bet · GB01JuU43 · 1987-12-31 00:00:00 — om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (prop. 1987/88:130) 1987/88-43 Propositionen m. m. 1proposition 1987/88:130 har regeringen () föreslagitriksdagen att anta ett av lagrådet granskat förslag till lag om ändring i lagen(1974:203) om kriminalvård i anstalt. Propositionenshuvudsakliga innehåll redovisas i det följande under mbriken Utskottet på s. 8. Isamband med propositionen behandlar utskottet yrkanden i de med anledning avpropositionen väckta mofionerna 1987/88:Ju22 av m.fl. (m),l987/88:Ju23 av m.fl. (fp) och 1987/88:Ju24 av m.fl.(vpk) jämte yrkanden i de under den allmänna motionstiden väckta motionerna1987/88: Ju802 av m. fl. (fp), 1987/88:Ju804 av m.fl. (m) och l987/88:Ju811 av m. fl. (c). Det vid propositionenfogade lagförslaget har följande lydelse. 1 1987/88. Propositionenslagförslag JuU 1987/88:43 Lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt Härigenomföreskrivs i fråga om lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt dels att 6, 7, 11, 14, 31, 32, 34 och 59 §§skall ha följande lydelse, dels att def i lagen skall införas en ny paragraf,58 a §, av följande Vid fördelning av de intagna mellan lokalanstalferoch riksanstalfer skall följande allmänna rikfiinjer vara vägledande. Densom undergår fängelse i högst skall företrädesvis vara placerad ilokalanstalt, om inte annan placering är påkallad med hänsyn till föreliggandefara för aft den dömde allvariigt stör ordningen genom att nyttja eller förfaraolagligt med narkotika eller annars av säkerhetsskäl. Densom undergår fängelse i mer än ett är placeras företrädesvis i riksansfalt. Närsä behövs för en ändamålsenlig förberedelse av frigivning, får den intagneöverföras till lokalanstalf. Placering i sluten anstalt enligt Placeringi sluten anstalt enligt 7 § tredje stycket skall, om inte an- 1 § tredje stycket skall ske i riks- nat föranleds av synnerliga skäl, anstalt och därvid företrädesvis i ske i riksanstalt och därvid företrä- sådan anstalt eller avdelning av an desvis i sådan anstalt eller avdel- stalt som är särskilt lämpad att till- ning av anstalt som är särskilt läm- godose kraven på hög säkerhet, pad att fillgodose kraven på hög sä kerhet. Vid fördelning av de intagna mellan öppna ochslutna anstalter iakttages följande. Intagenbör placeras i öppen anstalt, om icke annan placering är påkallad med hänsynfill säkerhetsskäl eller med hänsyn till att möjlighet bör beredas honom tillsådant arbete eller sådan undervisning, utbildning eller särskild behandlingsom icke lämpligen kan anordnas i öppen anstalt. Vid bedömningen av omsäkerhetsskäl påkallar annan placering skall bland andra omständigheter beaktasom fara föreligger för att den intagne skall avvika eller allvariigt störaordningen genom att nyttja eller förfara olagligt med narkotika. Densom har dömts till fängelse i Den som undergår fängelse i lägst tvä år för grovtnarkotikabrott lägst och den som i annat eller grov varusmugglingav narko- fall har dömts fill fängelse i lägst två fika eller för försök,förberedelse, är för grovt narkotikabrott eller stämpling eller medverkantill brott grov varusmuggling som avser nar- som nu angetts skallplaceras i slu- kotika eller för försök, förberedel- ten anstalt, om det medhänsyn fill se, stämpling eller medverkan till Senaste lydelse 1984:395. arten av hans brottslighet eller annars kan befaras att han är särskilt benägen att fortsätta en brottslig verksamhet av allvariig karaktär innan verkställigheten i anstalt har avslutats. brott som angetts skall placeras i sluten anstalt, omdef med hänsyn fill arten av hans brottslighet eller annars kan befaras atf hanär särskilt benägen att avvika eller fortsätta en brottslig verksamhet av allvarligkaraktär innan verkställigheten i anstalt har avslutats. Tredje stycket gäller ej, otn annan placering krävs för en ända-målsenUg förberedelse av föreslående frigivning eller annars synnerliga skäl föreligger för placering i öppen anstalt. Prövning av om placering i sluten anstalt skatt ske medstöd av tredje stycket skaU ske så snart verkstättighei påbörjas eller annarsså snart del finns anledning till det. Ett beska om sådan placering skallomprövas när det finns aiUedning till det, dock alttid frånföregående prövning. 11 §' För aft underlättaanpassningen i samhället kan den som är intagen i lokalanstalt medges att underarbetstid utföra arbete eller deltaga i undervisning, utbildning eller annansärskilt anordnad verksamhet utom anstalten. Vid anstalt som sagts börsärskilda åtgärder vidtagas för atf främja verksamhet av detta slag. Medgivande som avses i första stycket kan lämnas även densom är intagen i riksanstalt, om särskilda skäl föreligger. Vad som har sagtsnu gäller dock inte en intagen som avses i 7 § tredje stycket och som ärplacerad i sluten riksanstalt. Medgivande som avses i första stycket kan lämnas även densom är intagen i riksanstalt, om särskilda skäl föreligger. Vad som har sagtsnu gäller dock inte en intagen som avses i 7 § tredje stycket. 14 §" Intagen skall beredasfillfälle fill lämplig frifidssysselsättning. Han bör uppmuntras att ägna sigåt egna intressen som kan bidra lill hans utveckling. I den utsträckning detlämpligen kan ske bör han få möjligheter aU genom tidningar, radio ochtelevision följa vad som händer i omväriden. Hans behov av förströelse börtillgodoses i skälig omfattning. Om det lämpligen kan ske, börintagen beredas tillfälle aft utom anstalten på fritid deltaga i sådanföreningsverksamhet eller annan liknande verksamhet som är ägnad att underlättaanpassningen i samhället. Därvid kan föreskrivas att den intagne skall ståunder tillsyn. Andra stycket gäller ej en intagen Andra stycket gäller ej en intagen somavses i 7 § tredje stycket och som avses i 7 § tredje stycket. som ärplacerad i stulen riksanstalt. ' Senaste lydelse 1982:401. *Senaste lydelse 1982:401. 11 1987/88. Rättelse: S. 17 rad 14 står: "berörda Rättat till:"Ju811 i nu berörda Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse JuU 1987/88:43 31 § Regeringen kan för visst fallförordna om avvikelse från bestämmelserna i 25-30 §§, om det är påkallat medhänsyn fill rikets säkerhet. Sådant beslut får meddelas även beträffande en vissintagen som har dömts för brott som avses i 1. konventionenför bekämpande av otaga besittningstagande av luftfartyg (SÖ 1971:17), . 2. konventlönenför bekämpande av brott mot den civUa luftfartens säkerhet (SÖ 1973:48), 3. konventionenom förebyggande och bestraffning av brott mot diplomater och andra internationelltskyddade personer (SÖ 1975:30), 4. deneuropeiska konventionen om bekämpande av terrorism (SÖ 1977:12), 5. konventionenmot lagande av gisslan (SÖ 1980:26) eller förannat brott som har innefattat användande av våld, hot eller tvång förpolitiska syften, om det är påkallat med hänsyn till risken för alt den intagnemedverkar till sådan broftslig verksamhet under verkställigheten i anstalt. 32 §" För att underiättaanpassningen i samhället kan intagen beviljas tillstånd aft lämna anstalten förviss (korttidspermission), om ej påtaglig fara för fortsatt brottsligverksamhet eller avsevärd fara för annat missbruk föreligger.Vid bedömningenskall särskilt beaktas om den intagne har nyttjat eller förfarit olagligt mednarkofika inom anstalten'eller utan giltigt skäl vägrat att lämna urinprovenligt 52 d §. Korttidspermission får också ges, om annan särskildanledning föreligger än som anges i första stycket. En intagen som avses i 7 § tredje En intagen som avses i 7 § tredje stycket och som är placerad i slu-' stycketfår ej beviljas korttidsper- ten riksanstaU får ej beviljas kort- missionmed stöd av första stycket tidspermission med stöd av första ochfår i övrigt beviljas sådan per stycket och får i övrigt beviljas så- missionendast om synneriiga skäl dan permission endast om synnerii- föreligger därtill, ga skäl föreligger därfill. Förkorttidspermission får ställas Förkorttidspermission fär ställas de villkorsom kan anses erforderli- de villkor som kan anseserforderii- ' Senaste lydelse 1976:506. Senaste lydelse 1982:401. ga beträffande vistelseort, anmälningsskyldighet ellerannat. Är noggrann tillsyn behövlig, kan föreskrivas att den intagne underpermissionen skall vara ställd under bevakning. Intagna som avses i tredjestycket skall vara ställda under bevakning, om inte annat krävs för enändamålsenlig förberedelse av förestående placering I öppen anstalt ellereljest påkallas av synnerliga skäl. ga beträffande vistelseort, anmälningsskyldighet ellerannat. Är noggrann fillsyn behövlig, kan föreskrivas att den intagne underpermissionen skall vara ställd under bevakning. Intagna som avses i tredjestycket skall vara ställda under bevakning. Kan en intagen genom vistelseutanför anstalt bli föremål för särskilda åtgärder som kan antas underlättahans anpassning i samhället, kan han få medgivande att för sådant ändamålvisfas utanför anstalten , om särskilda skäl föreligger.Därvid skall särskilt beaktas om den intagne behöver vård eller annanbehandling mot missbruk av beroendeframkallande medel. För vistelsen skall ställas devillkor som kan anses erforderliga. Vistelse utom ellerbehandling bör inte påbörjas så tidigt att den planerade vård- ellerbehandlingstiden blir kortare än den beräknade återståendeverkställighetstiden. Första stycket gäller ej en intagen som avses i 7 §tredje stycket och som är placerad i sluten riksanstalt. Första stycket gäller ej en intagen som avses i 7 §tredje stycket. Regeringen får beträffande en vissintagen besluta att ett ärende om vistelse utom anstalt skatt överlämnas tillregeringens prövning, om det är påkallat med hänsyn tUt rikets säkerhet eller,när det gäller en intagen som har dömts för brott som avses 131 § andrastycket, med hänsyn till risken för att denne medverkar till sådan brottstigverksamhet under verkställigheten i anstaU. Talan mot beslut i särskilt fallenligt denna lag föres hos kammarrätt genom besvär. Mot annat styrelsensbeslut enligt lagen föres talan hos rege- beslut i särskilt fall enligtdenna lag får överklagas hos kammarrätt. Beslut ifråga om vistelse utom anstaltför en intagen beträffande vilken rege-. ' Senaste lydelse 1987:762. * Senaste lydelse 1976:506. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse JuU 1987/88:43 ringen genom besvär. ringen har meddelat förordnande enligt31 § överklagas dock hos regeringen. Delsamma gäller andra beslut av styrelsenän som har angetts. Denna lagträder i kraft den . Prövning avhuruvida en intagen efter ikraftträdandet enligt 7 § tredje stycket skall varaplacerad i sluten anstalt får ske före den tidpunkten. Motionerna JuU 1987/88:43 Med anledning av propositionen väckta motioner l987/88:Ju22av m. fl. (m) vari yrkas 2. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om principer förkriminalvården, 3. att beslutar atf allasom avtjänar fängelse i regel skall särbehandlas i enlighet medvad som anförts i mofionen, 4. att beslutar attnågon prövning av frågan om särbehandling av intagen i princip inte skall ägarum under straffverkställigheten, 7. att hos regeringenbegär utredning om intagnas rätt att inneha penningmedel i anstalt, 8. att som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bevakning av intagnasamt intagnas permissioner. Yrkande1 i mofionen behandlas i utskottets betänkande 1987/88:45. Yrkandena 5, 6 och 9behandlas i utskottets betänkande 1987/88:31. 1987/88:Ju23av m.fl. (fp) vari yrkas att beslutar att 7 § 3 stycketskall ha följande lydelse: "Den som undergår fängelse i lägst skallplaceras i sluten anstalt, om def med hänsyn ..." l987/88:Ju24av m. fl. (vpk) vari yrkas 1. au avslår proposition1987/88:130, 2. att hos regeringenbegär ett program för utveckling av behandling och frivård inom kriminalvården. Motioner väckta under den allmänna motionstiden 1987/88:Ju802av m.fl. (fp) vari yrkas 9. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behandlingen av långtidsdömda. 1987/88:Ju804av m. fl. (m) vari yrkas 11.aft som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom bevakning av fängelsedömda personer samt permissionsregler. l987/88:Ju8llav m.fl. (c) vari yrkas 27.att hos regeringen begär förslag avseende särbehandling av vissadömda så som i motionen föreslås. Ijuli 1986 uppdrog chefen för åt en särskild utredare attse över tillämpningen av reglerna för kriminalvård i anstalt såvitt gällerlångtidsdömda. Uppdragetredovisades i betänkandet (Ds Ju 1987:17) JuU 1987/88:43Långtidsdömda inom kriminalvården - vissa verkställighetsfrågor. Förslageti propositionen bygger på betänkandet och remissbehandlingen av det. Ipropositionen föreslås vissa ändringar i lagen (1974:203) om kriminalvård ianstalt (KvaL). Syftet med förslaget är att skärpa behandlingen av vissaintagna som avtjänar längre fängelsestraff. a. föreslås att den grupp avintagna som skall kunna särbehandlas i fråga om placering i och vistelse utomanstalt utvidgas till att omfatta, förutom intagna som har dömts till fängelsei lägst för grov narkotikabrottslighet, också andra intagna som avtjänarfängelse i lägst . Regleringenutvidgas också så tiH vida att den skall omfatta inte bara som för närvarandeintagen som kan befaras vara särskilt benägen att fortsätta en brottsligverksamhet av allvarlig karaktär utan också intagen som kan befaras varasärskilt benägen atf avvika. Vidareföreslås att formerna för prövningen av de aktuella särbehand-HngsfaHen stramasupp på olika sätt, bl.a. genom atf besluten alltid skall fattas avkriminalvårdsstyrelsen. Särbehandlingeninnebär enligt förslaget atf den intagne alltid skall vara placerad i slutenriksanstalt. Vidare föreslås att vistelse utom intagne skall fåmedges bara i form av s. k. särskild korttidspermission, och då endast om synnerligaskäl föreligger. Sådan permission skaH, enligt förslaget, alltid vara bevakad. Regeringensnuvarande befogenhet att, om det är påkallat med hänsyn till rikets säkerhet,för viss intagen besluta om särskilda restriktioner beträffande försändelser, besökoch telefonsamtal föreslås utvidgad. Sådant beslut skall enligt förslaget fåmeddelas även beträffande en intagen, som har dömts för våldsbrott avterroristkaraktär.. Regeringen föreslås vidare få befogenhet att undermotsvarande fömtsättningar besluta att frågor om permissioner m. m. beträffandeen viss intagen skall överlämnas till regeringen för avgörande. De nya reglerna föreslåsträda i kraft . Engenomgripande reform av kriminalvården och dess organisation beslutades åren1973 och 1974 (prop. 1973:1, bH. 4 s. 76-164, JuU 15, rskr. 152 och prop.1974:20, JuU 2, rskr. Kriminalvårdslagstiftningen vilar i allt väsentligtpå de principer som lades till grund för denna reform. Dessa principer går utpå att, så långt det är möjligt med hänsyn tiH kravet på samhällsskydd ochdifferentiering, främja de intagnas samhällsanpassning och motverka de skadligaföljderna av fängelsestraffet. Imotion Ju22 hemställs att tillkännager vad som i motionen anförts omprinciper för kriminalvården. Enligt mofionärerna kan, mot bakgmnd av den ökadebrottsligheten, de principer för kriminalvården JuU 1987/88:43 som ladesfast inte ensamt vara vägledande för hur kriminalvården bör utformas.Dämtöver mäste medborgarnas rätt att bli skyddade mot brott ges ökad betydelseoch vidare måste straffefs allmänprevenfiva funktion respekteras. Utskottetställer sig i denna fräga bakom vad justitieministern anfört i propositionen(s. 12) om principerna för kriminalvården. Det kan enligt utskottets meninginte komma i fräga att överge principer, vilka bl.a. går ut på att denintagnes anpassning fill samhället skall främjas. Tvärtom finns det skäl attunderstryka att grunderna för den kommande kriminalvårdspolitiken ligger fast.En förutsättning för aft upprätthålla denna politik är att det finnsändamålsenliga regler som kan motverka långtidsdömdas misskötsamhet i form avt'ex. rymning eller fortsatt brottslighet . Med dessauttalanden avstyrker utskottet bifall fill motion Ju22 i denna del. Imotion Ju24 hemställs att avslår propositionen. Enligt motionärernaär den ordning som föreslås orättvis eftersom den innefattar förslag om kollektivarepressalier och centraliserat beslutsfattande som motverkar en individuellbehandling. Vad kriminalvården behöver, säger motionärerna, är inferestriktioner och repressalier utan utveckling av behandlingsprogram och frivård. Ianslutning till motion Ju24 vill utskottet för sin del endast notera attregeringsförslaget inte kännetecknas av ett sådant synsätt som motionärernapåstår. Som sagts är def i stället fråga om vidareutveckling ochytterligare anpassning till principer för kriminalvården (se häromnärmare Ds Ju 1987:17 s. 18 och skr. 1986/87:21). En annan sak är au det vidsidan härav behövs utökade satsningar på behandlingsprojekt och frivård såsommotionärerna förordar. Detta är frågor som behandlas i det regelbunda budgetarbetetoch där utskottet också gjort positiva ställningstaganden (se JuU 1987/88:31).Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall fill mofion Ju24. Särbehandling av vissa långtidsdömda Bestämmelserom hur kriminalvården i anstalt skall anordnas finns i KvaL. har meddelats i kungörelsen (1974:248) med vissa föreskrifterrörande tillämpningen av KvaL öch i kriminälvårdsverkefsverkställighetsföreskrifter (KVVFS). Lagenskiljer mellan riksanstalter och lokalanstalter. Riksanstalt och lokalanstalt,liksom även avdelning av anstalt, kan vara antingen öppen eller sluten.Dessutom finns s. k. specialavdelningar, dvs. slutna avdelningar med särskildövervakning och begränsad gemensamhet mellan de intagna. Principernaför placeringen av de dömda anges i 6, 7 och 20 a §§ KvaL. Vid val meHan riks-och lokalanstalt är huvudregeln att den som undergår fängelse i högst ett årplaceras i lokalanstalt och den som undergår fängelse i riksanstalt.Personer som från början placeras i riksanstalt skall emellertid kunnaföras över till lokalanstalf när def behövs för en JuU 1987/88:43ändamålsenlig förberedelse av frigivningen. Vidvalet mellan öppen och sluten anstalt gäller som huvudregel aff en intagenskall placeras i öppen anstalt, om inte annan placering är påkallad med hänsyntill rymningsfara eller av andra säkerhetsskäl eller av behandlingsskäl. Förvissa intagna som dömts fill fängelse i lägst finns emellertid ensärskild regel i 7 § tredje stycket KvaL. Den bestämmelsen, som fått sinnuvarande lydelse genom lagstiftning som trädde i kraft den (prop.1983/84:148, JuU 26, rskr. 333), innebär att en intagen som har dömts tillfängelse i lägst för grovt narkotikabrott eller grov varusmuggling avnarkotika eller för försök, förberedelse, stämpling eller medverkan tillsådant brott skall placeras i sluten anstalt, om det med hänsyn till arten avhans brottslighet eller annars kan befaras atf han är särskilt benägen atffortsätta en brottslig verksamhet av allvarlig karaktär innan verkstäUigheten ianstalt har avslutats. Undantag gäller enligt Qärde stycket om annan placeringkrävs för en ändamålsenlig förberedelse av förestående frigivning eller annarssynnerliga skäl föreHgger för placering i öppen anstalt. Placeringi sluten anstalt enligt 7 § tredje stycket KvaL skall, om infe annat föranledsav synnerliga skäl, ske i riksanstalt och därvid företrädesvis i sådan anstalteller avdelning av anstalt som är lämpad atf tillgodose kraven på hög säkerhet(6 § KvaL). För en intagen som avses i den aktuella bestämmelsen gäller också,under placering i sluten riksansfalt, särskilda begränsningar i fråga ompermissioner och andra former av vistelse utanför anstalt (11 § andra stycket,14 § tredje stycket, 32 § tredje stycket och 34 § tredje stycket KvaL). Utgångspunktenför särbehandlingen av vissa långtidsdömda när det gäller placering i ochvistelse utom anstalt är klassificeringen för placering i sluten anstalt medstöd av föreskriften i 7 § tredje stycket KvaL. Detförslag fill ändring i 7 § tredje stycket KvaL som läggs fram ipropositionen innebär att regeln utvidgas till aft avse även intagna somavtjänar fängelse i lägst oavsett brottslighetens karaktär. Till dennagrupp hör de intagna som har dömts till fängelse i lägst . Till gruppenhör också intagna som har dömts till kortare fängelsestraff men som samtidigtavtjänar ett annat straff eller förverkad villkorligt medgiven frihet sä attden sammanlagda strafftiden uppgår till lägst . Liksom nu innebärbestämmelsen därutöver aff en intagen som har dömts fill fängelse i lägst tvåår för grov narkotikabrottslighet hör till den aktuella gruppen. Somen ny, särskild förutsättning för att en intagen av någon av de aktuellakategorierna skall kunna placeras i sluten anstalt har föreslagits flyktfara. Vidareföreslås att den särbehandling som skall kunna komma i fråga för vissa intagnasom har dömts fill längre fängelsestraff även i fortsättningen skall avseplacering i och vistelse utom anstalt. Ennyhet i regeringsförslaget är vidare att en intagen som i ett beslut ansetts tillhöra den grupp som avses i 7 § tredje stycket, i motsats till vad 10 som nu gäller, alltidskall vara placerad i sluten riksanstalf. Därvid skall JuU 1987/88:43placering företrädesvis ske i sådan anstalt eller avdelning av anstalt som ärsärskilt lämpad att tillgodose kraven på hög säkerhet. Imotionerna Ju22, Ju23, Ju802 och Ju8l 1 framställs önskemål om att 7 § tredjestycket KvaL utformas så atf fill den kategori intagna som bestämmelsen tarsikte på skall kunna hänföras samtliga intagna som undergår fängelse oavsett brottslighetens karaktär. I motion Ju22 framförs därutövertankegångar om att denna kategoritillhörighet skall med automatik kopplas tillfängelsestraffets längd utan individuell prövning i det enskilda fallet. Utskottetvill i likhet med departementschefen understryka det viktiga i att kunnamotverka narkotikakriminalifefen och förekomsten av narkotika på anstalterna.Mot denna bakgrund bör kravet på fängelse lägst för särbehandling avgrova narkotikabroftslingar behållas. I detta avseende råder heller infe någradelade meningar. När det sedan gäller frågan om lagrummets utvidgning till attomfatta även brott av annat slag kan utskottet instämma i departementschefensuttalande att gränsen bör sättas högre. Möjligheterna fill särbehandling ifråga om placering i och vistelse utom anstalt bör nämligen koncentreras tillsärskilt allvarlig brottslighet och till fall där behovet erfarenhetsmässigt ärstörst. Den i propositionen förordade gränsen fängelse i lägst fyra årframstår mot bakgrund av den redovisning som lämnats i betänkandet (s. 58 ffoch 136) om förekomsten av långtidsdömda i anstalterna och vilka strafftideröch vilka brott de dömts för såsom väl avvägd. mening bör emellertid ett önskemål vara att def införs en såenhetlig reglering som möjligt såvitt gäller samtliga långtidsdömda. Ipropositionen (s. 15) har justifieminisfern också förufskickat att den nuföreslagna avgränsningen självfallet får omprövas om de överväganden som pågårinom med anledning av fängelse-straffkommitténs förslagom bl.a. villkorlig frigivning och ändrade straffskalor ger anledning tilldet. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifall fill motionernaJu22, Ju23, Ju802 och Ju811 i nu berörda delar. Närdet gäller önskemålet i motion Ju22 om att särbehandling skall ske utan individuell prövning vill ufskottet anföra följande. Bestämmelsen i 7 § tredje stycket har alltsedan den infördes jämte krav på viss brottslighet och viss längd på fängelsestraffet som förutsättning för särbehandling också innehållit andra kvalifikationsgrunder. Att koppla en särbehandling enbart till längden på det fängelsestraff som en intagen verkställer skulle enligt utskottefs mening vara att frångå principerna bakom kriminalvårdslagstift ningen. Visserligen är det viktigt atf - som motionärerna uttalar - den dömde kan förutse hur hans verkställighet av straffet kommer att ske. Kravet på förutsebarhet är emellertid, enligt utskottets mening, tillgodo sett genom förslaget i propositionen om atf beslut om huruvida den intagne skall hänföras till den grupp som omfattas av 7 § tredje stycket KvaL skall ske redan i verkställighetens början.