bet · GB01SfU17 · 1987-12-31 00:00:00 — om bistånd åt asylsökande, m.m. SfU 1987/88:17 Regeringen() har i proposifion 1987/88:80 föreslagit riksdagenatt anta de av lagrådet granskade förslagen till 1. lag om bistånd åt asylsökandem.fl., 2. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 3. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Lagförslagenåterfinns som bilaga 1 fill betänkandet. Motioner väckta med anledning av propositionen 1987/88;Sfl4av m.fl. (m) vari yrkas 1. attriksdagen beslutar om en ändring i socialtjänstlagen för att få överensstämmelse med lagen om bistånd åt asylsökande m.fl. i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att som sin meningger regeringen till känna att det särskilda bidraget bör ges en generöstillämpning, 3. att beslutaratt 2 § p. 4 i den föreslagna lagen om bistånd åt asylsökande m.fl. fårföljande lydelse: vistas i en kommun, som den asylsökande har familjeanknytningtill eller har andra särskilda skäl att vistas i, 4. att beslutar att denföreslagna nya lagen jämte lagändringarna skall träda i kraft . 1987/88:Sfl5av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att som sin meningger regeringen till känna vad i mofionen anförts om en generös tillämpning av 2§ 4, lagförslaget, 2. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om fillämpningen av detsärskilda bidraget, 3. att beslutar om sådanrättslig reglering av undantag för asylsökande i socialtjänstlagen varomuttalande görs i proposifionen, 4. att beslutar om sådanfidpunkt för ikraftträdande av nu aktuellt lagförslag som gör samordning möjligmed andra lagändringar rörande asylärenden som föreläggs undervårsessionen 1988. Socialutskottethar yttrat sig över propositionen och mofionerna 1987/ 88:Sfl4 yrkande 1 och1987/88:Sfl5 yrkande 3. yttrande, SoU 1987/88:4 y, återfinnssom bilaga 2 till betänkandet. 1 1987/88.11 saml. Utskottet SfU 1987/88:17 Deriktlinjer för att ta emot asylsökande och flyktingar i som infördesden (prop. 1983/84:124, SfU 27, rskr. 295) och som i vissa delarändrats fr.o.m. (prop. 1985/86:25, SfU 7, rskr. 73) byggerpå samverkan mellan staten, kommunerna och de berörda utlänningarna. Enligtriktlinjerna har statens invandrarverk () det stadiga ansvaret föröverföring och mottagning av flyktingar i . driver förläggningar ochskall träffa överenskommelser med kommuner om att ta emot asylsökande ochflyktingar mot statlig ersättning. Utlänningarsom söker asyl i samband med inresan i skall normalt tas emot i enstatlig utredningsförläggning medan polisen utreder asylärendet. Därefterskall de anvisas bostad i en kommun som har träffat överenskommelse med. Ävenutlänningar som inte söker asyl i direkt anslutning till inresan utan förstefter en tids vistelse i landet bör enligt de gällanderikthnjerna i ökad utsträckning inkvarteras på utredningsförläggning under dentid som polisutredningen i asylärendet genomförs, om de inte har någon egenbostad eller nära familjeanknytning i vistelsekommunen. I de fall asylärendenautreds av polismyndigheten i den kommun där den asylsökande lämnat in sin ansökansvarar kommunen för inkvartering och socialt stöd . Denförsta inkvarteringen på förläggning syftar bl.a. till att poHsens utredningarav asylärenden skall kunna genomföras snabbt och effektivt. Nårpolisens asylutredning och övriga åtgärder är genomförda skall den asylsökandeså snart som möjligt placeras ut i en kommun som har planerat ett mottagande. Biståndunder vistelse på förläggning utges enligt SIV:s interna förläggningsföreskrifter.Enligt dessa skall principerna för biståndsgivningen följa 6 §socialtjänstlagen (1980:620). beslutar om vilket ekonomiskt och annat stödsom skall utgå. Oavsett den enskildes ekonomiska tillgångar tillhandahållsmöblerad bostad och eventuell utrustning för matlagning. I övrigt behovsprövas biståndet.Ett dagbidrag lämnas för mat och andra levnadskostnader. Därutöver kan vidbehov bidrag lämnas för komplettering av basutrustning av kläder och skor samtextra bidrag för t.ex. spädbarnsutrustning och glasögon. Enasylsökande som är inkvarterad i en kommun får hjälp till sitt uppehälle i formav socialbidrag. Detta utgår enligt samma normer som för andra kommuninnevånareoch är individuellt behovsprövat. Nivån på socialbidraget skall enligt 6 §socialtjänstlagen vara sådan att den enskilde uppnår en skälig levnadsnivå.Bedömningen av vad som är en skälig levnadsnivå ankommer i första hand påkommunerna själva, men de flesta kommuner tillämpar s.k. bruttonorm. Denberäknade innefattar olika kostnadsposter och anges till viss procentav basbeloppet beroende på om den biståndsberättigade är ensamstående ellersamboende. för barn varierar beroende på barnets ålder. men.Asylsökande inkvarteras i en del kommuner i basmöblerade genom- SfU1987/88:17 gångslägenheter i väntan på beslut i asylärendet. Socialbidrag lämnas - förutom till uppehälle, bostad ochhemutrustning -vid behov också fill annat som t.ex. medicin, glasögon och akuttandvård. Kommunernas kostnader för ekonomisk hjälp till utlänningarsom väntar på beslut i fråga om uppehållstillstånd och flyktingar ersätts avstaten enligt förordningen (1984:683) om statlig ersättning för mottagande avflyktingar och vissa andra utlänningar. Utöver den statliga ersättningen för defaktiska kostnaderna för bostad och uppehälle får kommunerna också ettschablonbe-räknat bidrag för varje asylsökande eller flykting man tar emot.Schablonbidraget är avsett att täcka övriga kommunala kostnader för att taemot asylsökande och flyktingar. Vidare lämnas ersättning fill sjukvårdshuvudmännenför sjukvårdskostnader. Regeringen tillsatte två utredningar meduppdrag att utreda bl.a. möjligheten att förkorta handläggningsfiderna iasylärenden. En av utredningarna (A 1987:01) hade i uppdrag att göra en iförsta hand teknisk översyn av utlänningslagen och har i januari 1988överlämnat sitt betänkande (SOU 1988:1) Översyn åv utlänningslagen. Den andrautredningen, asylärendeutredningen, skulle se över organisation och rutinerför handläggningen av asylärenden. Utredningen lämnade endelrapport (Ds A 1987:3) Kortare väntefider i aisylärenden med bl.a.principförslag fill en ny organisation för handläggning av asylärenden ochmottagande av asylsökande. har vidare i januari 1988överlämnat sitt slutbetänkande (SOU 1988:2) Kortare väntan, som innehåller meradetaljerade förslag med utgångspunkt i principförslagen. föreslår bl.a. att asylutredningarnai så stor utsträckning som möjligt koncentreras till utredningsslussar, där deasylsökande skall vistas till dess utredningen är genomförd. Huvudregeln börenligt utredningsförslaget därför vara att en utlänning som tillåts resa in iSverige för att få en ansökan om asyl prövad skall bege sig till enutredningssluss för att där genomgå ett fullständigt asylförhör och attundantag bör göras bara i sådana fall då man av humanitära, medicinska,familjesociala eller andra särskilda skäl inte rimligen kan begära att denasylsökande skall bege sig till en utredningssluss för utredning. är slutförd skall den asylsökande å andra sidan utan dröjsmål lämnaslussen. De nämnda betänkandena bereds inomregeringskansliet. I propositionen föreslås ett nytt system för bistånd tillasylsökande och andra utlänningar som söker uppehållstillstånd här i landet ochvistas här ansökan prövas. Rätten till bistånd för asylsökande föreslås bli beroendeav att den asylsökande vistas antingen på en statlig förläggning förasylsökande eller i en kommun där hon eller han har anvisats plats av . Ävenasylsökande som har stark familjeanknytning fill en annan kommun eller som harandra synnerliga skäl att vistas där skall ha rätt till stöd enligt lagen.Bistånd skall kunna gesockså om en asylsökande vistas tillfälligt i en kommun medan hon SfU1987/88:17 eller han väntar på att anvisas plats på en förläggning eller i enannan kommun. Även andra utlänningar som har sökt uppehållstillstånd efterinresan och av särskilda skäl får vänta här i landet på beslut - i huvudsaknära anhöriga till personer som redan är bosatta här - skall omfattas av lagen. Som skäl för det nya systemet anges bl.a. att insatsernaför de asylsökande behöver kunna planeras och styras.Vidare bör reglerna om bistånd vara enhetliga och nivån densamma oavsett om denasylsökande vistas på förläggning eller i en kommun. Som ett starkt motiv nämnsockså önskan att koncentrera polisens asylutredningar fill några få storautredningsslussar i syfte att åstadkomma kortare handläggningstider. Ävenbristen på bostäder på vissa håll och strävandena att motverka en alltför storkoncentrafion av asylsökande till storstäderna mofiverar enligt propositionenatt reglerna för bistånd åt asylsökande knyts till att de under väntefidenvistas på en plats där det finns resurser och möjligheter att planeramottagandet för dem. I fråga om placering av asylsökande på en förläggningeller i en kommun anförs i propositionen (s. 21) att en asylsökande som har sinmake eller maka eller någon annan mycket nära anhörig redan bosatt i en kommunsom regel bör tas emot i denna kommun och ha rätt att få bistånddär, åven om själva utredningen om uppehållstillstånd görs på enutredningssluss. Även i övrigt bör vissa undantag enligt propositionen kunnagöras från huvudregeln att en asylsökande skall vara inkvarterad på enförläggning under asylutredningen för att bistånd skall ges. Det gäller t.ex.personer som av medicinska skäl bör tas om hand på annat håll. Vidare bör somregel alla asylsökande - om de så önskar - placeras där det finns landsmän somde kan kommunicera med. Om placeringen sker efter dessa riktlinjer, är detenligt propositionen rimligt att rätten till fortsatt ekonomisk hjälp är knutentill den förläggning eller kommun där man har anvisats bostad under väntetiden.Undantagsvis bör asylsökande som anvisats plats på en förläggning eller i en visskommun enligt propositionen kunna beviljas bistånd även i en annan kommun. I specialmotiveringen (s. 39) anges att undantag frånhuvudregeln bör kunna göras för asylsökande som har nära anhöriga redan bosattai en kommun. Med nära anhörig avses i första hand make/maka, barn ellerföräldrar. I vissa fall kan även syskon höra hit. Även i övrigt bör vissaundantag kunna göras från huvudregeln, om den asylsökande har synnerliga skälatt vistas i en viss kommun. I propositionen betonas dock att regeln är avseddatt tillämpas restriktivt. Biståndet enligt det nya stödsystemet skall kunna lämnas iform av kostnadsfri bostad, dagbidrag och särskilt bidrag. Bostadsstödet skalli princip utgöras av logi i en statlig förläggning eller, om en plats haranvisats i en kommun, i en genomgångsbostad i kommunen. Om det saknas sådanabostäder eller om det annars finns synnerliga skäl, skall stöd kunna ges ocksåför annat boende. Den som behöver det skall ha rätt till ekonomiskt biståndfill sin dagliga livsföring i form av dagbidrag. Dagbidraget avses tillförsäkraden asylsökande en skälig levnadsnivå och vara kopplat till basbeloppet. Utöverkostnadsfri bostad och dagbidrag kan den asylsökande ha rätt fill bidrag för vissa särskildabehov, om hon eller han saknar egna medel. Sådant SfU 1987/88:17 bidragskall dock lämnas endast om det bedöms vara nödvändigt för utlänningenslivsföring eller för att utreda ärendet om uppehållstillstånd. Såväldagbidraget som det särskilda bidraget avses kunna schabloniseras i hög grad. Rättentill bistånd skall upphöra då frågan om uppehållstillstånd har avgjortsslutligt. Utlänningen skall dock ha rätt fill bistånd somerfordras för att verkställa ett beslut om avvisning eller utvisning. Rättentill bistånd skall allfid upphöra när ufiänningen lämnar landet. Statligersättning skall utgå till kommunerna för bistånd enligt den nya lagen, däremotinte för vad kommunerna kan ha gett ut i socialbidrag till asylsökande ochandra utlänningar som söker uppehållsfillstånd. Besluti biståndsfrågan skall enligt förslaget fattas av , då ufiänningen vistas påen förläggning, annars av socialnämnden i vistelsekommunen. Dennya lagen föreslås träda i kraft . Som skäl anges att det nyastödsystemet bör införas eftersom det är vikfigt attsnarast förbättra möjligheterna att uppnå målen för flyktingpolitiken. Fördetta krävs ett planerat mottagande av asylsökande. NilsCarlshamre m.fl. betonar i motion Sfl4 det yttersta ansvar som en kommun enligtsocialtjänsfiagen har för varje människa som vistas i kommunen och begär iyrkande 1 att det i socialtjänstlagen skall anges att annan form av bistånd kanförekomma och att den nu föreslagna formen av bistånd ges en annan benämning.Motionärerna anser vidare att det måste finnas större flexibilitet i det nyasystemet och begär i yrkande 3 att undantaget från kravet på att en asylsökandeskall vistas på statlig förläggning eller i en anvisad kommun för att ha rätttill bistånd skall mildras till att avse familjeanknytning eller andrasärskilda skäl. Vad avser det särskilda bidraget anser mofionärerna attreglerna bör kunna tillämpas relafivt generöst och att schabloniseringen intefår gå för långt, och de begär i yrkande 2 ett tillkännagivande härom.Motionärerna, begår slutligen i yrkande 4 att ikraftträdandet skall uppskjutastill med hänsyn fill ärendebehandling och behovet avgrundlighet i den lagstiftande statsmaktens överväganden. KenthSkårvik m.fl. begär i motion Sfl5 yrkande 3 också att en klarare rättsligreglering görs av förhållandet mellan socialtjänstlagen och den nya lagensåvitt avser asylsökandes m.fl. rätt till bistånd. Mofionärerna, som framhållersambandet mellan handläggningstidernas längd och tillämpningen avundantagsregeln, anser också att en så restrikriv tillämpning av regeln omundantag från kravet på vistelse på förläggning eller i en anvisad kommun förrätt till bistånd som anges i propositionen inte är acceptabel. Enligtmotionärerna kan det finnas fall där det är bra både för den asylsökande ochför en väl fungerande mottagning om den asylsökande kan bo hos en släktingeller annan närstående person. Undantag bör därför enligt motionärerna medgesom det bedöms rimligt och regeln bör tillämpas med generositet och förnuft.Mofionärerna begär i yrkande 1 ett tillkännagivande härom. fråga omdet särskilda bidraget framhåller motionärerna vikten av en generös SfU1987/88:17 tillämpning av regeln och sambandet mellan handläggningstidernaslängd och regeltillämpningen, och de begär i yrkande 2 ett tillkännagivandehärom. I motionen kritiseras vidare att propositionens förslag till stor delutgår från förslag som skisserats i de två presenterade betänkandena ihithörande frågor som ännu inte förelagts . Motionärerna, somframhåller behovet av information och utbildning för berörd personal, anser attdet hade varit en fördel för helhetsbedömningen om i ett sammanhanghade kunnat ta ställning till samtliga förslag om förändringar iasylförfarandet och i mottagningssystemet. De begär därför i yrkande 4 en sådantidpunkt för ikraftträdandet att samordning blir möjlig med andra förslag rörandeasylärenden som föreläggs . Utskottet vill inledningsvis understryka vad som ipropositionen anförs (s. 15) om behovet av att insatserna under utredningstidenför ett asylärende kan planeras och styras och den betydelse detta har för attmålen för flyktingpolifiken skall kunna uppfyllas. Utskottet vill ocksåunderstryka vikten av att handlåggningstiderna i asylärenden och därmedväntetiderna för de asylsökande förkortas. De i proposifionen framlagda förslagenär enligt utskottets uppfattning ett viktigt led i detta arbete. har berett socialutskottettillfälle att yttra sig över propositionen och motionerna Sfl4 yrkande 1 ochSfl5 yrkande 3. , vars yttrande SoU 1987/88:4 y finns intaget ibilaga 2 till betänkandet, har sammanfattningsvis ingen erinran motlagförslaget såvitt avser förhållandet mellan socialtjänstlagen och denföreslagna lagen men anser det angeläget att slår fast att lagen ombistånd åt asylsökande m. fl. inte innebär någon begränsning avsocialtjänstlagens tillämpningsområde. konstaterar att enligt 2 §socialtjänstlagen varje kommun svarar för inom sitt område ochatt kommunen enligt 3 § samma lag har det yttersta ansvaret för att de somvistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Detta ansvarinnebär ingen inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. I 6 §socialtjänstlagen föreskrivs att den enskilde har rätt till bistånd försörjning och sin livsföring i övrigt, om hans behovinte kan tillgodoses på annat sätt. Genom biståndet skall den enskildetillförsäkras en skälig levnadsnivå Det nya stödsystemet för asylsökande är av generell naturoch kan därför, såsom uttalas i propositionen (s. 27 f.), närmast jämföras médtrygghetsanordningarna på det socialpolitiska området. Utskottet delar den ipropositionen (s. 37) uttalade uppfattningen att det genom att ett specielltstöd införs för dem som söker uppehållstillstånd i blir tydligt att dei princip inte har rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen och att dettaföljer utan någon ändring i den lagen. Det yttersta ansvar en kommun genomsocialtjänstlagen har för dem som vistas i kommunen inskränks emellertid enligtutskottets uppfattning inte genom den föreslagna lagen. någonerinran inte heller kan riktas mot att beteckningen bistånd används SfU1987/88:17 även i den nya lagen. Som anges både i propositionen och i socialutskottetsyttrande kan problem antas komma attuppstå främst i de fall en asylsökandeanvisats plats på en förläggning eller i en viss kommun men hellre vill bo i enannan kommun. Frågan blir då om den asylsökande skall anses, omfattas avundantagsregeln om rätt till bistånd enligt den nya lagen vid vistelse i denandra kommunen på grund av stark familjeanknytning eller av andra synnerligaskäl. I propositionen hänvisas (s. 12 och 39) till ett avgörande av regeringsrättenrörande en kommuns skyldighet att utge socialbidrag (RÅ 1987 ref 12). I målet var fråga om en asylsökandes behov av biståndenligt 6 § socialtjänstlagen kunde anses tillgodosett genom att platstillhandahölls honom på en statlig utredningsförläggning. Den asylsökande, somvar och troende sikh, ville bo hos sin syster i , därhan också kunde utöva sin religion. Sedan han sökt asyl hänvisades hanemellertid till en förläggning i . Den asylsökande lät sig inte nöja meddetta utan ansökte om bistånd från socialnämnden i . -Regeringsrätten hänvisade i sin dom till uttalanden i prop. 1983/84:124 omstatliga förläggningar för mottagande av flyktingar och asylsökande ochanförde att en asylsökandes behov i regel fick anses fillgodosett, i den meningsom avses i 6 § socialtjänstlagen, genom att plats tillhandahölls honom i enutredningsförläggning men att i linje med vad som angivits i propositionenundantag från denna regel måste göras för fall där särskilda omständigheterföranledde det. I det aktuella fallet ansåg regeringsrätten attfamiljeanknytningen till den äldre systern och hennes man med hänsyn till denasylsökandes ungdom framstod som ett så värdefullt stöd somfrågan om uppehållstillstånd prövades att den borde ha beaktats. En placeringi en avlägsen förläggning som den i kunde vidare enligt regeringsrätteninte tillgodose hans särskilda behov. I det förevarande fallet ansåg såledesregeringsrätten att vistelsekommunen bort utge socialbidrag. I propositionen (s. 39) anges att undantag frånhuvudregeln att bistånd endast skall lämnas till den som vistas på enförläggning eller i en anvisad kommun bör kunna göras för asylsökande som harnära anhöriga redan bosatta i en kommun. Med nära anhörig avses i första handmake/maka, barn eller föräldrar men i vissa fall kan även syskon höra hit (jfrdet refererade rättsfallet). Även i övrigt bör vissa undantag kunna göras frånhuvudregeln, om den asylsökande har synnerliga skäl att vistas i en visskommun. Enligt utskottets uppfattning skiljer sig reglerna om rätt fill biståndenligt den föreslagna lagen inte nämnvärt från vad som i enlighet med detrefererade rättsfallet gällt för en asylsökandes rätt till socialbidrag i enkommun, som hon eller han vistats i, trots att plats anvisats på förläggningeller i annan kommun. Mot denna bakgrund och med hänsyn till de riktlinjer somenligt propositionen bör gälla för placeringen av asylsökande anser utskottetatt de angivna förutsättningarna för rätt fill bistånd helt kan godtas.Utskottet vill dock i sammanhanget betona att rimliga handläggningsfider intebara är ett motiv för lagens införande utan också till viss del enförutsättning för att lagen skall kunna tillämpas på avsett sätt. I fråga om detsärskilda bidraget anges i propositionen att det kan avse t.ex. vinterkläder ellerglasögon. Andra exempel som nämns är kosttillskott, SfU 1987/88:17 medicin, akut tandvård,handikapputrustning, spädbarnsutrustning och andra för en drägliglivsföring nödvändiga hjälpmedel. även kunna utgå förkostnader för nödvändiga resor som den asylsökande gör i samband med besök hossitt offentliga biträde, om biträdet har sitt kontor på annan ort. mening synes denna exemplifiering innebära att det särskilda bidragetkommer att utges i erforderlig omfattning. Avslutningsviskonstaterar utskottet att någon proposition med anledning av översynen avutlänningslagen och asylärendeutredningens betänkande inte kan förväntas undervåren 1988. Utskottet instämmer dock i vad som i propositionen anförts ombehovet av ett snabbt genomförande av lagen om bistånd åt asylsökande m.fl. Meddet anförda tillstyrker utskottet bifall till propositionen och avstyrkerbifall till motionerna Sfl4 och Sfl5. attriksdagen med bifall fill proposition 1987/88:80 och med avslag på mofionerna1987/88:Sfl4 och 1987/88:Sfl5 antar de i propositionen framlagda förslagen till 1. lag om bistånd åt asylsökandem.fl., 2. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100), 3. lag om ändring i lagen(1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Närvarande:Doris (), (), (), (),(), (), (), Nils-OlofGustafsson (s), (), (), (), MargöIngvardsson (vpk), (), i (m) och MaudBjörnemalm (s). 1 Förslag till SfU 1987/88:17 Lag om bistånd åt asylsökande m.fl. i ag Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag ges bestämmelser om rätt till bistånd åten ufiänning som söker uppehållstillstånd här i landet och som vistas här ansökan prövas. 2 § Bistånd lämnas till en utlänning som med stöd av 3, 5eller 6 § utlänningslagen (1980:376) söker uppehållstillstånd (asylsökande), om den asylsökande 1. vistas på enstatlig förläggning för asylsökande, 2. vistas i enkommun som har träffat överenskommelse med statens invandrarverk om att ta emotasylsökande och där den asylsökande har anvisats plats av invandrarverket, 3. tillfälligtvistas i en kommun i avvaktan på att anvisas plats på en förläggning eller i enannan kommun, eller 4. vistas i enkommun som den asylsökande har stark familjeanknytning till eller har andrasynnerliga skäl att vistas i. Rätt till bistånd enligt första stycket har också denasylsökandes medföljande barn . 3 8 Biståndlämnas till andra utlänningar som söker uppehållstillstånd i och som avsärskilda skäl får vistas här medan ansökan prövas. Även deras medföljande barnunder har rätt till bistånd. Bistånd lämnas dock inte, öm ansökan avserendast en förlängning av ett tidigare tillstånd på i övrigt oförändradevillkor. 4 § Förutlänningar som vistas på en statlig förläggning skall biståndet beslutas ochlämnas ;av invandrarverket. För andra utlänningar skall biståndet beslutas ochlämnas av socialnämnden i den kommun där han eller hon vistas. 5 § Rättentill bistånd upphör 1. om utlänningen,innan beslut har meddelats i frågan om uppehållstill-Stånd, inte längre vistasså som sägs i 2 §, 2. näruppehållstillstånd ges, 3. när en ansökanom uppehållstillstånd har avslagits och ett beslut om avvisning eller utvisningskall verkställas; dock kvarstår rätten till bistånd även för den tid som skäligenbehövs för verkställigheten, eller 4. när utlänningenlämnar landet. 6 § Den som håller sig undan sä att ett beslut omavvisning eller utvisning inte kan verkställas har inte rätt till bistånd. 7 § Bistånd enligt denna lag lämnas i form avkostnadsfri bostad, dagbidrag eller särskilt bidrag. 8 § Enasylsökande som har fått plats på en statlig förläggning har rätt att SfU 1987/öö:17 få tillfälligt logi där.