bet · GB01TU4 · 1987-12-31 00:00:00 — om en ny fartygssäkerhetslag (prop. 1987/88:3) Huvudsyftetmed propositionen är att anpassa reglerna om arbetsmiljön på fartyg tillarbetsmiljölagens regler. Så sker genom förslag till en ny fartygssäkerhetslag,avsedd att ersätta den nuvarande sjösäkerhetslagen. Ibetänkandet behandlas och tillstyrks förslaget liksom förslag om ändringar -huvudsakligen följdändringar - i sjöarbetstidslagen, livsmedelslagen,sjömanslagen, arbetsmiljölagen, vattenföroreningslagen och mönstringslagen. Vidarebehandlas och avstyrks yrkanden i en vpk-motion om bl.a. rubrikenFartygssäkerhetslag, utgångspunkten för en moderniserad lagstiftning omarbetsmiljön till sjöss, vissa bemanningsfrågor, påföljder för arbetsmiljöbrottsamt livsmedelslagstiftningen. Till betänkandet är fogatfem vpk-reservationer. Iproposition 1987/88:3 föreslår regeringen (kommunikafionsdepartementet)att anta förslagen till 1. fartygssäkerhetslag, 2. lag om ändring isjöarbetsfidslagen (1970:105), 3. lag om ändring ilivsmedelslagen (1971:511), 4. lag om ändring i sjömanslagen(1973:282), 5. lag om ändring iarbetsmiljölagen (1977:1160), 6. lag om ändring i lagen(1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg, 7. lag om ändring imönstringslagen (1983:929). Lagförslagen har tagits in som bilaga till detta betänkande. Iproposifionen föreslås en ny fartygssäkerhetslag, som skall ersätta dennuvarande lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg. I förslagen hararbetsmiljöreglerna för sjöfarten omarbetats efter mönster från arbetsmiljölagen(1977:1160). Den föreslagna lagen har även i ett flertal andra hänseendenomarbetats i förhållande fill gällande lag. Dessa ändringar är i huvudsakredaktionella. Karaktären av ramlag har förstärkts. Den nya lagen föreslåsträda i kraft . 1Riksdagen 1987/88.15 saml. 1987/88:T1av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att beslutar att dennu förändrade lagen även i fortsättningen skall benämnas Lagen om säkerhet påfartyg, 2. att som sin meningger regeringen till känna att suveränitet måste omfattas även avsjälvständighet vad gäller lagstiftning inom arbetsmiljöområdet, 3. att som sin meningger regeringen till känna att svensk arbetsmiljölagstiftning skall gälla påsvenskägda fartyg även om de hyrs ut till utländska redare, 4. att avslår förslageti 9 kap. 4 § vad gäller skyddsombudets ansvar att övervaka att fartyget ärvederbörligen bemannat, 5. att hos regeringenhemställer om förslag vad gäller straffsanktioner vid arbetsmiljöbrott, 6. att hos regeringenhemställer om förslag till en mer konkret lagtext vad gällerlivsmedelslagstiftningen, 7. att som sin meningger regeringen till känna att regeringen även i fortsättningen bör varaöverprövningsinstans. Ipropositionen föreslås en ny fartygssäkerhetslag, som skall ersätta dennuvarande lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg, den s.k. sjösäkerhetslagen. Vidareföreslås ändringar i sjöarbetstidslagen (1970:105), livsmedelslagen (1971:511),sjömanslagen (1973:282), arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (1980:424) omåtgärder mot vattenförorening från fartyg samt mönstringslagen (1983:929). Den nya lagstiftningenföreslås träda i kraft . Sjösäkerhetslagenär vid sidan av sjölagen (1891:35, s. 1) den viktigaste lagen rörandesjöfartens förhållanden. Den innehåller bl.a. bestämmelser om certifikat,sjövärdighet, åtgärder till förebyggande av ohälsa och olycksfall, lastning,passagerarfartyg, bemanning, tillsyn, förbud att använda fartyg ellerutrustning och om skyddsverksamhet. Förslagettill fartygssäkerhetslag innebär främst att reglerna om arbetsmiljön på fartyganpassas till reglerna i arbetsmiljölagen (1977:1160), som är den centralalagen på arbetsmiljöområdet. Den lagen omfattar emellertid i stort sett intearbete ombord på fartyg. Avpropositionen framgår att reglerna om arbetsmiljön på fartyg till en del redanhar anpassats till arbetsmiljölagens regler. Så har skett bl.a. genom lagarna1978:109,1979:1107 och 1981:318 om ändring i lagen om säkerheten på fartyg,dvs. Vidden ytterligare anpassning som det nu är fråga om har det befunnits lämpligareatt utarbeta förslag till en ny lag, som bygger på den nuvarandesjösäkerhetslagen, än att föreslå omfattande ändringar antingen i den lageneller i arbetsmiljölagen eller en ny lag, som enbart skulle avse arbetsmiljöntill sjöss. har sjösäkerhetslagen ansetts behöva en författningstek- Förslaget till fartygssäkerhetslag har som en följd härav bl.a. /88:4 givits en starkare karaktär av ramlag än sjösäkerhetslagen i syfteatt minska detaljregleringen. I motion TI (vpk) behandlas rubrikenFartygssäkerhetslag.Motionärerna yrkar att beslutar att den nyaföreslagna lagen skall ges rubriken säkerheten på fartyg. Till stödför yrkandet framhålls att förslaget till fartygssäkerhetslag bygger på lagenom säkerheten på fartyg och att den rubriken bättre täcker sakinnehåll ochändamål än den av regeringen föreslagna. Av propositionen framgår att frågan om den nya lagensrubrik ägnats ingående överväganden. Utskottet gör för sin del ingen annanbedömning än att den av regeringen föreslagna rubriken synes ändamålsenlig.Förslaget till fartygssäkerhetslag tillstyrks därför i här berörd del, medanmotionsyrkandet avstyrks. Reglerna i den nuvarande sjösäkerhetslagen syftar främsttill - framhåller föredragande departementschefen - att undanröja faktorer somär riskabla för den arbetandes säkerhet och att förebygga vissaspeciella yrkessjukdomar. Denna tekniska och fysiologiska syn på arbetsplatsenshälsorisker har efter hand avlösts av en insikt att man för att värna om hälsanbör sträva efter bästa möjliga arbetsförhållanden också från social ochpsykologisk synpunkt. Föredraganden framhåller att arbetsmiljölagen ger uttryckför denna insikt och att det är ängeläget att reglerna om arbetsmiljön tillsjöss moderniseras på motsvarande sätt. Vidare måste den nya lagstiftningendriva fram effektiva insatser mot dåliga arbetsmiljöer. Ingripanden måste kunnaske på ett. tidigt stadium även när arbetsförhållandena har sådana negativaverkningar på hälsan som yttrar sig först . Efter mönster frånarbetsmiljölagen bör regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerbemyndigas att utfärda generella föreskrifter om olika slag avförhandsbedömning. Härigenom skapas en ordning som även till sjöss ger tillfälletill förhandsbedömning i ett läge då åtgärder i ett visst skede kan blistyrande för möjligheterna att forma arbetsmiljön i ett senare skede. Föredraganden betonar emellertid att någon fullständigöverenstämmelse mellan bestämmelserna om arbetsmiljön i land och den till sjössknappast kan åstadkommas. Förhållandena skiljer sig i åtskilliga hänseenden.Sjöfartens i hög grad internationella prägel medför också att vad som skallanses vara en god arbetsmiljö påverkas av förhållandena i andra traditionellasjöfartsnationer. I motion TI (vpk) framhålls att utgångspunkten för enmoderniserad lagstiftning om arbetsmiljön på fartyg måste vara deombordanställdas rätt till en lika god arbetsmiljö som anställda inom andraarbetsområden har. Hänvisningar till sjöfartens internationella prägel ochförhållanden i andra traditionella sjöfartsnationer får inte - betonarmotionärerna - medföra ett inflytande till det sämre på utformningen av svensklagstiftning om arbetsmiljön till sjöss. Motionärerna yrkar att somsin mening skall ge regeringen till känna att suveränitet måsteomfattas även av självständighet vad gäller lagstiftning inomarbetsmiljöområdet. Denanpassning av reglerna om arbetsmiljön på fartyg till arbetsmiljöla- TU1987/88:4 gens regler som förslaget till fartygssäkerhetslag innebär synesutskottet väl avvägd. Någon fullständig överensstämmelse mellan bestämmelsernaom arbetsmiljön i land och den till sjöss kan - av de skäl som föredragandenanför - inte heller enligt utskottets mening åstadkommas. Något riksdagensuttalande i frågan synes följaktligen inte påkallat, varför yrkandet häromavstyrks. Enligt1 kap. 1 § i förslaget till fartygssäkerhetslag gäller lagen som huvudregelalla fartyg som används fill sjöfart inom Sveriges sjöterritorium samt svenskafartyg som används till sjöfart utanför sjöterritoriet. Underrubriken av utländsk lagstiftning på svenska fartyg och svensklagstiftning på utländska fartyg framhåller föredraganden att det i vissasituationer kan vara mindre lämpligt att tillämpa svenska regler omskyddsverksamhet på ett fartyg, vars drift upplåtits till ett utländskt rederi.Föredraganden föreslår dock inte nu någon bestämmelse om en sådan dispensmöjlighetutan hänvisar till att frågan studeras av skeppslegoutred-ningen (K 1985:01).Slutlig ställning bör tas först när utredningens betänkande föreligger. Enligtmotion TI (vpk) bör dispenser av det slag som föredraganden fästeruppmärksamheten på inte kunna komma i fråga. mening bör skeppslegoutredningens betänkande och de lagförslag dettakan komma att föranleda avvaktas, innan tar ställning till dendispensfråga som föredraganden och motionärerna behandlar. Någon riksdagensåtgärd synes följaktiigen inte erforderlig, varförmotionsyrkandet härom avstyrks. Ennyhet i förslaget till fartygssäkerhetslag är att bestämmelserna omarbetsmiljön titt sjöss avses gälla alla som utför fartygsarbete, vare sig deär att anse som ombordanställda eller ej. Motsvarande bestämmelser i sjösäkerhetslagengäller endast de ombordanställda. i förslaget till fartygssäkerhetslag innehåller bestämmelser om fartygsbemanning. Dengrundläggande bestämmelsen återfinns i 1 §, enligt vilken ett fartyg skall varabemannat på ett betryggande sätt. För varje passagerarfartyg och för varjeannat fartyg med en bruttodräktighet av minst 20 som transporterar gods ellerpassagerare skall enligt 5 § fastställas det minsta antalet besättningsmän iohka befattningar som kan anses vara betryggande från sjösäkerhetssynpunkt iden fart som fartyget används i eller avses att användas i (minimibesättning).Minimibesättning fastställs i regel av (7 §). Innan verketmeddelar ett beslut om minimibesättning, skall verket samråda medorganisationer som företräder redare och ombordanställda (8 § första stycket). Fartygetsredare eller ägare skall anställa dem som ingår i minimibesätt-ningen ochtillhör däcks- eller maskinpersonalen (12 § första stycket). Om det finnssärskilda skäl till det, får regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer medge att sådan personal anställs av någon annan. Innan ettmedgivande lämnas, skall samråd ske med organisationer som företräder redare ochombordanställda (12 § andra stycket). 1"U 1987/88:4 Desålunda återgivna bestämmelserna om arbetsgivare för minimibesättning skiljersig från motsvarande reglering i sjösäkerhetslagen så till vida som enligt den lagenendast redaren kan anställa dem som ingår i minimibesätt-ningen och tillhördäcks- eller maskinpersonalen. Befogenhetenför fartygets ägare att anställa ifrågavarande personal är -framgår det avpropositionen - av betydelse vid s.k. bare-boat charter, dvs. då ett fartyg förviss tid hyrs ut obemannat eller i huvudsak obemannat. I sådana situationer ärbefraktaren i allmänhet att anse som redare. Imotion TI (vpk) motsätter sig motionärerna den nämnda dispensregeln i 5 kap. 12§ andra stycket och som innebär att någon annan än fartygets redare eller ägarekan få anställa den som ingår i minimibesättningen och tillhör däcks- ellermaskinpersonalen. Enligt motionärerna måste anställningstryggheten för deombordanställda kunna garanteras samt en utveckling av bemannings- ellermanagementbolag förhindras. Något yrkande i frågan framställs dock inte imotionen. Föredragandenframhåller i specialmotiveringen till ifrågavarande stadgande att en förstaförutsättning för dispens bör vara att sjösäkerheten inte försämras. Vidaremåste i dispensärendet klarläggas att den tilltänkte arbetsgivaren kan erbjudaen anställningstrygghet som är likvärdig med den som personalen skulle ha haftom dispens inte hade meddelats. Slutiigen måste naturligtvis den som ansöker omdispens kunna visa att det föreligger ett verkligt behov därav. Omdessa grundförutsättningar är uppfyllda - fortsätter föredraganden -bör dispenskunna meddelas främst i två typer av situationer. Den ena är när en svenskredare vill anlita ett annat seriöst rederiföretag för driften av fartyget. Denandra typsituationen är när någon med ingen eller endast begränsadredarerfarenhet blir redare för ett fartyg. Slutligenbetonar föredraganden att han inte avsett att öppna vägen för andra bemannings-eller managementbolag än sådana som på grund av att de ansvarar för säkerhetenombord och är arbetsgivare för de ombordanställda är att anse som redare. Vadföredraganden sålunda anfört har inte givit utskottet anledning till erinran.Lagförslaget i här berörd del tillstyrks. Bemanningsfrågorbehandlas i vpk-motionen också i anslutning till 9 kap. 4 § och 13 kap. 3 § iförslaget till fartygssäkerhetslag. Densistnämnda paragrafen gäller ordningen för överklagande av beslut enligtfartygssäkerhetslagen och innebär bl.a. att regeringens befattning medbesvärsärenden minskar avsevärt jämfört med vad som gäller enligt sjösäkerhetslagen.Som huvudregel föreslås att centrala förvaltningsmyndigheters beslut överklagashos kammarrätten, medan andra myndigheters beslut överklagas hossjöfartsverket. Beslut som avser ett fartygs bemanning eller medgivande enligt5 kap. 12 § andra stycket - att annan än fartygets redare eller ägare skall fåanställa den däcks- eller maskinpersonal som ingår i minimibesättningen -överklagas dock hos regeringen, om beslutet har meddelats av en centralförvaltningsmyndighet. Som skäl för dessa undantag från huvudregeln i fråga omordningen för överklagande anför föredragan- den attinslaget av lämplighetsbedömning i besluten är betydande. Motionärernayrkar att som sin mening skall ge regeringen till känna attregeringen även i fortsättningen bör vara överprövningsinstans. Till stödför yrkandet åberopas att beslut om minimibeman- ning uteslutande grundas pålämplighetsbedömningar. Vad föredraganden anfört om ordningen för överklagandeav beslut har inte givitutskottet anledning till erinran. tillstyrksi här berörd del. Utskottets ställningstagande innebär att syftet med motionsyrkandettorde få anses tillgodosett. Det bör därför kunna lämnas 9 kap. 4 § gäller skyddsombuds uppgifter. Till dessa hörenligt första stycket fjärde meningen att övervaka att fartyget ärvederbörligen bemannat. I motionen yrkas avslag på förslaget tillfartygssäkerhetslag såvitt det avser sistnämnda stadgande. Om förslaget antas,finns det enligt motionärerna en uppenbar risk att ansvar förbemannings- och säkerhetskontroll luckras upp av ren besparingsnit. Föredraganden framhåller att med verderbörlig bemanningavses väsentligen att fartyget skall vara bemannat i överensstämmelse medfillämpligt beslut om minimibesättning. Att så är fallet behöver kontrollerasbättre än . med ökad tillsyn är - fortsätterföredraganden -förenad med svårigheter, eftersom det kan gälla fartyg långtfrån , och en effektiv tillsyn bl.a. därför får beräknas dra betydandekostnader. Det rör här en viktig säkerhetsfråga, och det är en lämplig utvägatt förstärka övervakningen av fartygs bemanning genom att koppla inskyddsverksamheten. I praktiken torde redan nu denna uppgift på sina hållutövas av skyddsombudet. Den nya bestärhmelsen innebär naturligtvis - betonasdet -inte någon inskränkning i befälhavarens ansvar. Utskottet har för sin del ingen erinran mot att ettskyddsombuds uppgifter vidgas på sätt som föreslås i ifrågavarande bestämmelse.Förslaget till fartygssäkerhetslag tillstyrks följaktligen i här berörd del,medan mofionsyr-kandet avstyrks. 12 kap. i förslaget till fartygssäkerhetslag innehålleransvarsbestämmelser. Ansvarsbestämmelserna behandlas också i motion TI (vpk)under rubriken av asbest och andra miljöfarliga ämnen. Motionärernaanser att straffsanktioneringen av arbetsmiljöbrott bör anges mer uttryckligtän i lagförslaget och yrkar att hos regeringen hemställer om förslagtill straffsanktioner vid arbetsmiljöbrott. Enligt 12 kap. 1 § första stycket 1 jämförd med 8 kap. 2 §första stycket 3 och 4 § och 7 kap. 12 § kan ett brott mot föreskrifter ellervillkor i fråga om användning på fartyg av ämnen, som kan föranleda ohälsaeller olycksfall, medföra böter eller fängelse i högst . Av propositionenframgår att farorna vid hantering av asbest och asbesthalfiga produktersärskilt beaktats vid utformningen av ifrågavarande bestämmelser. Utskottet har för sin del ingen erinran motansvarsbestämmelserna och tillstyrker följaktligen 12 kap. i förslaget tillfartygssäkerhetslag. Motion TI (vpk) i här berörd del avstyrks. Vidare tillstyrksförslaget till fartygssäkerhetslag i de delar det ej omfattas av TU1987/88:4 utskottets ställningstaganden i det föregående. Enligt4 § livsmedelslagen (1971:511) får regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer meddela föreskrifter om undantag från lagens till-lämpningpå försvarsmakten. Ipropositionen föreslås att sådana undantagsföreskrifter även skall kunna gällafartyg och luftfartyg. Imotion TI (vpk) yrkas att hos regeringen hemställer om en mer konkretlagtext än vad propositionen innehåller. Föredragandenframhåller att det inte råder någon tvekan om att den svenskalivsmedelslagstiftningen som sådan också är tillämplig på fartyg. Vad som kanifrågasättas är i vilken omfattning lagstiftningen bör tillämpas på svenskafartyg utom riket och i vilken mån utländska fartyg som befinner sig i svenskafarvatten bör vara underkastade den svenska lagstiftningen på området.Föredraganden ser dock ingen anledning att i själva lagen precisera i vilkenomfattning som undantag skall kunna göras. Utskottetansluter sig för sin del till föredragandens bedömning och tillstyrker därförförslaget till lag om ändring i livsmedelslagen. Härav följer attmotionsyrkandet avstyrks. Lagförslagenom ändring i sjöarbetstidslagen (1970:105), sjömanslagen (1973:282),arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenföroreningfrån fartyg och mönstringslagen (1983:929) tillstyrks. Ordningen för beslut i vissa delar av ärendet Ipropositionen framhålls att beslut i fråga om vissa paragrafer iförslagen till fartygssäkerhetslag och till lag om ändring i lagen om åtgärdermot vattenförorening från fartyg bör fattas i särskild ordning på sätt somföreskrivs i 10 kap. 5 § tredje stycket regeringsformen. Enligt detta stadgandekan besluta om överlåtelse av vissa förvaltningsuppgifter till bl.a.andra stater eller utländska inrättningar eller samfälligheter. fårockså i lag bemyndiga regeringen eller annan myndighet att i särskilda fallbesluta om sådan överlåtelse. Innefattar uppgiften myndighetsutövning, skallriksdagens förordnande ske genom ett beslut, varom minst tre fjärdedelar av de röstandeförenar sig. beslut kan också fattas i den ordning som gäller förstiftande av grundlag. Deparagrafer det gäller är 1 kap. 6 § första stycket, 3 kap. 8 § och 10 kap. 20 §första stycket iförstaget till fartygssäkerhetslag samt 6 kap. 6 § i förslagettill lag om ändring i lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartyg(vattenföroreningslagen). Enligt1 kap. 6 § första stycket i förslaget till fartygssäkerhetslag har certifikatsom utfärdats av vissa angivna utländska klassificeringssällskap sammagiltighet som om de utfärdats av , om det mellan staten ochsällskapet har träffats avtal om utfärdande av certifikat för svenska fartyg. I3 kap. 8 § i förslaget till fartygssäkerhetslag föreskrivs att om minstatillåtna fribord fastställts av något av vissa angivna klassificeringssällskapoch om det mellan staten ochsällskapet har träffats avtal om sådan fastställelse /88:4 försvenska fartyg, skall fastställelsen ha samma giltighet som om den gjorts avsjöfartsverket. Enligt10 kap. 20 § första stycket i förslaget till fartygssäkerhetslag fårundersökningar av fartyg och utrustning som företagits av de i 1 kap. 6 §första stycket angivna klassificeringssällskapen godtas som tillsynsförrättningar,verkställda av svensk myndighet, om det mellan staten och sällskapet harträffats avtal om tillsyn av svenska fartyg. I6 kap. 6 § i förslaget till lag om ändring i lagen om åtgärder motvattenförorening från fartyg föreskrivs att om något av vissa angivna utländskaklassificeringssällskap företagit undersökning av fartyg och utrustning ellerutfärdat ett certifikat efter en sådan undersökning, har undersökningen ellercertifikatet samma giltighet som en undersökning verkställd av eller ettcertifikat utfärdat av en svensk myndighet. Detta gäller dock endast om detmellan staten och sällskapet föreligger avtal om undersökning av svenska fartygoch utrustning eller utfärdande av certifikat för svenska fartyg. Utskottetdelar den i propositionen uttalade uppfattningen i fråga om ordningen förriksdagens beslut beträffande 1 kap. 6 § första stycket, 3 kap. 8 § och 20 kap.10 § första stycket i förslaget till fartygssäkerhetslag samt 6 kap. 6 § iförslaget fill lag om ändring i lagen om åtgärder mot vattenförorening frånfartyg. Ifrågavarande beslut bör sålunda även enligt utskottets mening fattas isärskild ordning på sätt som föreskrivs i 10 kap. 5 § tredje stycketregeringsformen. Besluten omfattas av utskottets hemställan i momenten 8 och15. Vidare förordar utskottet att ärendet om så kan ske i sin helhet avgörs iett enda sammanhang och inte till någon del i den ordning som gäller försfiftande av grundlag. att med avslagpå motion 1987/88:T1 (vpk) yrkande 1 antar det genom propositionen framlagdaförslaget till fartygssäkerhetslag såvitt avser rubriken, 2. beträffandeutgångspunkten för en moderniserad lagstiftning om arbetsmiljön på fartyg att avslårmotion 1987/88:T1 (vpk) yrkande 2, 3. beträffande Ullämpning avutländsk lagstiftning på svenska fartyg att avslår motion 1987/88:T1(vpk) yrkande 3, 4. beträffande arbetsgivareför minimibesättning att antar detunder moment 1 nämnda lagförslaget såvitt avser 5 kap. 12 § andra stycket, 5. beträffandeordningen för överklagande att a) antar det i moment 1 nämndalagförslaget såvitt avser 13 kap. 3 §, b)lämnar motion 1987/88:T1 (vpk)yrkande 7 utan särskild åtgärd. 6. beträffande skyddsombuds uppgifter /88:4 att med avslag på motion 1987/88;T1 (vpk) yrkande 4 antar det imoment 1 nämnda lagförslaget såvitt avser 9 kap. 4 § första stycket fjärdemeningen, 7. beträffande ansvarsbestämmelser att a) antar det imoment 1 nämnda lagförslaget såvitt avser 12 kap., b) avslår mofion1987/88:T1 (vpk) yrkande 5, 8. beträffande överlåtelse av vissa förvaltningsuppgifterenligt första get titt fartygssäkerhetslag attriksdagen antar det i moment 1 nämnda lagförslaget såvitt avser 1 kap. 6 §första stycket, 3 kap. 8 § och 10 kap. 20 § första stycket, 9. beträffande/ö«/ageftiU fartygssäkerhetslag i övrigt attriksdagen antar det i moment 1 nämnda lagförslaget såvitt det inte omfattas avvad utskottet hemställt ovan, 10. beträffande livsmedelstagen att a) antar det genompropositionen framlagda förslaget fill lag om ändring i livsmedelslagen (1971:511), b) avslår motion1987/88:T1 (vpk) yrkande 6, attriksdagen antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändringi sjöarbetstidslagen (1970:105), attriksdagen antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändringi sjömanslagen (1973:282), attriksdagen antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändringi arbetsmiljölagen (1977:1160), attriksdagen antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändringi mönstringslagen (1983:929), 15. beträffande överlåtelse av vissaförvaltningsuppgifter enligt vattenföroreningslagen attriksdagen antar det genom propositionen framlagda förslaget till lag om ändringi lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg. På trafikutskottets vägnarBirger Rosqvist Närvarande: (), (), OlleÖstrand (s), (), (), (),PerStenmarck (m), (), (), (),(), (), (),() och (vpk). Reservationer tu 1987/88:4 Rubriken (mom. 1) JanJennehag (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 3 som börjar med "Av propositionen"och slutar med "mofionsyrkandet avstyrks" bort ha följande lydelse: