bet · GB01FiU30 · 1987-12-31 00:00:00 — Enförutsättning för en varakfig tillväxt är enligt utskottet att särskildainsatser görs för atf utveckla skolan och den högre utbildningen samtforskningen. Rättvisaoch likvärdiga villkor för landets olika delar bör enligt utskottetprioriteras. Det kommunala skafteutjämningssystemet mäste ges en sådaninriktning atf det bättre tar hänsyn fill mänga av de fattigaste kommunernassituation. Andra angelägna ätgärder i detta sammanhang är en kraftfullutbyggnad av regionalpolitiken med satstiingar pä de små högskolorna,utveckling av skogslänens väg- och järnvägsnät samt en rejäl satsning päsmåförefagsamhet och landsbygdsutveckling. Den överhettning som präglat ochinom flera regioner och branscher fortfarande präglar svensk ekonomi mästeminskas. Imiljöpolitiken bör man införa ekonomiska styrmedel, vilket ger en omedelbarbudgetmässig effekt. Sådana miljöavgifter bör efter hand ersättaarbetsgivaravgifter vilka successivt bör sänkas. En omläggning av skattetrycketfrån arbete till skatter och avgifter pä råvaror och miljöhotande produktersker härigenom. Som ett led i en sådan omläggning bör en uranskatt och ensärskild svavelavgift införas. Vidare bör kol- och oljeskatten höjas samtavgifter införas för aft styra bort samhället frän kärn-kraftsberoendef. Insatsernapå miljöpolitikens område är avgörande för atf skapa förutsättningar för envaraktig tillväxt. En annan fömtsättning är att ge småföre-tagande ochnyföretagande bättre villkor. En omläggning av arbetsgivaravgifterna bör skeså att egenavgiften helt slopas för ett belopp motsvarande I basbelopp samt attsjukförsäkringsavgiften sänks för en lönesumma motsvarande500000 kr. Dessa förslag bör enligt utskottets mening finansieras i sin helhetgenom höjningar av avgiftsuttaget i övrigt. Påjordbruksområdet förordar utskottet insatser för att underlätta jordbrukefsomställning till ny produktion och insatser för bättre livsmedelskvalitet. Utskottetförordar en omfördelning av skattetrycket. En sänkning av marginalskatten ärangelägen och nödvändig. En sådan åtgärd måste kombineras medfördelningspolitiska insatser. I enlighet härmed bör gmndav-draget vidinkomstbeskattningen höjas samt mervärdeskatten differentieras med sänkt skattpä mat. Skatten skall också användas som ett regionalpolitiskt instrument, bl.a. genom en effektiv skatfeufjämning. Utskottetställer sig med det anförda bakom det budgetalternativ som redovisas i motionFi24 (c). Mot bakgmnd av den politik utskottet nu förordat bedömer utskottetatt tillkommande inkomst- och utgiftsförslag kommer att rymmas inom enkostnadsram som netto uppgår till . Moderatasamlingspartiet och föreslär en budgetpolitisk in riktning som i stora delar överensstämmer med vad utskottet här förordat. Dessa partier föreslär emellertid vissa besparingar som utskottet inte kan godta. Utskottet avstyrker därför motionerna Fi22 (m) yrkande 2 och Fi28 (fp) yrkande 2. Även yrkande 3 i mofion Fi27 av () avstyrks. Ivänsterparfiet kommunisternas motion Fi30 föreslås en budgetpolitik FiU1987/88:30 som helt avviker från vad utskottet anser vara en riktig politik.Utskottet avstyrker därför bifall till motionerna Fi30 (vpk) yrkande 2 samtFi214 (vpk) yrkande 3. delsatt utskottets hemställan under 14 bort ha följande lydelse: 14.beträffande de allmänna riktlinjerna för budgetregleringen att medavslag på proposition 1987/88:150 bilaga 1 mom. 2 och motionerna l987/88:Fi22yrkande 2, 1987/88:Fi27 yrkande 3, 1987/88:Fi28 yrkande 2 och 1987/88:Fi30yrkandena 2,16, 17,18 och 24 samt 1987/88 :Fi214 yrkande 3 godkänner vad somförordats i motionerna 1987/88:Fi24 yrkandena 2 och 15 samt 1987/88:Fi220yrkande 10 och som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. De allmänna riktlinjerna för budgetregleringen (mom. i (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande som pä s. 56 börjar med "Man kan"och på s. 60 slutar med "måste begränsas" bort ha följande lydelse: Utskottetkonstaterar att budgetunderskottet har raderats ut i snabbare takt än väntatoch att ett överskott nu råder i den samlade offentliga sektorn. En viktigorsak härtill är uppenbarligen att de fackliga organisationerna trotsreträtter frän flera viktiga löneprinciper lyckats tillkämpa sig större lönerän vad regeringens strategi avsåg. Genom att löntagarna till viss del harkorrigerat regeringens polifik har budgetsaldot förbättrats. Detnuvarande budgetsaldot är också ett resultat av en politik som medfört att kommunsektorn fått stå tillbaka medan bolagens virister skyd dats från beskattning. Utskottet noterar att regeringen kommit till viss insikt om det ohållbara i denna situation genom att föreslå en likviditets indragning från näringslivet. Enligt utskottets mening bör emellertid denna indragning utformas som en skatt. Genom en sådan beskattning, vilket också förordas i mofion Fi30 (vpk), kan den offentliga sektorns utveckling förbättras. Detta har i sin tur betydelse för fördelningspolitikens innehåll. Att låta viktiga sociala och fördelningspolitiska behov kvarstå utan åtgär der är enligt utskottet helt felaktigt och får i det länga loppet en negativ inverkan på samhällsutvecklingen. Därav följer att den ensidiga inriktning en mot att pressa tillbaka löneökningar och hålla tillbaka den offentliga sektorn mäste avvisas. Denbudgetpolitik som föreslås i motion Fi30 (vpk) innebär att en rättvi sare fördelning främjas som samhället ges nödvändiga resurser. Utskottet delar motionärernas uppfattning att budgetpolitiken skall ha denna inriktning. Den indragning av vinster som föresläs i motionen med verkar enligt utskottets mening också till att styra över de ekonomiska resurserna till produktiva investeringar, vilket även ger möjligheter till en aktiv regionalpolitik. Detta motverkar den överhettning av ekonomin som 112 sker ikoncentrationsorterna och bidrar därigenom till ett lägre inflationstryck. Avföljande sammanställning framgår de förändringar som utskottet föreslär irelation till budgetförslaget i kompletteringspropositionen (belopp imiljarder kronor). FiU 1987/88:30 Insatser inom den off sektorn Besparing (anslagsändring) Besparing (försvar) Deninriktning av budgetpolitiken som utskottet här förordat innebär att utskottettillstyrker motionerna Fi30 (vpk) yrkandena 2, 16, 17, 18 och 24 och motionFi2I4 (vpk) yrkaride 3 samt avstyrker i proposifion 150 bilaga I mom. 2framlagt förslag och motionerna Fi22 (m), Fi24 (c), Fi27 av (),Fi28 (fp) och Fi220 (c) i här aktuella delar. delsatt utskottets hemställan under 14 bort ha följande lydelse: 14.beträffande de allmänna riktlinjerna för budgetregleringen att medavslag på regeringens förslag i proposition 1987/88:150 bilaga 1 mom. 2 ochmotionerna 1987/88:Fi22 yrkande 2, 1987/88:Fi24 yrkandena 2 och 15,1987/88:Fi27 yrkande 3, 1987/88:Fi28 yrkande 2 och 1987/88:Fi220 yrkande 10godkänner vad som förordas i motionerna 1987/88:Fi30 yrkandena 2, 16, 17, 18och 24 och 1987/88:Fi214 yrkande 3 samt som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. 1.Momseffekten på livsmedel (mom. 6) och (båda c) anför: Vianser att mervärdeskatten bör differentieras. Mervärdeskatten på nödvändigabaslivsmedel bör sänkas medan skatteuttaget pä sällanköpsvaror bör höjas imotsvarande grad. En sådan sänkning av matskatten är en reform som har brettstöd hos löntagarorganisationerna. Den skapar därmed goda förutsättningar förlägre löneökningar. Sänkt skatt på mat skulle också innebära ett väsentligtstöd för barnfamiljer och andra för vilka matkostnaderna är en dryg post ihushällsbudgeten. 8 1987/88. 2.Beräkningsunderlaget för finansplanen m. m. (mom. 13) FiU 1987/88:30 AnneWibble (fp), (), (), (), (), () och () anför: Beträffandeberäkningsunderlaget för finansplanen m.m. vill vi framhålla följande. Sverigesufiandsberoende ökar alltmer. Utveckling av exporter-bara varor och tjänster äravgörande för om skall kunna behälla och höja sin levnadsstandard.Eftersom fillverkningsindustrins andel av produktionen minskar måste iframtiden-i högre utsträckning än exportera tjänster. Enligt vår meningär en av de viktigaste näringspolitiska uppgifterna att stimulera tjänsteföretagenfill internafionalisering. Detta bör ske genom att tjänsteföretagen får godaverksamhetsfömt-sättningar i . Ett första steg är därvid att i olikapolifiskä handlingar och dokument, t. ex. långtidsutredningar, finansplaner ochofficiella delegationsresor, ge tydliga signaler om att tjänsteföretagen sessom potentiella exportföretag och oerhört viktiga för ekonomiskautveckling. Manbör också enligt vår mening se över modeller som används i långtidsutredningaroch finansplaner i syfte att förbättra data vad gäller tjänsteföretagen.Tjänstesektorn bör också presenteras på motsvarande sätt som industrin. I dagges alltför ofta en presentation enbart av industrins utveckling,investeringar etc. Detta konserverar enligt vår mening inställningen atttillverkningsindustrin är den mest betydelsefulla delen av näringslivet ochförsvårar åtgärder som underlättar tjänsteföretagens verksamhet. Lag om inbetalning på likviditetskonto under budgetåret1988/89 1 §Företag skall betala in medel på räntebärande konto (likvidUetskon to) i enligt bestämmelsema i denna lag. 1. aktiebolag som inte är bankaktiebolag,kreditaktiebolag, finansbolag, fondkommissionsbolag eller försäkringsbolag, 2. ekonomisk förening som inte är föreningsbank, 3. handelsbolag. Omdet finns synnerliga skäl får regeringen medge befrielse helt eller delvis frånskyldighet att betala in medel på likviditetskonto. 2 §Företag som är skyldiga att betala in medel pä likviditetskonto skall betala in ett belopp motsvarande av den del av företagets likvida fillgångar enligt andra stycket som överstiger enligt balansräkningen för det räkenskapsår som avslutats närmast före den . Medlikvida tillgångar avses omsättningstillgångar i form av kassa- ochbanktillgodohavanden, aktier och andra andelar samt oblig;ationer och andravärdepapper. 3 §För inbetalning av medel på likviditetskonto enligt 2 § gäller följan de. Företagetskall senast den 31 augusfi 1988, i avräkning på det slufiiga beloppet, betalain av det totala beloppet (preliminär inbetalning). Återstoden av beloppetenligt 2 § skall betalas in (slutlig inbetalning). 4 § Företag som är skyldiga att betala in medel pålikviditetskonto skall fill lämnauppgifter om det beräkningsunderlag som legat fill grund för den preliminärainbetalningen. Uppgifterna skall lämnas på blankett enligt av verket fastställtformulär. Till uppgifterna skall fogas den i 2 § första stycket nämndabalansräkningen. Skyldighet att lämna motsvarande uppgifter på blankett ochbalansräkning föreligger också efter anmaning av verket. 5 § skall med ledning av de erhållnahandlingarna enligt 4 § fastställa den slutliga inbetalningen. Riksskatteverketskall före utgången av underrätta företag om det totala beloppsom skall betalas in. Kopia av sådan underrättelse skall sändas fillriksbanken. Debelopp som skall betalas in på likviditetskonto skall avrundas fill närmastlägre tusental kronor. Riksskatteverketsbeslut får överklagas hos regeringen. beslut har omedelbarverkan, om inte annat beslutas. 6 §På medel som står inne på likviditetskonto utgår årlig ränta som läggs till kapitalet. Räntan skall vara den ränta som normalt lämnar på inlåning från bank. Öretal som uppkommer vid ränteberäkningen bort faller. FiU1987/88:30 Bilaga 1 7 §Om inbetalning på likviditetskonto inte sker inom föreskriven tid skall företaget betala ränta pä beloppet till staten. Räntan är för varje påbörjad kalendermånad efter den månad dä beloppet rätteligen skulle ha betalats till dess inbetalning sker, dock längst till och med den dag återbe talning skulle ha skett enligt 8 §. Räntaenligt första stycket fastställs av och skall betalas inom den tidsom beslutar i varje särskilt fall. Ränta som inte betalas inomföreskriven fid får drivas in i den ordning som gäller indrivning avskatt enligt uppbördslagen (1953: 272). Restavgift utgår dock inte. Riksbankenfär medge befrielse, helt eller delvis, från skyldighet att erlägga ränta, omdet finns särskilda skäl. 8 § Det belopp som ett företag har betalat in pålikviditetskonto skall med ränta enligt 6 § av betalas tillbaka tillföretaget den .2 juli 1990 eller den fidigare dag som regeringen föreskrivereller beslutar i särskilda fall. 9 § beslut enligt denna lag får inteöverklagas. 10 §Styrelseledamot eller befattningshavare hos företag som uppsåt iigen eller av oaktsamhet lämnar felaktiga upplysningar eller underlåter att lämna upplysningar enligt denna lag döms, om gärning en inte är ringa, till böter eller fängelse i högst . FiU 1987/88:30 Bilaga 1 Denna lag träder i kraftden . LAGRÅDET Utdrag ur FiU 1987/88:30 Närvarande:f.d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetMagnusson. Enligtprotokoll vid sammanträde har finansutskottbeslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om inbetalning pålikviditetskonto under /89, vilket förslag upptagits iregeringens proposifion 1987/88:150 om reviderad finansplan 1988. Förslagethar inför lagrådet föredragits av departementsrådet . Förslaget föranleder följandeyttrande av lagrådet: Vadförst gäller frågan om lagförslagets gmndlagsenlighet konstaterar lagrådet attden föreslagna lagen företer stora principiella likheter med lagen (1984:501)om inbetalning på likviditefskonto och lagen (1985:582) om inbetalning pålikviditetskonto under /86. Den förstnämnda lagen granskades avlagrådet, som därvid bl.a. fann att det inte torde föreligga något hinder förriksdagen att lagstifta om ett sådant ingrepp i ekonomiska förhållanden som detdå var fräga om. Det nu aktuella lagförslaget föranleder inte någon annanbedömning. Vidsidan om lagförslagets förhällande fill gmhdlag finns det också anledning attundersöka vilka problem som kan uppstå vid tillämpningen. På den punkten hardet under riksdagsbehandlingen frän flera håll riktats krifik mot lagförslaget.Synpunkter har förts fram från bl.a. , FöreningenAuktoriserade Revisorer , och . Ilikhet med de instanser som har yttrat sig anser lagrådet aft det kan uppstå vissa tillämpningssvårighefer när det gäller atf bestämma vad som skall avses med likvida fillgångar (2 § i lagförslaget). a. kan innebörden av begreppet värdepapper vålla tvekan. kan också ha tilläm pat olika praxis vid bestämrnandet hur tillgångar; av olika slag skall föras under de skilda postema i balansräkningen (jfr 19 § bokföringslagen). Enligtvad som har framhållits i flera yttranden kan vissa företag komma att drabbasmycket hårt, om.lagförslaget genomförs. Det kan på den punkten erinras om attregeringen enligt I § i den föreslagna lagen har möjlighet att helt ellerdelvis medge befrielse frän skyldigheten att betala in medel pålikviditetskontp. I propositionen ges inte nägra exempel på falldå dispens börkunna förekomma. Enligt vad som har upplysts under lagrådsföredragningen äravsikten emellertid att dispens skall kunna lämnas i situationer motsvarandedem som kunde föranleda dispens enligt de tidigare lagarna om inbetalning påinvesteringskonfo (se härom finansutskottets betänkande FiU 1984/85:30 s. För atttillämpningssvårigheter sä långt möjligt skall undvikas anser ' ' lagrådet det önskvärt attdet görs ytterligare auktoritativa uttalanden i - 117 bl.a. frågorna om vad somskall avses med likvida tillgångar och när FiU 1987/88:30 dispens bör kunna ges.Lagrådet saknar för sin del underlag för att närmare gå in pä dessa frågor.Uppgiften att komplettera lagmotiven får i stället ankomma på iitskottet.Lagförslaget föranleder i övrigt följande yttrande av lagrådet: Paragrafenskulle vinna i tydlighet om andrå stycket får följande lydelse: "Medföretag avses i denna lag akfiebolag, ekonomisk förening och handelsbolag.Lagen omfattar dock inte bankaktiebolag, kreditaktiebolag, finansbolag,fondkommissionsbolag, försäkringsbolag eller föreningsbank i" Förstastycket får anses onödigt och kan utgå. Paragrafenbör kompletteras med ett stycke som motsvarar 2 § tredje stycket lagoch 3 § fjärde stycket i 1985 ärs lag om återbetalning jämte ränta avpreliminär inbetalning som överstiger vad företaget slutligen skall betala in.Det ligger härvid närmast tillhands att bestämma räntesatsen sä som anges i 6§ i förslaget. Detföreslagna stycket bör ges följande lydelse: "Om den preliminärainbetalningen överstiger vad företaget enligt första stycket skall betala in pålikviditetskonto, skall betala fillbaka överskjutande belopp jämteränta därå frän inbetalningsdagen. Räntan skall vara den ränta som riksbankennormalt lämnar på inlåning från bank. Öretal som uppkommer vid ränteberäkningenbortfaller." Enligtparagrafens tredje stycke överklagas beslut hos regeringen.Denna ordning kan emellertid ifrågasättas. Fråga är öm att enligt ett visstsystem fastställa betalningsskyldighet för enskilda rättssubjekt. 1 linje medvad som i sådana fall gäller på andra områden bör beslut fåöverklagas hos domstol. Den domstol som härvid kommer i fräga är kammarrätten.Reglerna om kammarrättemas domkretsar leder till att endast kammarrätten iStockholm blir behörig instans. Kammarrättens avgöranden bör lämpligen kunnaöverklagas av . 1 sista stycket bör därför läggas till attriksskatteverket får överklaga kammarrättens beslut. Påde skäl som anfördes av lagrådet vid granskningen av läg bör tillfogasatt räntan skall läggas till kapitalet vid utgången av kalenderår. 1987/88:7 y om inbetalning på likviditetskonto (prop. 1987/88:150bilaga 3) Finansutskottethar berett bostadsutskottet tillfalle att yttra sig om vissa sparfrågor. Ianslutning härtill har bostadsutskottet beslutat behandla vad i proposifion1987/88:150 föreslagits om inbetalning pä likviditetskonto under budgetåret1988/89 jämte motioner. Iyttrandet BoU 1987/88:6 y behandlar bostadsutskottet bl.a. vad i propositionenoch i motioner föreslagits om bosparande. Regeringenföreslår att anta ett i propositionen intaget förslag till Lag ominbetalning på likviditetskonto under /89. Lagen föreslås trädai kraft den . Förslaget kan sammanfattas enligt följande. Medhänvisning till att det finns anledning att genomföra en likviditetsindragningfrån större företag under /89 föreslås i propositionen attvissa större företag på likviditetskonto skall inbetala ett belopp sommotsvarar av den del av företagets likvida fillgångar som överstiger 50milj. enligt balansräkningen för det räkenskapsår som avslutats närmast föreden . Som likvida tillgångar räknas omsättningstillgångar i formav kassa- och banktillgodohavanden, aktier och andra andelar samt obligationeroch andra värdepapper. Företagenskall senast den 31 augusfi 1988 ha betalt in av beloppet och senast den 31januari 1989 återstoden. Inbetalning skall ske på räntebärande konto iriksbanken. Inbetalda medel skall jämte ärlig ränta återbetalas senast den 2juli 1990. Om synnerliga skäl finns kan regeringen befria ett företag frånskyldigheten att betala in medel på likviditetskonto. Motionerna FiU 1987/88:30 Bilaga 3 Förslageti sin helhet avvisas i de båda partimotionerna Fi22 (m) yrkande 12 och Fi28(fp) yrkande 11 samt i motion Fi26 (m) yrkande 1. Enligtmotion Fi2l (s) innebär förslaget om likviditetskonton att närmare etttrettiotal allmännytfiga bostadsföretag kommer aft behöva göra inbetalningarpå likviditetskonto. Eftersom dessa företag arbetar efter självkostnadsprincipenoch inte är vinstsyftande finns det enligt motionären inte likvida tillgångar iföretagen av en storlek som inte kan motiveras av den löpande verksamheten medförvaltning och byggande. Med hänvisning bl.a. härtill hemställs attallmännyttiga bostadsföretag och motsvarande skall undantas från tillämpningenav lagen om inbetalning på likviditetskonto. a. och leder förslaget om likviditetskonton,enligt mofion Fi23 (s), till mycket kraftiga likvidiletsindrag-ningar. Denhuvudsakliga förklaringen härtill är atf en stor del av kapitalflödet inomdessa organisationer är centraliserat till resp. riksorganisation. Likvidamedel i medlemsorganisationerna, bl.a. i form av medlemmarnas sparande, samlassåledes i riksorganisationen, sorn tjänstgör som en form av clearingorgan. Detär enligt mofionärernas mening infe rimhgt att en central clearing- ochinläningsverksamhet av denna typ skall drabbas av likviditetsindragningar. Motbakgrund härav hemställs att bl.a. och skallundants från likviditetsindragningar. utskottetbehandlar propositionen och motionerna såvitt rör avsättning till likviditetskonto för allmännyttiga bostadsföretag samt för HSB och Riks byggen. , : , . Detfinns enligt bostadsutskottets uppfattning goda skäl för atf stödjaförslagen i motionerna Fi21 (s) öch i Fi23 (s) om att allmännyttigabostadsföretag resp. HSB och inte skall vara skyldiga att görainbetalning pä likviditetskonto. Till motiv för sitt ställningstagande villutskottet anföra följande. Vadbeträffar de allmännytfiga bostadsföretagen bör erinras om att dessa företag arbetar efter självkostnadsprincipien och att de inte är vinst- syftande. De likvida fillgångar som finns hos dessa företag och med'dem ur läne-och skattesynpunkt jämförbara företag - är därför av en storlek som kan motiveras av den löpande verksamheten med förvaltning och byggande. Dessa företag har vidare tillagts ett speciellt ansvar för den bostadspolitik som omfattas av en stor riksdagsmajoritet. har vid åtskilliga fillfällen och (se BoU 1987/88: 3, s. 7 och 12) framhållit den betydelse dessa företag har för ett genomförande av den sociala bostadspolitiken. Det kan inte uteslutas att en likviditetsin dragning för en del av dessa företag skulle kunna innebära att vissa ange lägna bostadsinvesteringar skulle komma att försenas. bör inte medverka fill att så kan bli fallet. Vadåter rör HSB och är förhållandet följande. Inom dessa FiU1987/88:30 organisationer är en stor del av kapitalflödena kanaliserade till resp.riksor- Bilaga 3 ganisation. Likvida medel i HSB samlas upp i riksorganisationen. Därut över sker en omfattande inlåning av medlemsorganisationernas sparade medel till riksorganisationerna. Inlåningsverksamhet bedrivs genom spar kassor, som riktar sig till organisationens fysiska medlemmar. Såvitt rör kapitaluppsamling i riksorganisation är förhållandena likartade beträffande . Som anförs i mofion Fi23 (s) arbetar de inlånade medlen i organisafionerna. En stor del måste hållas likvida med hänsyn till verksam heten och som beredskap mot utflöden av inlånat kapital. Genom uppsam ling av medlemsorganisationernas kassaflöden och kapitaltillgångar samlas likviditeten hos riksorganisafionerna. Demotiv som vägleder lagförslaget i propositionen är enligt utskottetsuppfattning inte tillämpliga pä de bostadsföretag och bostadsorganisationersom aktualiserats i motionerna Fi2I (s) och Fi23 (s). Utskottet delarmotionärernas uppfattning att sådana företag och organisationer bör undantasfrån krav på inbetalning till likviditetskonto. Om inte vad nu anförts kananses vara sädana synnerliga skäl för befrielse från att betala in pålikviditefskonto som anges i lagförslagets 1 § sista stycke bör finansutskottetenligt bostadsutskottets mening föreslå sådana ändringar ilagförslaget att intentionerna med vad bostadsutskottet nu förordat kommer attförverkligas. 1 annat fall bör genom ett tillkännagivande medanledning av motionerna som sin mening ge regeringen fill känna vad nu anförtsom undantag från skyldigheten att betala in på likviditefskonto. Ett sådanttillkännagivande innebär sålunda att ytterligare mofiv tillförs lagen; motivsom alltså kommer att vägleda regeringens handlande när det gäller att medgebefrielse frän skyldigheten att betala in medel på likviditetskonto. parfimotionerna från moderata samlingspartiet och samt i motionFi26 (m) föreslagits om avslag pä det nu behandlade lagförslaget är - vid ettaccepterande av bostadsutskottefs uppfattning - i praktiken tillgodosett såvittmotionerna behandlas i detta yttrande. Stockholmden På bostadsutskottets vägnar Närvarande:Agne (), (), (), Per (), (), (), (), RuneEvensson (s), (vpk), (), (), MargaretaGärd (m), (), (), och (). Avvikandemening Fiu 1987/88:30