bet · GB01BoU4 · 1987-12-31 00:00:00 — om lag om bostadsanvisningsrätt m.m. (prop.1987/88:35) I betänkandet tillstyrker utskottet regeringens förslagatt bostadsanvisnings-lagen skall ersättas med en ny lag, anvisningsrättslagen,som ger kommunerna rätt att anvisa hyres- och bostadsrättslägenheter. Utskottetavstyrker motioner (m), (fp) och (c) om avslag på regeringens förslag samt enmotion (vpk) om en generell bostadsförmedlingsrått och skärpning av anvisningsrätten. Utskottet tillstyrker också att den s.k. tapetreformenpermanentas medan ett motionsyrkande (fp) om att reformen skall kunna tillämpasäven för lägenheter för vilka det inte finns någon förhandlingsöverenskommelseavstyrks. Reservationer (m), (fp), (c) och (vpk) har avgivits tillstöd för motionsyrkanden från resp. parti. Regeringen har i proposition 1987/88:35 föreslagitriksdagen dels att anta inom upprättade och avlagrådet granskade förslag till 1. lag om kommunalbostadsanvisningsrätt, 2. lag om ändringi lagen (1987:816) om ändring i jordabalken, 3. lag om ändringi jordabalken, 4. lag om ändringi bostadsrättslagen (1971:479), 5. lag om ändringi lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder, 6. lag om ändringi lagen (1974:1082)om bostadsdomstol, 7. godkänna vad i regeringsprotokollet förordats i frågaom ändringar av bestämmelserna om förmedlingsrätt i bostadslåneförfattningarna (avsnitt 2.2). Lagförslagen har fogats som bilaga 1 fill dettabetänkande. 1 1987/88.19 saml. Motionerna BoU 1987/88:4 1987/88:Bo6 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar upphäva bostadsanvisningslagen (1980:94), 2. att riksdagenavslår proposition 1987/88:35 i den del som rör förslag om införande av lag omkommunal bostadsanvisningsrätt och ändringar i bostadslåneförfattningarna. 1987/88:Bo7 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagenavslår förslaget till lag om bostadsanvisningsrätt, 2. att riksdagenavslår förslaget fill lag om ändring i lagen (1987:816) om ändring ijordabalken, 3. att riksdagenavslår förslaget om lag om ändring i bostadsrättslagen, 4. att riksdagenavslår förslaget till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder ochhyresnämnder, 5. att riksdagenavslår förslaget till lag om ändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol, 6. att riksdagenavslår regeringens förslag till ändringar av bestämmelserna om kommunalbostadsförmedlingsrätt i bostadslåneförfattningarna, ' 7. attriksdagen beslutar upphäva bostadsanvisningslagen, 8. att riksdagenavslår regeringens förslag till ändringar i 12 kap. 32 och 39 §§ jordabalken, 9. att riksdagenbeslutar om sådan ändring i 12 kap. 15 § jordabalken att det blir möjligt förenskild hyresgäst att träffa avtal med fastighetsägaren om inflytande överreparationer i den egna lägenheten även om det inte finns någonförhandlingsöverenskommelse, 10. att rikdsagen som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförs om bostadsförmedlingens rätt att ta ut avgifter för sin verksamhet. 1987/88:Bo8 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om engenerell rätt för kommunen att förmedla lediga lägenheter, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen omupplåtelse av tomma lägenheter, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om husägaresprincipiella skyldighet att godta anvisad hyresgäst och ominflyttningsprövning, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen omhyresgästorganisafions möjlighet att ansöka om hyresnämnds prövning, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om enförlängd anvisningstid. 1987/88:Bo9 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att riksdagenavslår regeringens förslag om bostadsanvisningsrätt medföljdförfattningar, 2. att riksdagenavskaffar bostadsanvisningslagen (1980:94), 3. att som sin mening ger regeringen till kännavad som anförts i BoU 1987/88:4 motionen om ändring av lagen om kommunalaåtgärder till bostadsförsörjningens främjande m.m. (1947:523). Grunderna för ny lagstiftning om bostadsanvisning Regeringens förslag innebär att 1980 årsbostadsanvisningslag ersätts med en ny lag om bostadsanvisningsrätt,anvisningsrättslagen. Anvisningsrätten innebär generellt en rätt för en kommunatt anvisa bostadssökande till sådana bostadslägenheter som en husägareupplåter med hyresrätt eller bostadsrätt för annat ändamål än fritidsändamål.Anvisningsrätt får avse hus med minst fyra bostadslägenheter eller enbostadshussom är avsett att upplåtas varaktigt. Enligt förslaget kan anvisningsrättuppkomma antingen genom utfästelse av vederbörande husägare eller genom beslutav hyresnämnd. Om anvisningsråtten uppkommer genom beslut av hyresnämndinträder vissa i lagen angivna rättsverkningar. Husägaren får inte upplåtalägenheter till någon annan än den som kommunen anvisar eller till kommunen.Husägaren får heller inte - om inte påtagliga olägenheter skulle uppstå - vägraupplåtelse till den som kommunen anvisar. Han får vidare inte beträffandehyreslägenheter medverka till överlåtelser (t.ex. byten) eller tillandrahandsuthyrningar, utom i fall när hyresgästen skulle kunna få tillstånd avhyresnämnden. Lagförslaget bygger på att kommunerna i första hand skallsöka komma överens med husägarna eller deras organisationer om anvisningsrätt.Kommunen har emellertid alltid rätt att ansöka hos hyresnämnden om beslut omanvisningsrätt. skall bifalla ansökningen i den mån anvisningsrättenbehövs för bostadsförsörjningen. Beslut får dock inte meddelas i den mån det äroskäligt med hånsyn till särskilda villkor som kan gälla för upplåtelsen avlägenheter i huset, husägarens särskilda behov av att förfoga över lägenheternaeller övriga omständigheter. Ett beslut om anvisningsrätt gäller tills vidare. I vissa fall får det omprövas redan tidigare, bl.a. omdet är uppenbart att en husägare missgynnats i förhållande till andra husägareeller om anvisningsrätten orsakar husägaren stora olägenheter. För skada som uppstår genom det dröjsmål som orsakas avanvisningsförfarandet har husägaren rätt till ersättning av kommunen. Någonersättning skall dock inte utgå om husägaren senast inom en månad från det hanmeddelade kommunen att lägenheten är ledig får besked om att han själv fårförfoga över den. Förslaget har mött kritik i motionerna Bo6 (c), Bo7 (fp)och Bo9 (m) vari yrkas avslag på propositionen i den del den beröranvisningsrättslagen med följdändringar i andra lagar. I motion Bo9 (m) ifrågasätts förslagets förenlighet med 2kap. 18 § regeringsformen. Enligt denna regel skall varje medborgare, varsegendom tas i anspråk genom expropriation eller annat sådant förfogande, varatillförsäkrad ersättning för förlusten enligt grunder som bestäms i lag. Motionärernaanför att även hyresrätt kan vara föremål för expropriation. BoU 1987/88:4Enligt motionärerna skulle ett beslut om anvisningsrätt medföra värdeminskningpå en fastighet och beslutet skulle vara att likställa med "annat sådantförfogande". Vidare görs i motionen gällande att förslaget kan kommaatt bedömas stå i strid med om de mänskligarättigheterna. Enligt motionärerna kan ett beslut om anvisningsrätt -tillsammans med andra inskränkningar som gäller för fasfighetsägare, t.ex.hyresreglering genom bruksvärdessystemet och reglerna om hyresgästsbesittningsskydd - medföra att fasfighetsägare betungas i sådan grad att denintresseavvägningsprincip som ligger i regeln om egendomsskydd i arfikel 1första tilläggsprotokollet till konventionen befinns vara satt ur spel. Motionärerna påpekar vidare att reglerna om hyresnämndensoch bostadsdomstolens sammansättning med intresseledamöter ärunder prövning av . Motionärerna menar att om dessa organinte skulle anses som domstolar i konventionens mening, ståranvisningsrättslagen inte heller i överensstämmelse med artikel 6 i konventionen,enligt vilken den enskilde skall vara tillförsäkrad rätt till prövning av enoavhängig och opartisk domstol i frågor rörande hans civila rättigheter. Motionärerna invänder vidare att förslaget står i stridmed kommunallagens likabehandlingsprincip. Av uttalandena i proposifionenframgår, enligt motionärerna, att olikheter i behandlingen anses godtagbara omde mofive-ras av bostadsförsörjningsläget eller bostadsociala förhållanden. I m-motionen framhålls därutöver - i likhet med vad somockså anförs i mofionerna Bo6 (c) och Bo7 (fp) - att anvisningsrättslagen utgören skärpning i förhållande fill bostadsanvisningslagen och att den föreslagnalagen kommer att motverka en önskvärd rörlighet på bostadsmarknaden. På enfungerande bostadsmarknad bör inte byten av lägenheter hindras. Anvisningsrättkommer att medföra att lägenheterna står tomma i avvaktan på anvisning. Ic-motionen pekas på åtgärder som kommunerna borde vidta i syfte att friställaineffektivt utnyttjade övernattningsbostäder och kontorise-radebostadslägenheter. I fp-motionen kritiseras den föreslagna lagen också för attden innebär otillräcklig ersättning åt husägare som gör hyresförluster tillföljd av att beslut om anvisning dröjer samt för att beslut om anvisningsrättskall få meddelas även om husägare har gjort en frivillig utfästelse.Fp-motionärerna anser det också vara principiellt felaktigt att generellaöverenskommelser skall fungera styrande vid lagens tillämpning i enskilda fall. Utskottet behandlar först frågan om grundlagsenligheten avdet framlagda förslaget. Av 2 kap. 18 § regeringsformen följer attianspråktagande av enskild egendom genom expropriation eller annat sådantförfogande inte får ske utan att ersättning utges för den förlust som ingreppetinnebär enligt grunder som bestäms i lag. Den rätt till bostadsanvisning somregleras i lagförslaget innebär att husägarens rätt att själv bestämma till vemhan vill hyra ut en lägenhet eller upplåta bostadsrätt överförs till en kommun.Även om det är husägaren som avgör när en lägenhet skall upplåtas, medföranvisningsrätten att en viss del av hans rätt till egendomen tas i anspråk avett bestämt subjekt på ett sätt som har vissa likheter med ett expropriativt förfarande.Emellertid torde - för att det skall vara fråga om expropriation BoU 1987/88:4eller annat sådant förfogande i regeringsformens mening- dessutom fordras attlanspråktagandet innebär en förmögenhetsöverföring från husägaren till kommunen(, Ersättning vid offentliga ingrepp 1. Egendomsskyddet enligtregeringsformen, s. 78 f., jfr s. 110 f., 142 f.). Utskottet kan inte finna atten sådan konsekvens följer av ett beslut om anvisningsrätt. Kommunen kan intesägas få någon ekonomisk av anvisningsrätten utan ges bara bättremöjligheter att tillvarata det allmänna intresset av en god bostadsförsörjning.Ett beslut om anvisningsrätt blir sålunda att karakterisera som enrådighetsinskrånkning. På sådana ingrepp är inte ersättningsskyldighetenenligt den åberopade grundlagsregeln fillämplig (se t.ex. i Äganderättoch egendomsskydd, s. 101). Det kan ändå av andra skäl vara befogat att undersöka omanvisningsrätt kan medföra skadeverkningar för husägare av sådan art attsärskilda ersättningsregler behöver tillskapas. 110 § anvisningsrättslagenfinns regler som ger husägare rätt till ersättning för den skada husägarenlider genom dröjsmål med besked från kommunens sida. Endast i det fallhusägaren före tillträdesdagen eller senast inom en månad från det han meddelatkommunen att en lågenhet är ledig får besked om att han själv får disponeraden, har husägaren inte rätt till ersättning. Skälen fill att husägaren sålundai någon mindre utsträckning kan få bära ett inkomstbortfall har utvecklats iproposifionen (s. 41). Bl.a. framhålls att kommunen kan ha svårt att hasfigtanvisa rätt person en lägenhet och att husägare normalt torde få räkna medvissa hyresförluster när en lägenhet blir ledig med kort varsel. Sådanaförluster får anses som normala i fasfighetsförvaltningen. Även om anvisningsförfarandetnaturhgtvis för husägaren innebär en viss extra omgång och fidsutdräkt, får detenligt utskottets uppfattning bedömas som att risken för inkomstförluster närlägenheter bhr lediga med kort varsel inte nämnvärt ökas härigenom. Detidsfrister som anges i lagförslaget begränsar enligt utskottets mening på ettrimligt sätt risken för inkomstbortfall. Det får vidare anses opraktiskt ochprincipiellt tveksamt med en reglering som innebär att husägare skulle ha rätttill ersättning även för mycket små belopp i en situafion där husägaren självfår förfoga över den aktuella lägenheten. Utskottet finner alltså att fillämpningen avanvisningsrättslagen praktiskt taget inte alls kan påverka avkastningen på enfastighet. Motionärerna gör emellertid också gällande att förekomsten av ettbeslut om anvisningsrätt för ett visst hus inverkar värdeminskande även på ettannat sätt. Enligt deras uppfattning blir huset mindre säljbart i jämförelsemed ett likadant hus för vilket inget beslut meddelats om anvisningsrätt.Motionärernas uppfattning kan teoretiskt synas befogad. Vid övervägande avrisken för ekonomisk skada i form av förmögenhetsminskning måste likvälföljande beaktas. En köpare kan i den angivna situationen inte bortse frånmöjhgheten att även den andra salubjudna fastigheten kan komma att omfattas avanvisningsrätt sedan han köpt den. Skulle han överväga att köpa den fastighetsom redan omfattas av anvisningsrätt och beslutet därom innebär ettmissgynnande i förhållande till andra fastighetsägare, kan han räkna med vissmöjlighet till , omprövning av beslutet om anvisningsrätt. Båda dessa faktorermedverkar alltså utjämnande på de värdeskillnader som eventuellt skulle kunna Någon generell ekonomisk skada av att BoU1987/88:4 ett hus görs till förmål för anvisningsrätt kan enligt utskottetsmening inte sägas uppkomma. Någon ersättningsregel för inverkan avanvisningsrätten är därför inte heller motiverad. Vad härefter gäller frågan om lagens förenlighet med reglernaom egendomsskydd i vill utskottet påpeka att regeln iartikel 1 i första tilläggsprotokollet till konventionen uttryckligen medgersåväl ianspråktagande av egendom som reglering av nyttjandet av egendom ilagreglerad form och i överensstämmelse med det allmännas intresse.Anvisningsrättslagen syftar till att främja ett väsentligt allmänt intresse:bostadsförsörjningen, som kommunerna i lag ålagts att svara för. Anvis-,ningsrättslagen får inte tillämpas i sin mot husägarna tvingande form annat äni den utsträckning det behövs för bostadsförsörjningen. Genom hyresnämndsprövningen kommer en sådan avvägning somfår anses följa av konventionen till stånd mellan å ena sidan husägarensintresse att själv få besluta om till vem upplåtelse skall ske och å andrasidan det allmänna intresset av en fungerande bostadsförsörjning. Om det äroskäligt med hänsyn till husägarens särskilda behov att förfoga överlägenheterna i huset, får anvisningsrätt inte beslutas och det allmännaintresset får alltså vika. Som utskottet funnit tidigare medför inte heller ettbeslut om anvisningsrätt någon ekonomisk skada för husägaren. Lagförslaget kandärför inte anses strida mot konventionen på den nu berörda punkten. Motionärerna anser att lagförslaget riskerar att stridamot också i ett annat avseende, nämligen mot dessartikel 6, och hänvisar till ett mål som är under prövning avEuroparådsorganen. Utskottet har inhämtat att det aktuella målet rör fråganhuruvida bostadsdomstolen i sammansättning med intresseledamöter uppfylltkraven i artikel 6 på oavhängighet och opartiskhet vid avgörande av en tvistmellan en hyresgäst och en hyresvärd om förekomsten av en förhandlingsklausul iett hyresavtal. Hyresgästen ville befrias från förhandlingsklausulen och därmedföljande skyldighet för honom att betala den hyra som bestäms i förhandlingarmellan fastighetsägare och organisationer av hyresgäster. Sedan hyresnämndenoch bostadsdomstolen avslagit hyresgästens begäran, gör denne bl.a. gällandeatt intresseledamöterna i nämnden och domstolen inte varit fristående från deresp. förhandlande organisationerna och att han därför inte fått sina civilarättigheter prövade av en oavhängig och opartisk domstol. Utskottet noterar i och för sig att liknande principiellafrågor kan komma att bli aktuellaäven enligt anvisningsrättslagen. En husägare,som vält att stå utanför en fastighetsägarorganisation, kan komma att görainvändningar mot att intresseledamöter från den organisationen deltar iavgörandet av anvisningsrättsfrågor, särskilt i de fall där organisationenmedverkat i generella överenskommelser på området. Emellertid ärfrågeställningen om intressejäv redan uppmärksammad i pågåendelagstiftningsarbete. har i delbetänkandet (SOU 1987:13)Översyn av 3. Expertmedverkan och specialisering anmärkt (s.217) att intresseledamöternas anknytning till organisationerna i vissa fallaktualiserat jävsfrågor, vilka enligt utredningens uppfattning inte kan lösaspå ett tillfredsställande sätt inom ramen för det nuvarande systemet. emellertid,enligt utredningen, koncentrerade till vissa typer av hyresären- BoU1987/88:4 den vilka på ett påtagligt sätt berör organisationernas intressen. undvikandeav jävsinvändningar föreslår utredningen att dessa ärenden handläggs i ensammansättning där intresseledamöter inte ingår. betänkande är underövervägande i regeringskanshet. Europarådsorganen har ännu inte slutligtavgjort den där anhängiga frågan. Någon anledning att föregripa de övervägandensom pågår genom att underkänna anvisningsrättslagen i det nu aktuella hänseendetfinns inte. Skulle det senare finnas anledning att ändra reglerna omhyrersnämndernas och bostadsdomstolens sammansättning kan en sådan justeringske utan att anvisningsrättslagens egentliga innehåll berörs. Utskottet kanalltså inte heller i nu behandlade avseende instämma med motionärerna. Frågan om anvisningsrättslagens förenlighet medkommunallagen har behandlats i propositionen (s. 33). Utskottet har ingen annanuppfattning än vad som redovisas där. Kommunen bör givetvis sträva efter en sålikartad behandling som möjligt av husägare. Eftersom det emellerfid ärfillgodose-endet av bostadsförsörjningsbehovet som är lagens huvudsyfte ochdetta behov ofta gestaltar sig på olika sätt i skilda delar av kommunen kan detinte anses motiverat att generellt ställa samma krav på alla husägare ikommunen. Det är i själva intresseavvägningen som likabehandlingsprincipen fårsin främsta betydelse. Vad slutligen gäller ändamålsenligheten av den föreslagnalagstiftningen och dess påstådda negafiva inverkan på rörligheten inombostadsbeståndet, kan utskottet inte finna annat än att en väl fungerandebostadsförmedling måste bedömas som ett av de viktigaste instrumenten för attöka möjligheterna fill lägenhetsbyten och omflyttningar, utan att viktigabostadssociala mål eftersatts och resurssvaga grupper lämnas utan bistånd påbostadsmarknaden. Utskottet kan därför inte instämma i motionärernas negativasyn på lagförslaget i detta hänseende. Med det ovan anförda ansluter sig alltså utskottet fill degrunder för den föreslagna nya lagstiftningen som regeringen angett ochtillstyrker lagförslagen i proposifionen, såvitt nu är i fråga. Därmedavstyrker utskottet motionerna Bo6 (c) yrkande 2 såvitt nu är i fråga, Bo7 (fp)yrkandena 1-5 och 8 och Bo9 (m) yrkande 1. Regeringens förslag innebär som nämnts att bostadsanvisningslagenupphävs. I motionerna Bo6 (c) yrkande 1, Bo7 (fp) yrkande 7 och Bo9 (m) yrkande2 finns också förslag av innebörd att bostadsanvisningslagen - även omanvisningsrättslagen inte antas - skall upphävas. Utskottets ställningstagandeinnefattar ett fillstyrkande av yrkandena i denna del. I propositionen föreslås att godkänner vissauttalanden i fråga om ändringar i bestämmelserna om förmedlingsrätt ibostadslåneförfattningarna, som inte beslutar direkt om. Innebördenhärav är att kommunen skall kunna begära att sökande av ny- och ombyggnadslån lämnarutfästelse om anvisningsrätt. Om kommunen avstyrker lån med BoU 1987/88:4hänvisning till att någon utfästelse inte lämnats, skall länsbostadsnämnden fåbevilja lånet endast om särskilda skäl föreligger. Avslagsyrkande på propositionen i denna del finns imotionerna Bo6 (c) yrkande 2 såvitt nu är i fråga och Bo7 (fp) yrkande 6. Yrkandenamotiveras av att anvisningsrättslagen enligt mofionärerna inte bör införas. Omriksdagen följer utskottets tillstyrkande av anvisningsrättslagen, blir detdock till viss del nödvändigt och i övrigt lämpligt att ändrabostadslåneförfattningarna på det sätt som regeringen begärt stöd för.Utskottet tillstyrker därför propositionen i denna del och avstyrkermotionerna Bo6 (c) yrkande 2 såvitt nu är i fråga och Bo7 (fp) yrkande 6. Upplåtelsetvång och generell förmedlingsrätt I kommunisternas partimotion Bo8 yrkande 1föreslås riksdagsuttalanden till förmån för införande av en generell rätt förkommunerna att förmedla lediga lägenheter och, yrkande 2, möjlighet förkommunerna ätt tvinga fram upplåtelse av lägenheter som står tomma i avvaktanpå ombyggnad, försäljning av hus m.m. Motionärerna anför att erfarenheterna avfrivilliga avtal är dåliga och att avtalslösningar innebär att grundläggandebostadssociala rättigheter blir föremål för förhandlingar och ett visstgodtycke. Vad motionärerna förespråkar utgör enligt utskottetsuppfattning långtgående generella ingrepp i äganderätten. Motionärerna ställerinte sina förslag i relation till något motsvarande generellt allmänt intresse.På många orter i landet utgör bostadsförsörjningen inte något större problem.Att lagstifta om upplåtelsetvång för tomma lägenheter skulle - frånsett denförmögenhetsrättsliga verkan av ett sådant ingrepp - därutöver erbjuda svåragränsdragningsproblem och andra lagtekniska spörsmål. Renoveringsbehov ochandra anledningar kan finnas som gör att ett upplåtelsetvång blir direktolämpligt även från allmän synpunkt. Utskottet avstyrker därmed vänsterpartietkommunisternas partimotion Bo8 yrkandena 1 och 2. Vissa skärpningar av anvisningsrätten I kommunisternas partimotion Bo8 yrkande3-5 föreslås att skall som sin mening ge regeringen till känna vadsom anförs i motionen om vissa ändringar i skärpande riktning avanvisningsrättslägen. Motionärerna vill i yrkande 3 ha en generell skyldighetför husägare att godta de hyresgäster som kommunen anvisar. Argumenten ipropositionen i fråga om vad som kan utgöra en påtaglig olågenhet för enhusägare och därmed ge denne rätt att vägra upplåtelse godtas inte.Motionärerna menar att det alltid finns en möjlighet för husägare att säga upphyresgäster som inte betalar hyra eller missköter sig. Om man inte inför enskyldighet för husägare att godta anvisade hyresgäster, bör regler om ensårskild inflyttningsprövning införas. En sådan prövning skulle få begäras avhusägaren. Skulle hyresgästen därvid inte bli godtagen, bör kommunen få hyralägenheten och hyra ut den i andra hand till hyresgästen. 1 yrkande4 förespråkas att hyresgästorganisationer ges rätt att på likartat sätt som enligtbostadssaneringslagen eller anläggningslagen få anhängiggöra BoU 1987/88:4ärenden om anvisningsrätt. Iyrkande 5 begärs att anvisningstiden, dvs. den tid som kommunen har på sig föratt ge besked om anvisad hyresgäst eller om att husägaren själv fär förfogaöver lägenheten, skall förlängas . Utskottetanser att det inte finns något behov av anvisningsrätt för kommunerna. Givetvisfinns det då heller inga önskemål från utskottets sida om skärpningar av deföreslagna reglerna. Utskottet avstyrker därför kommunisternaspartimotion Bo8 yrkandena 3-5. Imotionerna Bo7 (fp) yrkande 10 och Bo9 (m) yrkande 3 förordasriksdagsuttalanden till förmån för införande av en rått för bostadsförmedlingarnaatt få ta ut avgift för sin verksamhet. I fp-mofionen anförs att avgifternaskulle stärka förmedlingarnas resurser för att t.ex. arbeta med byten, medanm-motionärerna menar att frågan om avgiftsuttag bör vara en kommunalangelägenhet. I den senare mofionen anförs också att de kommunalaförmedlingarna inte bör ha en monopolställning. Motsvarandeyrkanden behandlades av utskottet och .