bet · GB01JoU5 · 1987-12-31 00:00:00 — Enligtmotion 550(m)bördenföreslagnaprövningsbestämmelsenomfattaJoU 1987/88:5 även ätgärder för att sänka eller tappa ur naturligavattensamlingar och märgelgravar. Dessa vattenområden har enligt motionen storanatur- och kulturvärden. I har märgelgravarna sedan drygt ett århundradetillbaka präglat landskapsbilden. För fågellivet betyder dessa vattensamlingarmycket. De är dessutom ofta kringgärdade av buskage som ger fältviltet bådeskydd och häckningsplatser. Utskottet erinrar om att den föreslagna 18 c § bygger på iprincip samma markavvattningsbegrepp som enligt definitionen i 1 kap. 4 § punkt4 vattenlagen. Det innebär att tillståndsprövningen bl. a. omfattar åtgärderför att sänka eller tappa ur en sjö men ej annan typ av vattenområde. Åtgärdersom avses i motionen kan däremot komma att definieras som ett vattenföretagenligt den allmänna definitionen i 1 kap. 3 § punkt 1 i vattenlagen. Vid eneventuell tillståndsprövning enligt denna lag finns möjlighet att-beakta ävensådana natur- och kulturvärden som är förknippade med vissa vattensamlingar avdet slag som åsyftas i motionen. Vidare bör framhållas att ett dikningsföretag somtillständsprövas enligt naturvårdslagen 18 c § kan tänkas beröra ocksåvattenområden av typ märgelgravar och liknande. I så fall omfattar prövningenenligt NVL också detta förhållande. Utskottet delar motionärernas synpunkter på bl.a.märgelgravarnas värde från naturvårds- och kulturminnesvårdssynpunkt och anserdet,angeläget att dessa värden beaktas i de sammanhang där en prövning av valtenfö-retagäger rum enligt naturvårds- och vattenlagstiftningen. Utöver dessa uttalandenav utskottet bör motionerna inte föranleda någon åtgärd. Utskottet har vid prövningen av dennu aktuella motionen inte funnit anledning till ändrat ställningstagande. Detkan tilläggas att också de allmänna bestämmelserna i naturvårdslagen om skyddför vissa naturtyper m. m. dvs. naturreservat, naturvårdsområdesamtprövningen av arbetsföretag som kan väsentligt ändra naturmiljön börkunna tillämpas i hithörande fall. Det bör närmast ankomma på vederbörandelänsstyrelse att bedöma skyddsbehovet och vidta de ätgärder som kan varabefogade. Skydd för denna typ av objekt torde även kunnasäkerställas genom skölselavtal med enskilda markägare. I den mån märgelgravar e. d. berörs av markanvändningen ijordbruket kan föreskrifter om skydd av odlings- och kultiirlandskapet meddelasmed stöd av lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark. I lantbruksstyrelsensallmänna råd 1984:1 om jordbrukels hänsyn till naturvårdens intressen anförsbl. a. följande i fråga om våtmarker och mindre ytvatten: VÅTMARKER OCH MINDRE YTVATTEN De marker som berörs här är de inslag i och närajordbruksmarken som permanent håller ytvatten eller en fuktig markyta. Som exempel kan nämnas kärr, gölar, översilningsmarker,kallkällor, märgelgravar, stränder, bäckar, öppna diken och dammar. Våtmarker har i långa tider utnyttjats för slätter ochbete då de genom ärlig näringstillförsel ofta varit de områden som gett den bästa avkastning en. I vissa områden av landet har man också utnyttjat översilningens gynn samma effekter genom att bygga diken och därigenom sprida vattnet över större områden. Märgelgravarna är lämningar efter tidigare brukningstek- nik dä man tog upp den näringsrika och kalkhaltiga märgeln för att sprida över åkrarna. ' Våtmarkerna har stor betydelse för flora och fauna. De gertillgång till JoU 1987/88:5 vatten, foder och skydd för flera djurarter.Miljön erbjuder också goda betingelser för vissa insekter som dels kan yaratill nytta för jordbruket, dels .. kan vara värdefull föda för t. ex.fältviltet. Smä permanenta vatten är också av särskilt stor betydelse förgroddjuren. Fägelfaunan kan vara både art- och individrikare i mindreytvatten än i större vatten. Detta beror pä att i de mindre ytvattnen ärnäringen både riklig och lätt tillgänglig vilket är äv stort värde för dehäckande fåglarna. I en större sjö finns motsvarande förhällande endast igrunda skyddande vikar. Störningar från det rörliga friluftslivet blir ocksåofta mindre i små-vatten än i sjöar. Våtmarker och mindre ytvatten fårinte fyllas igen eller på annat sätt förstöras om de är lokaler för hotadeeller sällsynta växt- och djurarter. Igenfyllning av våtmarker ochmindre ytvatten som främst syftar till arealvinst får inte ske om åtgärden intesarritidigt medför betydande brukningsfördelar. Märgelgravar och rester av äldredräneringssystem bör inte fyllas igen ,. eller tas bort inom områden som därigenom riskerar att förlora betydel sefulla exempel på äldre odlingsteknik. 1 lantbruksstyrelsens informationsskrift om naturvård viddränering och bevattning anges bl. a. att samråd med krävs vidigenfyllning av småvatten om naturmiljön kan komma att väsentligt ändras genomåtgärden. Utskottet anser med hänvisning till det anförda att syftetmed motionen bör kunna tillgodoses inom ramen för nu gällande bestämmelser omtillständs- resp. samrådsplikt för åtgärder som på olika sätt påverkarkultur-och odlingslandskapet. Ersättning till markägare m. m. I motion Jo236 av m. fl. (m) yrkas attriksdagen uttalar att den enskilde skall ha full ersättning för inträng ibruknings- och äganderätt (yrkande 5). Motionärerna hänvisar bl. a. till plan-och bygglagen och naturresurslagen, vilka ger ytterligare möjligheter tillinskränkningar i ägande och brukande av fast egendom. Enligt motionen är detorimligt att t. ex. kommunen skall kunna blanda sig i hur en skogsbrukare skallsköta sin skog. I motion Jo704av m. (m)yrkande 10 framhållsatt ersättning till markägare måste utgå för intrång som innebär att pågåendemarkanvändning försvåras. Vidare bör markägare erhålla ersättning för vård avvärdefulla naturmiljöer såsom ängar och hagar. Motionärerna understryker bl.a. att förutsättningarna för att rädda den svenska kulturbygden blir bättre omman ger ett förvaltaransvar även till markägarna. I motion Jo705 av () förs enprincipdiskussion om ersättningsfrågor i samband med olika typer av intrång imarkägandet. En entydig lagstiftning i detta hänseende är enligt motionen ettoavvisligt krav. planeringav skyddsåtgärder enligt naturvårdslagen m. m. bör ett nära sam- JoU 1987/88:5arbete initieras redan i inledningsskedet mellan myndigheter och berördaparter. Detta samarbete bör omfatta även överenskommelser rörande ansvarsfördelningoch underhällskostnader. Klarhet måste vinnas om berörda markägare kanerbjudas ersätlningsmark. Alla som så önskar bör erhålla likvärdigersättningsmark i så stor utsträckning som möjligt. En nyckelfråga är attmarkägarna hälls skadeslösa. Det gäller bl. a. i samband med bildandet avtillfälliga naturreservat, ärenden som ofta innebär länga handläggningstideroch ekonomiskt avbräck för enskilda som berörs av åtgärden. Motionen utmynnari ett yrkande om översyn av bestämmelserna om dispensförfarande ochöverklagande i ärenden som anges i motionen. Vidare yrkas riksdagsuttalandenom skälig ersättning vid bildande av tillfälliga naturreservat och omersättningsmark till markägare. Utskottet vill inledningsvis erinra om attersättningsfrågor i samband med olika typer av intrång i markanvändningen ärrättsfrågor som ytterst avgörs av domstolarna i enlighet med gällandelagbestämmelser och de motivuttalanden som gjorts i samband med dessabestämmelsers tillkomst. Fristående uttalanden från sida omersättningens storlek m. m. kan i princip inte påverka prövningen i enskildafall av hithörande ersättningsfrågor. Vidare bör framhållas att frågorna om ersättning tillmarkägare vid olika typer av inträng blev föremål för ingående prövning isamband med riksdagsbehandlingen av regeringens förslag till plan- och bygglagm. (BoU 1986/87:1 s. 130-156 och BoU 1986/87:4 s. 7-29). Ett flertalutskott, däribland jordbruksutskottet, hade avgett yttrande tillbostadsutskottet i bl. a. hithörande frågor. betänkandeninnehåller en omfattande och systematisk genomgång av de lagbestämmelser m. m.som ger möjlighet att besluta om olika former av intrång i markanvändningen.Jordbruksutskottet vill här hänvisa till de uttalanden som gjordes avbostadsutskottet angående bl. a. intrång i jord- och skogsbruketsmarkanvändning. beslöt i ovan angivna sammanhang, i enlighet medbostadsutskottels förslag, om vissa ändringar i intrångs- ochersättningsbestämmelserna i bl. a. följande lagar, nämligen plan- ochbygglagen, naturvårdslagen, vattenlagen och byggnadsminneslagen. Denhuvudsakliga innebörden av lagändringarna är att reglerna om intrångsersällningsamordnas i de olika lagarna och att bedömningar angående graden av intrångrelateras till den berörda delen av fastigheten. Vidare har bestämmelserinförts om s. k. ackumulerad skada, vilket i korthet innebär att man iersättningsfrågor m. m. tar hänsyn även till effekterna av vissa tidigarebeslut om intrång beträffande den berörda fastighetsdelen. Lagändringarnahar trätt i kraft . Ersättningsbestämmelserna i naturvårdslagen omfattar ävenbeslut om intrång i markanvändningen som meddelas i samband med s. k. interimistiskanaturreservat (26 § tredje stycket och 11 §). Vid bedömningar angående ersättningens storlek tillämpasexpropria tionsrättsliga grundsatser. Utgångspunkten är att ersättningen skall bestäm mas till skillnaden mellan fastighetens marknadsvärde utan intrånget och 12 dess värdemed beaktande av intrånget. Skall fastigheten inlösas betalas JoU-1987/88:5 löseskilling med belopp som motsvarar fastighetens marknadsvärde. annanekonomisk skada kan ersättas, såsom t. ex. påverkan på ägarens arbetsinkomster(se BoU 1986/87:1 s. 155). Expropriationslagen inrymmer ej möjlighet attbestämma ersättningen pä annat sätt än i pengar. 1 praktiken förekommer det attersättningsmark i mån av tillgäng ställs till förfogande i samband med t.ex. skyddsåtgärder enligt naturvårdslagen. Det anförda innebär sammanfattningsvis att deersättningsfrågor som tas upp i motionerna kommit i ett nytt och förmarkägarintressena förmånligare läge sedan jämteföljdlagstiftning nu börjat tillämpas. Utskottet avstyrker därför motionernaJo236 yrkande 5, Jo704 yrkande lOoch Jo705. I anslutning till motion Jo704, som också berörmöjligheten till frivilliga skötselavtal med markägare, bör nämnas attutskottet tidigare framhållit sädana skötselavtal som komplement tillskyddsåtgärder enligt naturvärdslagen. Som utskottet redovisat i föregåendeavsnitt avsätts särskilda medel för delta ändamål när det gäller insatser förnaturvårdsåtgärder i odlingslandskapet. I årets budgetproposition, bil. 16 (s.49), anför miljö- och energiministern att verksamhet mednaturvårdsåtgärder i odlingslandskapet nu har inletts med att verket underinnevarande budgetär kommer att träffa avtal med brukare av kändanaturvårdsobjekt. Det är angeläget att verksamheten får fortsätta och utvidgas.Medel från anslaget bör användas för bl.a. riktat stöd till jordbruksföretagför att bevara ett urval av värdefulla ängs- och hagmarker. Sådana markerrepresenterar ofta både naturvärden och kulturhistoriska värden, vilket börvägas in vid urvalet av områden för bevarandeåtgärder och när vårdinsatserplaneras. Samråd bör i dessa frågor ske med . I motion Jo704 av m. fl. (m) yrkande 8hemställs om förslag till ändring i naturvärdslagen rörande förstärkt skydd förhotade djur- och växtarter. När arter försvinner eller reduceras sker engenetisk utarmning, anför motionärerna. Denna utveckling måste motverkas meddirekta lagbestämmelser. Kostnaderna för skyddsåtgärderna bör inte belastamarkägaren utan betalas av det allmänna. Ett liknande yrkande framförs i motion Jo723 av LarsErnestam (fp). Motionären påpekar att det svenska skogs- ochjordbrukslandskapet omvandlas i snabb takt. Detta leder till en utarmning avflora och fauna och av naturmiljön. Reglerna om naturvårdshänsyn iskogsvårdslagen är otillräckliga. De ändrade ersättningsregler som beslutadesi samband med får negativa konsekvenser för naturvården.Skyddsbehovet för djur och växter kan inle tillgodoses med nuvarandelagstiftning och resurser. En översyn av såväl skogsvårdslagen somnaturvårdslagen är nödvändig för att förbättra skyddet för hotade arter. I motion Jo7l5 av m. fl. (m) yrkas, medhänvisning till motion Bo205, att naturvärdslagens bestämmelser om strandskydd ändras. Det ge nerella strandskyddet bör avskaffas. Det bör enligt motionen omfatta en- 13 dast de områden som kommunerna undantar från bebyggelse. den avnationellt intresse bör skyddas. Genom en sådan ändring skulle JoU1987/88:5 medborgarnas önskemål om byggande av t. ex. fritidshus med strandnäraläge kunna tillgodoses. Den utomordentligt goda tillgängen pä stränder i värtland innebär att endast en mycket liten del av strandområdena skulle behöva tasi anspråk. I motion Jo722 av m. fl. (s) yrkas enöversyn av skogsvårdslagens bestämmelser om hänsyn till naturvården. Kunskapenom hotade arter och miljöer är dålig, anser motionärerna. Att 21 §skogsvårdslagen saknar sanktioner vid uppenbara överträdelser bidrar inte tillatt stärka naturvårdshänsynen. En markägare som medvetet struntar i sitt naturvårdsansvarmåste kunna göras skadeståndsskyldig. Resurser måste tillskapas och en rejälöversyn göras så att inte värdefulla områden spolieras eller att djur, floraoch fauna skadas på ett oreparabelt sätt. Bäst vore om paragrafen kunde gestvingande innebörd. I motion Jo781 av () anförs att den svenskanaturskydds-lagstiftningen är bristfällig på många punkter. Trots att skyddetav naturmiljön är lika betydelsefullt för samhället som samhällsekonominbetraktas naturskyddet endast som ett sektorsintresse. har utarbetat ett förslag till nynaturskyddslagstiftning, som bl. a. avses vara överordnad annanspeciallagstiftning. Motionären redovisar huvuddragen i detta förslag ochföreslår att hos regeringen hemställer om förslag till nynaturskyddslag. Ett liknande yrkande framförs i motion Jo803 av BengtWesterberg m. fl. (fp), yrkande 42. Som framgår av redovisningen ovan tar motionerna sikte pådels en helt ny naturvårdslagstiftning, dels vissa delreformer pånaturvårdsområdet. Motionsyrkanden om ny naturvårdslagstiftning behandladessenast i utskottets betänkande JoU 1986/87:3. Utskottet avstyrkte dessayrkanden med hänvisning till att det genomförts enrad viktiga reformer på naturvårdsområdet och till vissa pågående utredningarm.m. I anslutning till önskemålen om en ny eller revideradnaturvårdslagstiftning bör även framhållas att den nya lagen (1987:12) omhushållning med naturresurser trätt i kraft . Lagen syftar från ekologisk, social och samhällsekonomisk synpunkt långsiktigt godhushållning med naturresurserna, dvs. marken, vattnet och den fysiska miljön iövrigt. 1 lagen anges övergripande och grundläggande principer förhushållningen med våra naturresurser, vilka skall tillämpas i mål och ärendenenligt olika speciallagar som reglerar mark- och Vattenanvändningen. Lagen blirdärmed ett instrument för att väga olika sektoriella intressen mot varandraoch för att påverka och samordna myndigheters beslutsfattande i riktning mot enbättre hushållning med naturresurserna. Utskottet har inte funnit anledning att frångå tidigareställningstaganden i denna fråga och avstyrker därför motionerna Jo781 ochJo803 yrkande 42. Såväl naturvärdslagen som skogsvårdslagen innehållerbestämmelser som ger möjlighet att skydda hotade djur- och växtarter. Som redovisats i del föregående har beslutat om ett nytt anslag för särskilda insatser för vård av hotade arter. Utskottet avstyrker därför motion Jo704 yrkande 8 och motion Jo723 i motsvarande del. Vad särskilt beträffar hänsynsreglerna i 21 §skogsvärdslagen har utskot- JoU 1987/88:5 tel tidigare uttalat att detillämpningsföreskrifter som utfärdat rörande skogsbruketshänsyn till naturvärden är utförliga och detaljerade och ger uttryck för enhög ambitionsnivå i nalurvärdsarbetet. I ochskogsvårdsstyrelsernas verksamhet ägnas dessa frågor stor uppmärksamhet bl. a.i sambarid med utbildningsinsatser inom skogsvärdsor-ganisationen. Utskottetdelar motionärernas synpunkter så till vida att det är viktigt att berördamyndigheter ständigt strävar efter all flytta fram positionerna inaturvårdsarbetet. Någon särskild åtgärd med anledning avmotionerna Jo722 och Jo723 i motsvarande del är inte påkallad. Utskottet har inte funnit anledning att frångå tidigareställningstaganden om det generella strandskyddet enligt 16 § naturvårdslagen.Frågan aktualiserades senast i samband med behandlingen av förslaget tillplan- och bygglag (BoU 1986/87:4). Pä förslag av jordbruks- ochbostadsutskotten avslog i detta sammanhang en motion om avskaffandeav det generella slrandskyddet. Utskottet föreslär att avslår ävenden nu aktuella motionen, Jo7l5. I motion Jo724 av och (bådas) anförs alt det i rådande jordbrukspolitiska läge finns ett ökat intresse förköttproduktion inom viltstängsel. Det innebär risk för att deallemansrätlsligt tillgängliga markerna minskar. Naturvärdslagen ger möjlighetför att vägra tillstånd till uppförande av viltstängsel eller attställa villkor för sådant tillstånd. Det är enligt motionen viktigt att det ianslutning till viltstängsel finns utförlig information om rätten alt vistas inaturen, om djurlivet och fakta om det aktuella vilthägnet. Utskottet erinrar om att det enligt 24 a § naturvårdslagengäller tillstånds-plikt för vilthägn på områden där allmänheten får färdasfritt (prop. 1981/ 82:220, JoU 1982/83:4). Frågor om tillstånd prövas av , som därvidskall ta hänsyn till behovet av skydd för friluftslivet och naturmiljön.Tillstånd skall förenas med villkor som behövs till skydd för dessa intressen. Detaljbestämmelser om utformningen av vilthägn och omgenomgångar för allmänhetens tillträde till området m. m. finns inaturvårdsverkets jaktkungörelse (SNFS 1983:1). Utskottet delar motionärernas synpunkter så till vida attdel måste göras en noggrann avvägning mellan å ena sidan behovet avallemansrätlsligt tillgängliga markområden och å andra sidan de areellanäringarnas intresse av kompletterande produktionsformer m. m. Det får i förstahand ankomma på och berörda länsstyrelser att göra dessaavvägningar och i samband därmed bedöma informationsbehovet i enlighet med motionärernassynpunkter. Motionen bör kunna tillgodoses inom ramen för nu gällandebestämmelser, och utskottet är således inte berett att föreslå något initiativfrån sida i detta ämne. JoU 1987/88:5 1 motion Jo837 av m. fl. (c) yrkande 3hemställs att det tas initiativ för att få förklarat sominternationell nationalpark. En liknande motion (c) behandlades vid föregåenderiksmöte (JoU 1986/87:3). 1 betänkandet, till vilket här hänvisas, redovisadesutförligt det internationella samarbetet m. m. rörande . Utskottetställde sig i stort sett positivt till motionen men ansåg att det nuvarandefördragssystemet fungerat väl och att möjligheterna till utvidgat samarbete pågrundval av detta system är goda. Motionen ansågs i huvudsak tillgodosedd medde redovisade uttalandena. Vid beredningen av det nu aktuella motionsyrkandet harutskottet inte funnit anledning att frångå den i nyssnämnda betänkande gjordabedömningen. Med det anförda avstyrks motion Jo837 yrkande 3. 1. beträffande en landsomfattandenaiurvårdsslralegi m. m. att avslår motion 1986/87 :Jo314 yrkande 9, 2. beträffande ökade resurser tilllänsslyrelserna attriksdagen avslår motion 1986/87:Jo834 yrkande 6, 3. beträffandenationalparker och naturreservat attriksdagen avslår motion 1986/87:Jo704 yrkandena 5 och 7, 4. beträffande vården avkulturlandskapet att avslår motion 1986/87:Jo762, 5. beträffande Stora Sjöfalletsnationalpark altriksdagen avslår motionerna 1986/87:Jo704 yrkande 3 i motsvarande del och1986/87 :Jo803 yrkande 47, 6. beträffandenationalpark i allriksdagen avslår motionerna 1986/87 :Jo704 yrkande 4 och 1986/ 87:Jo803 yrkande43, 7. beträffandeAbisko nationalpark attriksdagen avslår motion 1986/87 :Jo704 yrkande 3 i återstående del, 8. beträffandenationalparker i Taavavuoma och Rogen att riksdagenavslår motion 1986/87 :Jo803 yrkandena 44 och 45, 9. beträffande att avslår motion 1986/87:Jo827, 10. beträffandeskogsbruk i fjällområdet m. m. attriksdagen avslår motion 1986/87 :Jo803 yrkandena 46 och 49, 11. beträffande naturreservat allriksdagen avslår motion 1986/87:Jo803 yrkande 32, attriksdagen avslår motion 1986/87.0802 yrkande 10, 13. beträffandey/öra- och faunavårdsarbetet allriksdagen avslår motion 1986/87:Jo803 yrkande 53, 14. beträffandevåtmarkernas betydelse allriksdagen avslår motionerna 1986/87:Jo803 yrkande 52 och K 1986/87:Jo834yrkande 7, 15. beträffande tillägg tid CW-listan JoU 1987/88:5 att avslårmotion l986/87:Jo780, 16. beträffande Gullhögsfloarna attriksdagen avslår motion 1986/87:Jo794, 17. beträffande torrläggning avmärgelgravar m. m. att avslår motion 1986/87:Jo828, 18. beträffande ersättning tdlmarkägare m. m. attriksdagen avslår motionerna 1986/87 :Jo236 yrkande 5, 1986/ 87:Jo704 yrkande 10och 1986/87:Jo705, 19. beträffandeny naturvårdslagstiftning attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Jo781 och 1986/87:Jo803 yrkande 42, 20. beträffandeöversyn av 21 § skogsvårdslagen auriksdagen avslår motionerna l986/87:Jo722 och l986/87:Jo723 i motsvarande del, 21. beträffande naturvårdslagensbestämmelser om hotade arter att avslår motionerna 1986/87:Jo704yrkande 8 och 1986/ 87:Jo723 i motsvarande del, 22. beträffande slrandskyddet attriksdagen avslår motion 1986/87:Jo715, attriksdagen avslår motion l986/87:Jo724, altriksdagen avslår motion 1986/87 :Jo837 yrkande 3. Närvarande: (), (),(), (), (), (), (), (), (), LennartBrunander (c), (vpk), (), (), AndersCastberger (fp) och (). Reservationer JoU 1987/88:5 En landsomfattande naturvärdsstrategi m. m. (mom. 1) (vpk) anser detsatt den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjarmed "Utskottet får" och slutar med "anfört" bort haföljande lydelse: 1 värt land finns alltjämt ett stort antal unikanaturområden, värdefulla växt- och djurarter och områden med representativnatur, vilka inle åtnjuter tillfredsställande skydd mot olika typer avexploatering. För att samordna de nödvändiga skyddsinsatsérna krävs ensamordnad, landsomfattande naiurvårdsslralegi, grundad pä en totalinventeringav skyddsvärda områden. Denna inventering bör utföras och med underlagfrån bl. a. länens naturvärdsplaner, och skogsstyrelsensurskogsinventering och utredningen om naturtyper i . De områden somdärvid klassificeras som skyddsvärda måste garanteras ett skydd för framtiden.Det anförda innebär att utskottet instäriimer i motion Jo314 yrkande 9. Dettabör ges regeringen till känna. dets att utskottets hemställan under I bort ha följandelydelse: 1. beträffande en landsomfattande naiurvårdsslralegi m. m.att med anledning av motion 1986/87:Jo314 yrkande 9 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört, Nationalparker och naturreservat (mom. 3) , och (allam) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Utskottet finner" och slutar med"naiurvårdsförvaltningskommitténs överväganden" bort ha följandelydelse: Vad sålunda anföri om skyddet för nationalparkerbör tillgodose syftet med motion Jo704 yrkande 5 (delvis). Utskottet utgårgivetvis från att uttalandet följs av regeringen och de myndigheter somhandlägger dessa frågor. Detta bör ges regeringen till känna. När det gällerskyddsformen naturreservat delar utskottet motionärernas uppfattning attnaturreservatet i första hand bör syfta till ett skydd för särskildanaturtyper, t. ex. biotoper för hotade arter och geologiska formationer.Däremot bör denna skyddsform inte komma i fråga av hänsyn till friluftsliv ochrekreation. Här finns andra, mindre ingripande skyddsformer att tillgå. Där detär möjligt bör en ägare av den berörda marken eller intilliggande mark få etttillsynsansvar för naturreservatet. Härigenom uppnås en personligansvarskänsla, och kostnaderna för tillsynen minskar. Denna modell kan användasäven för andra naturvärdsobjekt. Många av dagens naturreservat har inte sådanstatus att de bör kvarstå som naturreservat. Regeringen bör därför utvärderasyftet med denna skyddsform. Vad utskottet anfört med anledning av yrkandena 5och 7 i motionen bör ges regeringen till känna.