällets stöd kan enligt motionären utgå antingeri genom dén allmänna försäkringen eller genom särskilt bidrag. Motionären anser att en genoingripande utredning bör göras av kostnaderna för en total reform resp. för partiella reformer och begär att rtjöjligheterna utreds att införa fria glasögon. Mofionsyrkandenom en allmän glasögonförsäkring av den omfattning SfU 1987/88:22 som föreslås ide nu aktuella motionerna har under en följd av år avslagits av påförslag av utskottet (se senast SfU 1987/88:13). Utskottet har därvid inteansett att några andra grupper ån de som erhåller bidrag frånsjukvårdshuvudmännen bör komma i fråga för ett generellt samhällsstöd föranskaffande av glasögon. Utskottet vidhåller denna uppfattning och avstyrkerbifall till motionerna Sf222, Sf224 och Sf231. Densom är försäkrad enligt AFL och bosatt i skall vara inskriven hosallmän försäkringskassa fr.o.m. den månad då hon eller han fyller 16 år.Inskrivningen medför rätt till sjukpenning om den försäkrades sjukpenninggrundandeinkomst uppgår till . Den sjukpenninggrundande inkomstenmotsvarar den inkomst i pengar eller vissa naturaförmåner som den försäkradekan antas för år räknat komma ätt tills vidare erhålla av eget arbete, antingenpå grund av anställning eller genom annat förvärvsarbete: Sjukpenningutgår vid sjukdom.som sätter ned arbetsförmågan med minst hälften. Om denförsäkrade är föremål för rehabihteringsåtgärd, skall arbetsförmågan ansesnedsatt i den mån åtgärden hindrar henne eller honom att utföra förvärvsarbete.Vid fullständig nedsättning av arbetsförmågan utges hel sjukpenning och i annatfall halv sjukpenning. Sjukpenningen avses normalt ge kompensation för detinkomstbortfall som sjukdomen orsakar. Fr.o.m.den 1 december 1987 gäller nya regler för beräkning av ersättning frånsjukpenningförsäkringen vid bl.a. korttidssjukdom. De nya reglerna innebärbl.a. att ersättning utgår även för insjuknandedag och att en försäkradsarbetsförmåga, orri hon eller han på grund av sin sjukdom behöver avstå frånförvärvsarbete under minst hälften av sin normala arbetstid en viss dag, ansesnedsatt i motsvarande mån . Isyfte att åstadkomma besparingar inom sjukförsäkringen läggs i två motionerfram förslag om sänkning av kompensafionsnivån m.m. Imotion Sf328 yrkande 1 (delvis) begär m.fl. attkompensafionsnivån fr.o.m. sänks till under de treförsta månaderna av en sjukperiod, dock . Imotionen begärs vidare (yrkande 3, delvis) att besparingen skall tillgodogörasstatsbudgeten genom omfördelning av avgiftsuttaget. Imofion Sf332 yrkande 1 av m.fl. föreslås att kompensa tionsnivån fr.o.m. sänks till . I yrkande 2 i samma mofion föreslås att s.k. effektiv insjuknande- dag återinförs fr.o.m. . De båda förslagen beräknas i motionen tillsammans leda fill en minskning av statens kostnader för sjukförsäkringen med ca . Utskottethar tidigare i av godkända betänkanden (se senast SfU SfU1987/88:22 1986/87:14 angående kompensatiorisnivån och 1986/87:12 angåendeinsjuknandedagen) avstyrkt liknande förslag som de nu förevarande om besparingarinom sjukförsäkringen med hånvisning till de kännbara effekter besparingarnaskulle medföra för de försäkrade. Utskottet anser ätt bör 'vidhålla sina tidigare ställningstaganden och avstyrker bifall till motionerna Sf328 yrkandena 1 och 3 i motsvarande delar och Sf332 yrkandena 1 och 2. Ytterligareen motion berör kompensationsnivån inom sjukpenningför säkringen. och anför i motion Sf228 att kompensationen vid sjukdom kan överstiga den förlorade inkomsten i fall då en anställd försäkrad har sin sjukpenninggrundande inkomst grundad inte bara på lön utan också på olika na/ura/ö/-wd«er som får behållas vid sjukdom. De begär en utredning omåtgärder för att förhindra en sådan överkompensation. Riksdagenhar vid de fyra senaste årens riksmöten på förslag av utskottet avslagitmotioner med liknande syfte (se senast SfU 1986/87:14). Utskottet har därvidframhållit att värdet av naturaförmåner vid beräkningen av sjukpenninggrundandeinkomst m.m. med nödvändighet bygger på en schablonmässig beräkning. Så t.ex.ingår endast vissa slag av naturaförmåner i beräkningsunderlaget. Möjlighetenatt utnyttja förmånerna under sjukdom varierar också avsevärt mellan olikaförsäkrade. Skulle förmånerna i fråga undantas helt från beräkningsunderlagetför sjukpenninggrundande,inkomst skulle detta leda till en för låg sjukpenning.För en helt rättvisande kompensationsnivå erfordras en sårskild utredning vidvarje sjukfall om i vilken utsträckning förmånerna kunnat utnyttjas. Kostnadenför administrationen av ett sådant utredningsförfarande skulle inte svara motde besparingar som skulle kunna göras i de fall sjukpenningen reducerades iförhållande till de utnyttjade naturaförmånerna. Utskottetfinner inte att något nytt har kommit fram som bör föranleda att ändra sitt ställningstagande. Utskottet avstyrker därför motion Sf228. Deflesta anställda har genom särskilda avtal ersättning vid sjukdom utöver . detden allmänna försäkringen ger. Statstjänstemän och tjänstemän i en del privataföretag har genom avtal rätt till sjuklön. Kommunal- och landsfings-anställdahar vanligen rätt till sjuklön med avdrag för sjukpenningen. Privatanställdatjänstemän får sjuklön som fillsammans med sjukpenningen oftast motsvarar denvanliga lönen. Privatanställda arbetare kan, förutom den vanliga sjukpenningen,få ersättning genom avtalsgruppsjukförsäkring. Bestämmelserom sjuklöneförmåner för huvuddelen av de statsanställda' finns intagna iAllmänt avlöningsavtal för statliga och vissa andra tjänstemän (AST) och iAvlöningsavtal för statliga tjänstemän med R-tjänster (AST-R). För arbetstagaremed statligt reglerade tjänster galler i fråga om den allmänna sjukförsäkringens.k. Det innebär att arbetsgivaren betalar ut sjuklön tillden anställde och i gengäld enligt bestämmelserna i 3 kap. 16 § AFL erhållerden sjukpenning som tillkommer arbetstagaren. Arbetsgivarinträdet omfattar ävensådan del av sjukpenningen som svarar ' motinkomst av anställning hos annan arbetsgivare eller av annat förvärvsår- SfU 1987/88:22 bete. Arbetstagaren kan begära undantag från arbetsgivarinträdetoch uppbär då sin sjukpenning rnen ingen sjuklön. Anmälan om undantag skallgöras skriftligen till arbetsgivaren och gäller normalt tidigast efter enmånad. Ersättningen från försäkringskassorna vidarbetsgivarintrade för sådana . arbetstagare som avses regleras i ensärskild förordning - förordningen (1984:1014) om myndigheternasuppgiftsskyldighet fill de allmänna försäkringskassorna, m.m. För främstaffärsverken utbetalas ersättningen till resp. . myndighet. Förförvaltningsmyndigheterna fillgodoförs statsverket ersätt- , ning viariksförsäkringsverket. Med hänsyn till detta betalar dessa myndigheter enlägre ersättning för arbetsgivaravgifter. Arbetsgivaravgifterna motsvaras avett s.k. lönekostnadspåjägg som avses kompensera en genomsnitthg frånvaro.Arbetsgivarmyndigheten ansvarar för administrationen av korta sjukfall (högst14 dagar), medan ansvarar för bedömningen av sjukfall somvarar än . I motion Sf230 anför m.fl. attarbetsgivarintrade i ett inledande sjukdomsskede borde prövas också inorn denprivata arbetsmarknaden. Detta skulle enligt motionärerna ställa större kravpå arbetsgivaren att ordna en god arbetsmiljö och att vara mera aktiv irehabiliteringsinsatser samt medföra möjligheten att sänkasjukförsäkringsavgiften. Motionärerna begär därför i yrkande 2 en utredning föratt belysa förutsättningarna för arbetsgivarintrade i sjukförsäkringen. Frågan om sjuklön och om därmed sammanhängande rätt för enarbetsgi vare att uppbära arbetstagaren tillkommande sjukpenning är enligt utskot tets mening i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter. Efter det att de nya reglerna om sjukpenningberäkning vid bl.a. korttidssjukdom trätt i kraft har en rad avtal om sjuklön vid sådan sjukdom slutits på den privata arbetsmarknaden. Utskottet, som förutsätter att; noga överväger de konsekvenser dessa avtal medför för den allmänna försäkringen, anser inte att det finns skäl att utreda den ~~ ,. fråga somanges i motion Sf230 yrkande 2 och avstyrker bifall till motionsyrkandet. I mofion Sf311 krifiserar den situationsom kan uppstå då en arbetstagare har både statlig och privat arbetsgivare, dåden försäkrade måste begära undantagande från arbetsgivarinträdet för att inteden statliga arbetsgivaren skall behålla hela sjukpenningersättningen medanarbetstagaren får sjuklön endast för den tid han eller hon har varit bortafrån den statliga anställningen. Motionären begär ett tillkännagivande om attriksförsäkringsverket bör ges i uppdrag att utforma regler som automafisktreglerar den enskildes sjukpenningförsäkring så att den försäkrade inte behöverförlora på att ha såväl statlig som enskild arbetsgivare. Enligt utskottets uppfattning är frågan om att finna enlösning på det problem som motionären påtalar mer en fråga förarbetsmarknadsparterna än för . Utskottet avstyrker därförbifall till motion Sf3ll. Sjukpenning vidarbetsmarknadskonflikter SfU 1987/88:22 Förrätt till sjukpenning krävs, som tidigare anförts, att den försäkradesarbetsförmåga har satts ned på grund av sjukdom. I motion Sf225 tar StenÖstlund upp frågor om otillbörligt utnyttjande av sjukförsäkringssystemet.Motionären pekar på att försäkringssystemet bygger på ett grundläggandeförtroendeförhållande mellan bl,a. , vederbörande myndighetoch försäkringstagarna och på att uppmärksammats fall dägrupper av anställda använt sjukskrivningsrätten i uppenbart samband med lokalalöneförhandlingar. Motionären framhåller att inga särintressen får tillåtasrubba tilltron till att försäkringssystemet används enbart för sitt syfte, attge ersättning vid sjukdom. Åtgärder mot det nämnda gruppmissbruket är därförnödvändiga. Motionären anser att ansvariga myndigheters befogenheter ochskyldigheter att ingripa mot åsyftade missbruksfall bör ses över. Som exempelpå tänkbara åtgärder nämns att ansvarig myndighet ges rätt och skyldighet attföreskriva särskilda bestämmelser om undantag från rätten tillegensjukskrivning utan läkarintyg och att motsvarande - i de fall avtal liggertill grund för ersättningsrätten vid sjukdom - skall gälla i den utsträckningavtalen samordnats med sjukförsäkringssystemet. I yrkande 1 begär motionärenförslag till sådan ändring av lagen om allmän försäkring att missbruk avsjukförsäkringssystemet kan stävjas. Motionåren anser också att missbrukettyder på brister i den allmänna kunskapen om sjukförsäkringssys-. temetsinnehåll och att informationen om sjukförsäkringssystemet därför bör ses övermed avseende på såväl rättigheter som villkor och skyldigheter förförsäkringstagarna samt begär i yrkande 2 ett tillkännagivande om behovet avsådan information. Försäkringskassankan enligt 3 kap. 7 § AFL, när det finns skäl till det, påfordra attnedsättningen av den försäkrades arbetsförmåga styrks genom intyg av läkare.Enligt föreskrifter av (RFFS 1979:16) får en försäkradnormalt åläggas att förete läkarintyg tidigast fr.o.m. den sjunde dagen efter sjukanmälningsdagenoch i vissa fall vid framtida sjukdomsfall fr.o.m. den första sjukpenningdagen.Försäkringskassan får enligt föreskrifterna vidare i kontrollsyfte bl.a. besökaden försäkrade. har också utfärdat nya föreskrifterom kontroll i sjukpenningärenden m.m. (RFFS 1988:2) samt avser att inom kortutge allmänna råd om bl.a. sjukkontroll. De nya föreskrifterna ger vidgademöjligheter bl.a. att, om särskilda omständigheter motiverar det, ålägga denförsäkrade att förete läkarintyg i pågående sjukfall tidigare än från sjundedagen. Ifråga om statligt reglerade anställningar regleras motsvarande kontroll möjligheter i förordningen (1984:1013) om sjukvård m.m. i statligt reglerade anställningar och närmare anvisningar ges i statens arbetsgivarverks cirkulär SAV 1985 A7a. Sjukledighet skall enligt förordningen styrkas genom läkarintyg normalt fr.o.m. den åttonde dagen. Om det finns särskilda skäl till det, får anställningsmyndigheten begära läkarintyg fr.o.m. . Myndigheten får också begära att arbetstagaren under sjukledighet lämnar intyg av den läkare som myndigheten bestämmer. Sedan JO i ett ärende (dnr 2731-1985) ifrågasatt öm inte avsikten bakom bestämmelserna om skyldighet 24 att lämna läkarintyg ipågående sjukfall kunde uttryckas klarare, är frågan SfU 1987/88:22 omändring av förordningen under beredning inom . Sjukpenningförsäkringenär en av grundstenarna i det sociala trygghetssystemet. Utskottet villkraftigt understryka angelägenheten av att försäkringen inte används i andrasyften än vad den är avsedd för, nämligen att ge ekonomiskt stöd när denförsäkrade på grund av sjukdom mister sin arbetsinkomst. Försäkringssystemetbygger och måste bygga på förtroende mellan inblandade parter, den försäkradesjälv och och/eller - vid arbetsgivarintrade - arbetsgivaren.Den allmänna tilltron till systemet förutsätter emellertid också att missbrukmed allvar motverkas. Det är därför tillfredsställande att möjligheterna tillkontroll vidgats genom nya föreskrifter. Utskottet utgårvidare från att synpunkten beaktas i samband med övervägandena om ändringar iförordningen om sjukvård m.m. i statligt reglerade anställningar. Utskottetanser det vidare angeläget att alla möjligheter till information omsjukförsäkringssystemet, dess syfte och dess uppbyggnad tas till vara.Utskottet, som utgår från att tillser att information omförsäkringen ges i erforderlig omfattning, är emellertid inte berett attförorda något sårskilt uppdrag om informationsinsatser. Med det anförda anserutskottet att motion Sf225 inte bör föranleda någon åtgärd. Hemarbetandesoch egenföretagares sj ukpenningskydd Fr.o.m.den 1 januari 1986 har den frivilliga sjukpenningförsäkringen byggts ut. Denomfattar alla som inte är obligatoriskt försäkrade för en sjukpenning somuppgår till garantinivån inom föräldraförsäkringen, . perdag, och som inte uppbär hel ålders- eller förtidspension. Det högstaersättningsbeloppet skall motsvara garantinvån och det lägsta ersättningsbeloppetär . Den som har fyllt får inte inträda i försäkringen. Samtidigthar möjligheterna att bh hemmamakeförsäkrad inom den obligatoriskasjukpenningförsäkringen upphört, och försäkringen har bibehållits endast förden som var hemmamakeförsäkrad vid utgången av . Rätten att stå kvar iförsäkringen gäller till dess den försäkrade får en sjukpenninggrundandeinkomst eller tecknar frivillig sjukpenningförsäkring för ett sjukpenningbeloppom lägst . Imotion Sf247 yrkande 2 begär förslag om förbättring avförsäkringsskyddet för hemarbetande med barn så att sjukersättningmotsvarande garantinivån inom föräldraförsäkringen kan utgå. Imotion Sf310 tar också och i upp de hemarbetandes situation. Motionärerna pekar på att den som är hemmamakeförsäkrad och tar ett förvärvsarbete riskerar att vid senare arbetslöshet bli utan sjukpenningförsäkring och utan möjlighet att återgå till hemmamakeförsäkringen. Detta drabbar enligt motionärerna särskilt hårt dem som fyllt och blir arbetslösa. Motionärerna anser också att information både om hemmamakeförsäkringen och om den frivilliga sjukpenningförsäkringen varit otillfredsställande. Motionärerna begär i yrkande 1 en utredning om möjligheten att erbjuda hemarbetande någon form av grundskydd inom den allmänna försäkringen 25 och iyrkande 2 ett tillkännagivande att informationen om den frivilliga SfU1987/88:22 försäkringen för hemarbetande bör intensifieras. Mofionsyrkanden om sjukpenningförsäkringen förhemarbetande har tidigare avstyrkts av utskottet, senast i det av godkända betänkan det SfU 1986/87:14. Utskottet har därvid hänvisat till att det inte finns anledning att, samfidigt som möjligheten att teckna frivillig sjukpenningför säkring för ett belopp motsvarande garantibeloppet införts, förorda ett motsvarande försäkringsskydd inom den allmänna försäkringen. Utskottet vidhåller denna inställning och avstyrker bifall till motion Sf247 yrkande 2 och Sf310 yrkande 1. ' I fråga om information om den frivilligasjukpenningförsäkringen konstaterar utskottet att sådan ges bl.a. i denbroschyr om sjukförsäkringen som tillhandahålls på försäkringskassornas kontor.Utskottet förutsätter att - i den mån ytterligare information anses erforderlig- fillser att sådan kommer till stånd. Något uttalande avriksdagen med anledning av motion Sf310 yrkande 2är således inte påkallat.. Tre motioner rör frågor omegen/örerflgö>-eÄ'j-7M/cpen«(>ig5/cydrf och sambandet mellan förmåneroch avgifter. I motion Sf202 av och att det för att få ett rimligt socialt skydd för alla egenföretagare bör utredas om man kan konstruera en sjukpenningförsäkring för dem som består av en försäkringsdel som ger ett garantibelopp vid sjukdom lika för alla upp fill en viss inkomstnivå och därutöver en frivillig försäkringsdel där premien relateras fill utgående förmåner, karenstid m.m. I motion Sf307 anser m.fl. att frivillig sjukpenningförsäkring inom den allmänna försäkringen bör kunna tecknas till ett belopp som ger ersättning motsvaran de avtalsenlig lön i resp. yrke. Motionärerna begär i yrkande 4 en översyn av möjligheterna för egenföretagare att teckna frivillig sjukpenningförsäkring i enlighet med det anförda. ,,,,..:.- begär i motion Sf296 ett tillkännagivande omatt sjukpenning för egenföretagare bör utgå efter den inkomst på vilkensjukförsäkringsavgiften beräknas. företar under innevarande budgetåren översyn av egenföretagarnas sjukpenningskydd och. undersöker därvidmöjligheterna ''. att införa en frivillig sjukförsäkring för denna kategoriförsäkrade. Utskottet anser att resultatet av översynbör avvaktas och att motionerna Sf202, Sf296 och Sf307 yrkande 4 därför intebör föranleda någon åtgärd. Sjukpenningfrågor i samband med rehabilitering Fyra motioner berör reglerna för sjukpenning i samband medrehabilitering. och begär i motion Sf301ett tillkännagivande om partiell sjukskrivning i enlighet med det s.k.Trelleborgsprojektet, en försöksverksamhet med dels flera sjukpenningnivåer,dels samordning av rehabiliteringsinsatser.