bet · GB01JuU15 · 1987-12-31 00:00:00 — om resning i brottmål vid jäv 1987/88:23 jämte motion) mi/88:15 Idetta betänkande tillstyrker utskottet ett regeringsförslag om införandet av enny resningsgrund i . Förslaget syftar till att utvidgamöjligheterna för den tilltalade att få resning i brottmål när domaren elleråklagaren har varit jävig under målets handläggning. Resning skall i dessa fallbeviljas om det inte är uppenbart att jävet har saknat betydelse för måletsutgång. Tillbetänkandet har fogats en reservation (m, fp, c). I reservationen förordas atfden nya resningsgrunden utformas så att resning skall beviljas generellt närjäv har förelegat för åklagaren eller domaren, dvs. oavsett om jävet harpåverkat målets utgång eller ej. Propositionen m. m. Iproposition 1987/88:23 har regeringen () föreslagit riksdagenatt anta ett av lagrådet granskat förslag fill lag om ändring irättegångsbalken. Proposifionenshuvudsakliga innehåll redovisas på s. 8. Isamband med propositionen behandlas den med anledning av propositionen väcktamotionen 1987/88:Ju4 av m. fl. (fp). Mofionsyrkandet redovisaspå s. 4 och motiveringen på s. 8. Def vid propositionenfogade lagförslaget har följande lydelse. I 1987/88. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 58 kap. 2och 3 följande lydelse JuU 1987/88:15 Sedan dom i brottmål vunnit laga kraft, må till förmån förden tilltalade resning beviljas: 1. om ledamot av rätten, där anställd tjänsteman elleråklagaren med avseende å målet gjort sig skyldig till brottsligt förfarande ellertjänsteförseelse eller om brott som har avseende å målet, ligger ombud,ställföreträdare eller försvarare till last, samt brottet ellertjänsteförseelsen kan antagas hava inverkat på målefs utgång; ' 2. om skriftlig handling, som åberopatstill bevis, varit falsk eller om vittne, sakkunnig eller folk avgivit falskutsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas tiava inverkat pä utgången; 3. om omständighet eller bevis, som ejtidigare förebragts, åbeio-pas och dess förebringande sannolikt skulle havalett till atf den tilltalade frikänts eller brottet hänförts under mildarestraffbestämmelse än den som tillämpats eller ock med hänsyn till vad sålundaåberopas och i övrigt förekommer synneriiga skäl äro, aft frågan, huruvida dentilltalade förövat def brott, för vilket han dömts, prövas ånyo; eller 4. om rättstillämpning, som liggertill grund för domen, uppenbart strider mot lag. Sedan en dom i brottmål vunnit laga kraft, får resningbeviljas till förmän för den tilltalade, 1. om någonledamot av rätten, där anställd tjänsteman eller åklagaren med avseende påmålet har gjort sig skyldig fill brottsligt förfarande eller tjänsteförseelseeller om något brott som har avseende på målet ligger ombud, ställföreträdareeller försvarare till last, samt brottet eller tjänsteförseelsen kan antas hainverkat på målets utgång, 2. om någonlagfaren domare etter åklagare har varu jävig och det inte är uppenbart attjävet har saknat betydelse för målets utgång, 3. om någonskriftlig handling, som åberopats till bevis, har varit falsk eller om ettvittne, en sakkunnig eller en tolk har avgett falsk utsaga samt handlingeneller utsagan kan antas ha inverkat på utgången, 4. om någonomständighet eller något bevis, som inte fidigare liar förebringats, åberopasoch dess förebringande sannolikt skulle ha lett till aft den tilltaladefrikänts eller tiU att brottet hänförts under en mildare straffbestämmelse änden som tillämpats eller ow det, med hänsyn till vad sålunda åberopas och i övrigtförekommer, finns synnerliga skäl att på nytt pröva frågan om den tilltaladehar förövat det brott, för vilket han dömts, eller 5. om denrättstillämpning, som ligger till grund för domen, uppenbart strider mot lag. Senaste lydelse 1975:670. Sedan dom i brottmål vunnit laga kraft, må till men för den tilltalade resning beviljas: 1. om sådant förhållande, som avses i 2 § 1 eller 2, förelegat och detta kan antagas hava medverkat till atf den tilltalade frikänts eller brottet hänförts under väsenfiigt mildare straffbestämmelse än den som bort tillämpas; eller 2. om för brottet är stadgat fäng else i mer än eff är samt omständig het eller bevis, som ej tidigare fö rebragts, åberopas och dess före bringande sannolikt skulle hava lett till att den tilltalade dömts för brot tet eller detta hänförts under vä sentligt strängare straffbestämmel se än den som fillämpats. Sedan en dom i brottmål vunnit lagakraft, får resning beviljas till men för den tilltalade, 1. om något sådantförhållande, som avses i 2 § I eller 3, förelegat och detta kan antas hamedverkat fill att den tilltalade frikänts eller //// att brottet hänförtsunder en väsentligt mildare straffbestämmelse än den som borde ha tillämpats,eller 2. om det förbrottet är föreskrivet fängelse samt någon omständighet ellerbevis, som inte fidigare har förebringats, åberopas och dess förebringandesannolikt skulle ha lett till aff den tilltalade dömts för brottet eller tiUatt detta hänförts under en väsentligt strängare straffbestämmelse än den somtillämpats. Ej må på grund av förhållande, somavses i 2, resning beviljas, med mindre parten gör sannolikt, aft han icke vidden rätt, som meddelat domen, eller genom fullföljd från denna kunnat åberopaomständigheten eller beviset eller han eljest haff giltig ursäkt atf ej göradet. Denna lag träder i kraft . - Senaste lydelse 1964:166. 1* 1987/88. JuU 1987/88:15 I motion1987/88:Ju4 av m.fl. (fp) hemställs att beslutar atf 58kap. 2 § skall ha följande lydelse. Sedan en dom i brottmål vunnit laga kraft, får resningbeviljas till förmån för den tilltalade, 1. om någonledamot av rätten där anställd tjänsteman eller åklagaren med avseende påmålet har gjort sig skyldig till brottsligt förfarande eller tjänsteförseelseeller om något brott som har avseende på målet Hgger ombud, ställföreträdareeller försvarare till last, samt brottet eller tjänsteförseelsen kan antas hainverkat på målets utgång, 2. om någonlagfaren domare eller åklagare har varit jävig och det inte är uppenbart aUjävet har saknat betydelse för målets utgång, 3. om någonskriftlig handling, som åberopats till bevis, har varit falsk eller om ettvittne, en sakkunnig eller en tolk har avgett falsk utsaga samt handlingeneller utsagan kan antas ha inverkat på utgången, 4. om någonomständighet eller något bevis, som inte har förebringats, åberopasoch dess förebringande sannolikt skulle ha lett till att den tilltaladefrikänts eller till att brottet hänförts under en mildare straffbestämmelse änden som tillämpats eller om det, med hänsyn till vad sålunda åberopas och iövrigt förekommer, finns synnerliga skäl att på nytt pröva frågan om den tilltaladehar förövat det brott, för vilket han dömts, eller 5. om denrättstillämpning som ligger fill grund för domen uppenbart strider mot lag. Sedan en dom i brottmål vunnit laga kraft, får resningbeviljas till förmån för den tilltalade, 1. om någonledamot av rätten där anställd tjänsteman eller åklagaren med avseende påmålet har gjort sig skyldig till brottsligt förfarande eller tjänsteförseelseeller om något brott som har avseende på målet ligger ombud, ställföreträdareeller försvarare till last, samt brottet eller tjänsteförseelsen kan antas hainverkat på.målets utgång, 2. om någonlagfaren domare eller åklagaren har varit jävig, 3. om någonskriftlig handling, som åberopats till bevis, har varit falsk eller om ettvittne, en sakkunnig eller en tolk har avgett falsk utsaga samt handlingeneller utsagan kan antas ha inverkat på utgången, 4. om någonomständighet eller något bevis, som inte har förebringats, åberopasoch dess förebringande sannolikt skulle ha lett till att den filltaladefrikänts eller till att brottet hänförts under en mildare straffbestämmelse änden som tillämpats eller om det, med hänsyn till vad sålunda åberopas och iövrigt förekommer, finns synnerliga skäl att på nytt pröva frågan om den tilltaladehar förövat det brott, för vilket han dömts, eller 5. om denrättstillämpning, som ligger fill grund för domen, uppenbart strider mot lag. Utskottet JuU 1987/88:15 Gällande regler om resning fill den tilltalades förmån imål där åklagaren varit jävig blev föremål för allmändebatt. Utgångspunkten var ett uppmärksammat brottmål, där jäv förelegat för åklagarenunder målefs handläggning. beslutade att infe bevilja resningi målet med mofivering aft erforderligt orsakssamband mellan jävet och målefsutgång inte hade förelegat. Mot den bakgrunden kom det att ifrågasättas frånolika håll om gällande lagstiftning kunde anses ge tillräckligt utrymme förresning till den tilltalades förmån. Frågan kom aff diskuteras också iriksdagen (se protokoll 1985/86:13 s. 34 ff och JuU 1985/86:23 s. Inom upprättades enpromemoria (Ds Ju 1986:12) Resning i brottmål vid jäv. I denna föreslogs affmöjligheterna för den tilltalade au få resning skulle utökas i mål där enåklagare eller en lagfaren domare varit jävig. Därvid vitsordades från deflesta håll att det förelåg behov av en översyn av möjligheterna aft få en nyprövning i fall där jäv förelegat. Många remissinstanser godtog också denlösning som hade föreslagits i promemorian medan andra förordade en bredareöversyn. Förslaget i den nu aktuella propositionen överensstämmer iallt väsentligt med förslaget i promemorian. Bestämmelserna om jäv i (RB) syftar tillatt garantera atf rättskipningen utövas objektivt och opartiskt. Jävsreglernatar sålunda sikte bl. a. på att hindra aft en jävig domare eller åklagare tarbefattning med eft mål. Om så ändå varit fallet kan felet rättas till med hjälpav olika rättsmedel. I fråga om avgöranden som har vunnit laga kraft kan enjävssituation i vissa fall angripas med särskilda rättsmedel, resning ellerbesvär över domvilla enligt 58 resp. .59 kap. RB. De omständigheter som utgör jäv för domare anges i 4 kap.13 § RB. Bestämmelsen är indelad i nio punkter. Punkt 1 angår def fallet affdomaren på grund av sin relation till själva saken är intresserad av processensutgång; målet kan t. ex. vara av ekonomisk betydelse för honom. \ punkterna 2,4 och 6 gäller det situationer där def föreligger en personlig relation mellandomaren och parfen. Enligt de s. k. skyldskapsjäven (punkt 2) är domarensålunda jävig om han står i en viss närmare familjerelafion till parten, ochvidare är han jävig bl. a. om han är ställföreträdare för en part (punkt 4)eller om han är partens vederdeloman, dvs. har parten som motpart i någotsammanhang (punkt 6). I punkterna 3 och 5 kombineras jäven i punkt 1 med jäven ipunkt 2 resp. 4, vilket innebär atf def således är likgiltigt om def är JuU1987/88:15 domaren själv som är intresserad i målets utgång eller om detta ärfallet med en släkting eller en person som han är ställföreträdare för.Punkterna 7och 8 avser fall där domaren tidigare - i en annan instans eller somombud - har tagit befattning med den sak som processen gäller. \ punkt 9slutligen finns en generalklausul, enligt vilken domaren är jävig om detföreligger någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet förhans opartiskhet, t. ex. när det mellan honom och parfen föreligger uppenbarovänskap eller en nära vänskapsförbindelse. För åklagare gäller enligt 7 kap. 6 § RB i princip sammajäv som för domare. En åklagare får således inte fa befattning medförundersökning eller åtal för ett brott om det beträffande brottet föreliggernågon omständighet som skulle utgöra jäv mot domare. Undantag görs dock avnaturliga skäl för vederdelomannajävet på så sätt atf jäv inte kan grundas påen åtgärd som åklagaren har vidtagit i tjänsten eller på en gärning som harförövats mot honom i eller för hans tjänst. En åklagare som är jävig har rättatf trots jävet vidta brådskande åtgärder. Frågor om domarjäv kan väckas av parterna, men domaren ärskyldig aft självmant ge till känna om han anser aff def kan ifrågasättas omhan är jävig (4 kap. 14 § första stycket RB). Domaren skall då i principavhålla sig från fortsatt handläggning av målet. Han får dock vidta åtgärdersom är brådskande (4 kap. 15 § RB). En part som vill göra invändning om jävmåste göra def senast när han första gången för talan i målet efter def hanfått kännedom om att domaren deltar i handläggningen eller om den omständighetsom jävet grundas på (4 kap. 15 § första stycket RB). Om rättens avgörande i ett mål överklagas, får den högrerätfen inte självmant ta upp en fråga om jäv mot domare i den lägre instansen.Den högre rätten kan emellerfid få anledning aft pröva en jävsinvändninganfingen om en part har överklagat ett beslut av den lägre rätten att ogilla enjävsinvändning eller om han efter överklagande av dom i målet fortfarande harrätt aff i den högre rätten framställa en invändning om jäv, dvs. om han infehaff anledning aft göra invändningen tidigare (4 kap. 14 § tredje stycket RB).Om den högre rätfen i en sådan situation finner att jävsinvändningen ärbefogad, skall den lägre rätfens dom undanröjas (se t. ex. 51 kap. 27 § RB). För åklagarens del gäller enligt 7 kap. 6 § tredje stycketRB att fråga om jäv prövas av åklagarens närmaste förman. Den domstol däremotsom handlägger det mål vari åklagaren för talan prövar inte frågor omåklagarjäv, och det finns således inte någon möjlighet för en högre rätt att -efter överklagande av dom i målet - undanröja domen och återförvisa målet tillden lägre rätten på grund av att åklagaren varit jävig. Huvudregeln är att domstolsavgörande som har vunnit lagakraft infe kan omprövas. Principen upprätthålls dock infe undantagslöst. Defskulle nämligen vara stötande för rättskänslan och därmed ägnat att försvagatilltron till rättskipningen om ett lagakraftvunnef avgörande skulle stå sigäven om avgörandet framstår som uppenbart oriktigt eller om det tillkommit efteren procedur där väsentliga rättssäkerhetsgaranfier åsidosatts. Detfinns JuU 1987/88:15 därför i vissa situationer möjlighet att uppnå omprövning genomanlitande av särskilda rättsmedel. Det finns - vid sidan om besvär över godkäntstrafföreläggande och föreläggande av ordningsbot- tre olika särskildarättsmedel: återställande av försutten tid, resning och besvär över domvilla.Bestämmelser härom ges i 58 och 59 kap. RB. Återställande av försutten tidsyftar till att trygga en parts rätt att kunna utnyttja de allmännarättsmedlen, dvs. att kunna överklaga ett avgörande i vanlig ordning. Resningtar främst sikte på fall där ett lagakraftvunnef avgörande med viss grad avsannolikhet framstår som materiellt oriktigt med hänsyn till någon omständighetsom man fått kännedom om först i efterhand. Besvär över domvilla kan användasfrämst i situationer där det har förekommit fel i domstolens formellahandläggning av målet. Ärenden om resning eller återställande av försutten fidprövas alltid av högsta domstolen. Besvär över domvilla prövas däremot av dendomstol dit ett vanligt överklagande av avgörandet skulle ha riktats. Högstadomstolen prövar emellerfid också besvär över domvilla i sådana fall där deftidigare avgörandet på grund av ett fullföljdsförbud inte kunnat överklagas. Här kan nämnas att regeringen har förelagtriksdagen en proposition (prop. 1987/88:58) om rätten att besluta resning m.m.Till grund för proposifionen ligger rätfegångsufredningens delbetänkande (Ds Ju1986:9) Några frågor om de särskilda rättsmedlen. Förslagen i propositionenavser huvudsakligen frågor om vilken instans som skall pröva ansökningar omresning och återställande av försutten tid. De föreslagna lagändringarna -somförutsätter viss grundlagsändring - föreslås träda i kraft . Jäv som grund för resning Bestämmelser om resning finns i 58 kap. RB. Jäv utgöringen omedelbar grund för resning. Enligt 58 kap. 2 § - som gäller resning ibrottmål till förmån för den filltalade-kan resning beviljas bl. a. om (punkt1) ledamot av rätten, där anställd tjänsteman eller åklagaren har gjort sigskyldig till brottsligt förfarande eller tjänsteförseelse som har avseende påmålet och brottet eller tjänsteförseelsen kan antas ha inverkat på måletsutgång. Det förhållandet aft en åklagare eller domare varit jävigunder handläggningen av ett mål är således inte ensamt tillräckligt förresning. Resning kan emellerfid beviljas om åklagaren eller domaren genom jävethar gjort sig skyldig fill tjänsteförseelse, förutsatt att denna kan antas hainverkat på målets utgång. Det är därvid infe bara uppsåtliga tjänsteförseelsersom kan föranleda resning, och inte heller är resningsmöjligheferna begränsadefill att avse förseelser av allvarligare beskaffenhet. Även en ringa förseelsekan således i och för sig medföra resning. Jäv somgrund för domvillobesvär JuU 1987/88:15 Bestämmelser om besvär över domvitla fmns i 59 kap. RB.Enligt 59 kap. 1 § skall en dom som vunnit laga kraft undanröjas om rätten intevarit domför (punkt 2). Enligt uttalanden i förarbetena avses härmed effåsidosättande av de i RB och andra författningar givna reglerna om rätfensdomförhet. Brist i domförheten bör anses föreligga om någon som deltagit imålets avgörande infe varit behörig som domare. Också den omständigheten atf endomare som deltagit i avgörandet varit jävig bör anses som en brist i rätferisdomförhet. 1 en sådan situation kan avgörandet emellertid inte angripas meddomvillobesvär om parten har försuttit sin rätt atf framställa jävsinvändningmot domaren redan vid den lägre rätten eller vid fullföljd av talan i vanligordning (se prop. 1939:307 s. 37 f). Enligt förslaget i propositionen införs en nyresningsgrund i 58 kap. 2 § RB. Enligt denna skall jäv hos en lagfaren domareeller åklagare möjliggöra resning i brottmål fill förmän för den filltalade omjävet inte uppenbart har saknat betydelse för målefs utgång. Den nya regelninförs som punkt 2 i 58 kap. 2 § RB och innebär aft det i fortsättningen kommeraff föreligga en stark presumfion/ör resning vid jäv i nu aktuella fall. Dennya regeln föranleder en redakfionell ändring i 58 kap. 3 § RB. - Ändringarnaföreslås träda i kraft . Enligt mofionärerna är det från rättssäkerhetssynpunktofillfredsställande aff - som föreslås i proposifionen - göra förutsättningarnaför aff få resning beroende av om jävet haff betydelse för målets utgång. Detmåste vidare enligt mofionärerna anses vara motsägelsefullt aft med insikt omatf domaren eller åklagaren varit jävig avslå en resningsansökan med mofiveringatt jävet uppenbart saknat betydelse för målets utgång. Enligt motionärernasuppfattning är det för övrigt närmast omöjligt att klarlägga eller utesluta omett jäv haft betydelse för målets utgång. I mofionen förordas i stället aft den nya resningsgrundenutformas så aff resning generellt medges när jäv förelegat hos en domare elleren åklagare, dvs. oavsett om jävet haff betydelse för målefs utgång eller ej. Utskottet vill inledningsvis för sin del instämma idepartementschefens uppfattning att nuvarande möjligheter aft angripa lagakraftvunnaavgöranden när jäv förelegat bör utvidgas. Även utskottet vill därvid strykaunder den betydelse jävsreglerna har för rättskipningens trovärdighet.Visserligen får def förutsättas aff situationer av det slag som aktualiseradesi def tidigare nämnda målet är att befrakta som rena undantag, men med hänsynfill vikten av att rättskipningen omfattas av allmänhetens förtroende är defangeläget att snabbtåstadkomma en ändring av gällande regler i nu aktuellt hänseende. JuU1987/88:15 Också utskoffef anser därför att en utvidgning avrätfelsemöjligheterna när jäv förelegat inte bör avvakta en mer genomgripandeöversyn av möjligheterna att angripa lagakraftfunna avgöranden utan aft ensådan utvidgning bör genomföras . Utskottet instämmer vidare i vad som i propositionenanförs om aff en räftelsemöjlighef som far sikte på situationer där jävförelegat för åklagaren systematiskt hör bättre hemma under institutet resningän under domvillo-besvären. 1 likhet med departementschefen fäster utskottetdärvid särskilt avseende vid atf domvillobesvärsgrunderna i första hand ärhänförliga till domstolens handläggning av målet och infe fill någon partsförhållningssätt. Utskottet ansluter sig också till departementschefensförslag att ökade möjligheter till resning i de fall där åklagaren varit jävigbör ske genom en särskild reglering och infe genom atf dessa fall förs in underden nu befintliga resningsgrunden i punkt 1 i 58 kap. 2 § RB som förutsätter attett brott eller en tjänsteförseelse har begåtts. Beträffande den närmare utformningen av en sådan nyresningsgrund kan utskoffef ansluta sig till det förslag som framläggs iproposifionen. Utskottet delar sålunda uppfattningen aff def infe är rimligt attgenerellt medge resning i sådana fall där jävsbestämmelserna har åsidosatts; enviss begränsning är nödvändig så atf resning infe beviljas annat än i sådanafall där det föreligger sakliga skäl för en ny rättegång. Enligt utskoffefsmening är def därvidlag en från olika synpunkter klart lämplig avvägning aftgöra undantag för sådana fall där det är uppenbart aft jävet har saknatbetydelse för målefs utgång. En sådan reglering innebär för övrigt en avgörandeskillnad gentemot nuvarande ordning genom att det inte kommer atf krävas någonposifiv indikation på atf jävet har påverkat målets utgång. Vad utskottet truanfört innebär att utskottet infe kan ställa sig bakom förslaget i motionen affresning skall beviljas generellt så snart jäv har förelegat, dvs. även om detstår klart att jävet inte påverkat målefs utgång. Sammanfattningsvis ansluter sig således utskottet fillförslaget i proposifionen aft def i 58 kap. 2 § RB införs en ny grund förresning, enligt vilken jäv hos en lagfaren domare eller åklagare skall medföraresning i brottmål fill förmån för den filltalade om det inte är uppenbart aftjävet har saknat betydelse för målets utgång. I övrigt föranleder proposifionen infe annat uttalandefrån utskottets sida än att tidpunkten för ikraftträdandet av den föreslagnalagändringen - med hänsyn till den fid som åtgår för riksdagsbeslut och förutfärdande och kungörande av lagen - bör senareläggas till . atf med avslag på mofion 1987/88:Ju4 antardef i proposition 1987/88:23 framlagda förslaget fill lag om ändring i ,dock med den ändringen aft tidpunkten för ikraft- JuU 1987/88:15 trädandetbestäms till . Närvarande:Karin Ahrland (fp), i (s), (),(), (), (), (),(), (), (), (), (), (), () och Sven-OlovNordlund (s). (), (), (), SvenMunke (m), (), () och () anser dels att den del av utskottefs yttrande på s. 9 som börjarmed "Beträffande den" och slutar med "" bortha följande lydelse: Beträffande den närmare utformningen av en sådan nyresningsgrund kan emellertid utskottet inte ansluta sig till det förslag somframläggs i propositionen. Enligt utskottets uppfattning skulle det vara frånrättssäkerhetssynpunkt otillfredsställande - och strida mot gemene mansuppfattning om den ovillkoriiga inverkan av jäv - att göra förutsättningarnaför att få resning beroende av om jävet haft betydelse för målets utgång. Detskulle vidare enligt utskottets mening vara motsägelsefullt att med insikt omatt domaren eller åklagaren varit jävig avslå en resningsansökan med motiveringatt jävet uppenbart saknat betydelse för målets utgång. Som utskottet ser sakenär det för övrigt närmast omöjligt att klarlägga eller utesluta om ett jäv haftbetydelse för ett måls utgång. Enligt utskottets mening bör den nya resningsgrunden istället utformas i enlighet med det förslag som har framlagts i motionen. Dettainnebär att resning generellt skall beviljas när jäv förelegat hos en domareeller en åklagare, dvs. oavsett om jävet haft betydelse för målets utgång ellerej. Ikraftträdandet av den föreslagna lagändringen bör - medhänsyn till den tid som åtgår för riksdagsbeslut och för utfärdande ochkungörande av lagen - senareläggas fill . dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall till motion 1987/88:Ju4 och medanledning av proposition 1987/88:23 antar det i propositionen framlagda förslagettill lag om ändring i , dock med ändring a) att 58 kap. 2 § i förslageterhåller den lydelse som i motionen betecknats med Motionärernas förslag, b) att fidpunkten för ikraftträdandetbestäms till .