bet · GB01AU1 · 1987-12-31 00:00:00 — AU 1987/88:1 I betänkandet behandlas sju motioner från det förrariksmötet berörande vissa frågor inom den statliga personalpolitiken. Ett parav motionerna gäller ledigförklaring och meritvärdering. Vidare aktualiserasfrågor om personalutbildning, nattraktamente och tjänstledighet förbiståndsarbete. I en motion föreslås på nytt en statlig"gagnlöshetsnämnd". Utskottet finner det inte påkallat för attföreslå någon åtgärd med anledning av motionerna. Till betänkandet har fogatsen reservation av vpk om regional och lokal personalutbildning. 1986/87:A601 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär ett förslag till lag om inrättande av engagnlöshetsnämnd i enlighet med motionens syfte. 1986/87:A803 av och (m,c)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om lika tjänstledighetsregler för tjänstledighet förbiståndsarbete i enskild och statlig eller statligt understöddbiståndsorganisation. 1986/87:A805 av () vari yrkas attriksdagen beslutar att värnpliktstjänstgöring får ett meritvärde likvärdigt medannan anställning. 1986/87: A808 av m.fl.(vpk) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omregional och lokal personalutbildning. 1986/87: A811 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom traktamente i vissa fall. 1986/87: A816 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom vikten av att kungöra ledigförklarade statliga tjänster. 1986/87:A818 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar begära förslag från regeringen om språktillägg till lönen för tjänsterinom den offentliga sektorn där tvåspråkighet anses ha meritvärde. Motiveringenåterfinns i motion 1986/87:Ub829. 1 1987/88.18 saml. Utskottet AU 1987/88:1 I det följande behandlar utskottet några frågor om denstatliga personalpolitiken, aktualiserade i motioner från det förra riksmötetsallmänna motionstid. Frågorna berör förfarandet vid tjänstetillsättningar ochmeritvärdering samt personalutbildning, ersättningar m.m. Avslutningsvis tarutskottet upp en på nytt väckt fråga om att inrätta en"gagnlöshetsnämnd". Enligt 4 kap. 4 § lagen (1976:600) om offentliganställning skall ledigförklaring av statliga tjänster ske om inte regeringenbestämmer annat: Regeringen har i anställningsförordningen (1965:601) gettföreskrifter som generellt bemyndigar myndigheterna att i vissa fall gå ifrånhuvudregeln om ledigför-klarande. Detta gäller bl.a. vid omplaceringar under deförutsättningar som anges i förordningen. () förespråkar i motion 1986/87:A816 attlediga tjänster regelmässigt skall kungöras. Under en följd av år harmyndigheternas anslag i besparingssyfte sänkts . Ingen verkschef, anförmotionären, vill avskeda en anställd därför att löneanslaget inte förslår.Myndigheterna tvingas sålunda att internkungöra vakanta tjänster, vilket ipraktiken utestänger sökande utanför den egna myndigheten. Enligt motionärenkan besparingskravet därmed komma att försämra myndigheternas effektivitet ochsamtidigt försämra rättssäkerheten. Rörligheten på arbetsmarknaden dämpas, ochmånga myndigheter kommer att gå miste om möjligheten att utifrån anställasökande som kan ha större kompetens. Det måste därjämte vara till nytta förstatsförvaltningen om tjänstemännen under sin karriär får tjänstgöra på fleramyndigheter. Mot bakgrund av det anförda föreslår motionären etttillkännagivande till regeringen om vikten av att ledigförklarade statligatjänster kungörs. Som utskottet ovan erinrat om är huvudregeln att ledigatjänster hos statsmyndigheterna skall offentliggöras genom ettkungörelseförfarande. Motiveringen för denna ordning kan sammanfattas så, atthänsynen till statsnyttan kräver att den mest skickade erhåller den ledigatjänsten. Som motionären påpekar ökar möjligheterna att vid entjänstetillsättning välja ur en kompetent krets av sökande genom att detdessförinnan har bringats till allmän kännedom att tjänsten är till ansökanledig. Staten har emellertid liksom övriga arbetsgivare att taandra hänsyn i sin personalpolitik. Hit hör ansvaret för de anställda vidövertalighet på grund av arbetsbrist. Enligt anställningsskyddslagen anses enuppsägning inte vara sakligt grundad om det är skäligt att kräva attarbetsgivaren bereder arbetstagaren annat arbete hos sig, dvs. möjligheternatill omplacering på den egna arbetsplatsen skall prövas före uppsägningen.Trygghetsavtalet för de statsanställda räknar härutöver med att omplacering pågrund av övertalighet skall kunna ske inte bara hos den egna myndigheten utan ocksåhos andra statliga myndigheter. Därför har myndigheterna genom anställningsförordningenmöjlighet att avstå från ledigkungörande om det är aktuellt att tillsätta enledig tjänst genom omplacering. Motionären varnar för att ett alltför vidsträckt bruk avinterntillsättningar kan leda till en minskad kompetens hos myndigheterna.Utskottet vill här stryka under att anställningsskyddslagen förutsätter att densom omplaceras också hartillräckliga kvalifikationer för att kunna sköta de nya arbetsuppgif- AU1987/88:1 ter som omplaceringen medför. Rätten till omplacering enligt detstatliga trygghetsavtalet bygger på samma synsätt. Dessutom sägs uttryckligen iavtalet att hänsyn måste tas till att verksamheten kan fullgöras på ett riktigtsätt. Av vad utskottet anfört framgår sammanfattningsvis attstatsmyndigheterna är skyldiga att som regel offentliggöra sina ledigatjänster. Undantag kan komma i fråga i vissa fall. Skall undantagen begränsas,vilket motionären förespråkar, måste man ifrågasätta betydelsen av desärskilda hänsyn som motiverat dem. Detta är utskottet inte berett att görautan föreslår att motionen av lämnas utan åtgärd. I motion 1986/87:A805 yrkar () attmeritvärdet av värnpliktstjänstgöring skall likställas med annan anställning. Imotiveringen för yrkandet anger motionären som exempel två lärare, en manligoch en kvinnlig, som examineras . Därefter fullgör den manlige lärarensin värnpliktstjänstgöring, medan den kvinnliga läraren börjar arbeta. Dekommer senare att tjänstgöra vid samma skola. När det blir nödvändigt att drain lärartjänster vid skolan därför att elevantalet minskar blir det den manligeläraren som får sluta. Hans kvinnliga kollega har nämligen hunnit få totaltsett fler tjänsteår. För meritvärdering av värnpliktstjänstgöring gäller denallmänna principen vid statliga tjänstetillsättningar att all erfarenhet somhar relevans för den sökta tjänsten får åberopas. Detta gäller ävenvärnpliktstjänstgöring och däri ingående utbildning. Av det exempel som valts imotionen framgår att den fråga det här gäller har mindre att göra medmeritvärdering än med de i anställningsskyddslagen eller avtal fastställdaturordningsreglerna vid uppsägning på grund av arbetsbrist. En lösning på detproblemet skulle vara att tiden för värnpliktstjänstgöring iturordningshänseende jämställs med anställningstid. Utskottet är inte berettatt förorda en ordning av det slaget utan anser att motionen inte bör leda tillnågon åtgärd. I anslutning härtill skall redovisas yrkandet i motion1986/87: A818 av () med begäran om förslag från regeringen omspråktillägg till lönen för tjänster inom den offentliga sektorn därtvåspråkighet anses ha meritvärde. Med detta förslag vill motionären att finskaspråket skall få ett ytterligare stärkt meritvärde inom den offentliga sektorn. Med det flexiblare lönesystem som utvecklas inomstatsförvaltningen med placering av tjänster i lönefält i stället för i fastalönegrader ökar möjligheterna till individualiserad lönesättning i de fall detbehövs för att rekrytera personal med särskild kompetens, t.ex. tvåspråkighet.I den mån det härutöver behövs särskilda åtgärder för att rekrytera ellerbehålla personal med den speciella kompetens som här avses får detta i vanligordning prövas i förhandlingsarbetet beträffande de offentliganställdas löne-och anställningsvillkor. Med hänsyn härtill avstyrks motionen. m.fl. (vpk) förordar i motion 1986/87:A808en ökad regional och lokal personalutbildning. Motionären hänvisar till denförsöksverksamhet på området som har bedrivits och framhåller attpersonalutbildning som genomförs regionalt eller lokalt blir billigare förstaten och dessutom ger regionalpolitiska sysselsättningseffekter. Utskottet betonade i sitt betänkande AU 1983/84:14 (s. 4)att det är AU 1987/88:1 angeläget med en statlig personalutbildning på regionaloch lokal nivå. Som nya former för en sådan utbildning pekade utskottet på deförsök som redan då hade gjorts med länsstyrelserna som utbildningssamordnare.Regeringen har härefter uppdragit åt länsstyrelserna attplanera och påbörja samordning av den statliga personalutbildningen i resp. län(utom ). Som exempel på utbildningssatsning som genomförts pådetta sätt skall här anges information och utbildning om den nya förvaltningslagen.En första utvärdering av utbildningsverksamheten har gjorts av länsstyrelsernasorganisationsnämnd och har överlämnats till . Som framgår av redovisningen finns inga skiljaktigauppfattningar om värdet av en decentraliserad personalutbildning. Denbegränsade försöksverksamheten med regionalt samordnad utbildning under1980-talets första hälft har ersatts av en mer fullskalig verksamhet medlovande resultat. På grund härav anser utskottet att det inte är påkallat mednågot initiativ från sida med anledning av motionen, som sålunda kanlämnas utan åtgärd. Vid övernattningar i samband med tjänsteresor utgårersättning för "styrkt logikostnad", dvs. i praktiken kostnaden förett hotellrum. Om förrättningsmannen inte haft någon logikostnad eller intekan styrka denna utgår nattraktamente med . Om förrättningen pågår längreän sänks beloppet till . () förespråkar i motion 1986/87: A811 attriksdagen skall ge regeringen till känna att nattraktamentet bör höjas tillförslagsvis . Motionären hävdar att traktamentsbestämmelsernas utformningmotverkar intresset hos de anställda att söka billigareövernattningsmöjligheter än hotell. Med ett schablonbelopp på angiven nivåräknar motionären med att många befattningshavare vid tjänsteresor skulle havalt billigare, privata alternativ. Rese- och traktamentsersättningarna för statstjänstemänregleras genom det allmänna reseavtalet (). Det nuvarande nattraktamentethar varit oförändrat . En höjning av beloppet har tidigarediskuterats i samband med förhandlingarna om statstjänstemännens löne- ochanställningsvillkor. Frågan har tagits upp i nya förhandlingar. Dessa ärför närvarande ajournerade. Utskottet har sympati för motionens syfte att begränsa dehöga övernattningskostnaderna vid tjänsteresor och utgår från attförhandlingarna i frågan tas upp på nytt . bör docki detta sammanhang avstå från att ge direktiv för det fortsattaförhandlingsarbetet på det preciserade sätt som motionsyrkandet förutsätter. Utöver den metod för att bringa nedövernattningskostnaderna vid tjänsteresor som här diskuterats kan det varaanledning att erinra om att det ingår i uppdraget för den nya utredningen(1987:29) om reformerad inkomstbeskattning att se över reglerna för beskattningav traktamenten och övriga kostnadsersättningar vid resor. Med det anförda fårmotionen anses besvarad, och den påkallar härutöver inte någon åtgärd frånriksdagens sida. Vidtjänstledighet för alt delta i biståndsarbete är gällande ledighetsregler för statsanställda merliberala om det är fråga om statlig eller statsunderstödd AU 1987/88:1verksamhet än om enskild verksamhet utan statligt stöd. Medhänvisning till vad utskottet anförde i denna fråga föreslår IngridSundberg (m) och (c) i motion 1986/87:A803 ett uttalande frånriksdagens sida om lika tjänstledighetsregler när det gäller biståndsarbete. Utskottetuttalade i betänkande AU 1986/87:2 (s. 4) som sin mening att det ärönskvärt med en utjämning av föreliggande skillnader i möjligheterna tilltjänstledighet för biståndsarbete. Mot den bakgrunden har regeringen ,, ändrat bestämmelserna så att de fr.o.m. gersamma rätt till tjänstledighet för anställning inom offentlig och privatbiståndsverksamhet. Motionens syfte är därmed tillgodosett, och den påkallarinte någon åtgärd. Slutligenbehandlar utskottet ett förslag i motion 1986/87:A601 av ()om att inrätta en "gagnlöshetsnämnd". Nämndens tänkta uppgift är attpröva påståenden från statsanställda om att den verksamhet vari de ärsysselsatta är onyttig och, om påståendena befinns vara riktiga så attverksamheten kan avvecklas, tilldela vederbörande en belöning. Ettlikartat yrkande behandlades av utskottet i betänkande AU 1984/ 85:15.Utskottet kan inte se att den föreslagna nämnden skulle bli till nytta i detfortlöpande arbetet med att effektivisera statsförvaltningen. börinte medverka till att ett organ av detta slag inrättas, varför motionenavstyrks. 1. beträffandeledigförklaring av statliga tjänster att avslår motion 1986/87:A816, 2. beträffande meritvärdet av värnpliktstjänstgöringatt avslår motion 1986/87:A805, 3. beträffande språktillägg att avslårmotion 1986/87:A818, 4. beträffande regional och lokal personalutbildningatt avslår motion 1986/87:A808, 5. beträffande nattraktamente att avslårmotion 1986/87:A811, 6. beträffande tjänstledighet för biståndsarbete attriksdagen avslår motion 1986/87:A803, 7. beträffande inrättande av en gagnlöshetsnämnd attriksdagen avslår motion 1986/87:A601. Stockholmden På arbetsmarknadsutskottets vägnar Närvarande:Lars Ulander (s), (), (), /88:1 (), (), (), (), . (), i (c), (vpk), (), (m), (), () och (). Regional och lokal personalutbildning (mom. 4) (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Som framgår" och slutar med "utan åtgärd" bort haföljande lydelse: Utvärderingen av länsstyrelsernas samordning av denstatliga personalutbildningen på regional nivå visar att denna utbildning ärrelativt okänd hos en del centrala verk och myndigheter. I andra fall ärmyndigheterna obenägna att släppa till utbildningspengar till regionala ochlokala organ. I flera fall är det fråga om myndigheter med egna centralaresurser för allmän personalutbildning som man inte är beredd att upphöra med.Mot den bakgrunden anser utskottet att det är motiverat att regeringen utfärdarklara direktiv till statliga myndigheter och affärsverk att i enlighet medstatsmakternas intentioner så långt möjligt genomföra sin personalutbildningregionalt och lokalt. Detta bör med bifall till motion A808 (vpk) geregeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder 4 bort ha följande lydelse: 4. beträffande regional och lokalpersonalutbildning att med bifall till motion 1986/87:A808 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.