bet · GB01SoU3 · 1987-12-31 00:00:00 — om uppföljning av handlingsprogram i handikappfrågor (skr.1986/87:161) I regeringens skrivelse 1986/87:161 ()redovisas regeringens bedömningar med anledning av beslut (SoU1985/86:11, rskr. 159) angående en uppföljning av Handlingsprogram i handikappfrågor.Riksdagen bereds tillfälle att ta del av vad som anförs. Inledningsvis erinras i skrivelsen om alt socialutskottetvåren med anledning av motioner angående riktlinjer för handikappolitikenframhöll alt del var angeläget alt följa upp Handlingsprogrammet ihandikappfrågor (SOU 1982:46). borde enligt utskottet undernästkommande få en redovisning för hur handlingsprogrammetförverkligats på olika områden och för de åtgärder som vidtagits frånregeringens sida för att påskynda utvecklingen. beslutade all geregeringen fill känna vad utskottet anfört (SoU 1985/86:11, rskr. Medanledning av beslut uppdrog regeringen åt statenshandikappråd alt göra den uppföljning av handlingsprogrammet som riksdagenbeslutat om. har redovisat resultatet av dennauppföljning till regeringen. I skrivelsen anförs all insatserna för att utvecklasamhällets stöd till handikappade har haft och även kommer alt ha högprioritet i regeringens politik. Trots att samhällsekonomin varit hårtansträngd som förflutit sedan handlingsprogrammet överlämnadestill reger;ingen, har betydande framsteg kunnat göras på en rad områden, ochstatsrådets bedömning är att regeringens handikappolitik varit framgångsrik ochi god överensstämmelse med handlingsprogram. Statsrådet betonaremellertid alt detta naturligtvis inte skall uppfattas som om regeringen ärhelt till freds med hur samhället är utformat ur handikappsynpunkt.Fortfarande återstår en rad brister som successivt måste undanröjas om måletfull delaktighet och jämlikhet skall kunna förverkligas. Regeringens ambitionär därför att fortsätta reformarbetet inom handikappområdet, och även i delframlida handikapparbetet kommer programmet alt fungera som ett viktigtunderlag. De åtgärder som regeringen har vidtagit för all påskyndautvecklingen inom handikappområdet har, framhålls det i skrivelsen, omfattatnära nog samtliga samhällsområden och varit av starkt skiftande karaktär. Bland de åtgärder som vidtagits för att stärka dehandikappades sociala och ekonomiska trygghet nämns bl.a. beslut attavskaffa karens- 1 1987/88. dagarnainom sjukförsäkringen och de differentierade vårdavgifterna inom SoU 1987/88:3sjukvården. Vidare anförs att inom socialförsäkringens ram de handikappadesekonomiska trygghet också har förstärkts genom höjningen av nivåerna inomhandikappersättningen, reformeringen av vårdbidraget samt förbättringen avföräldraförsäkringen. Genom lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m.fl. som trädde i kraft har betydelsefullasteg tagits i strävandena att integrera psykiskt utvecklingsstörda i samhället. Beträffande utökade möjligheter för handikappade till etteget och självständigt boende framhålls alt en serie insatser gjorts iöverensstämmelse med handlingsprogrammet. Bl.a. hänvisas lill riksdagsbeslut omvissa nya stödformer samt till att kommunernas ansvar för bostadsförsörjningenför alla medborgare kommit till klarare uttryck i lagstiftningen (prop. 1984/85:142, BoU 24, SoU 4 y, rskr. Vidare framhålls att bl.a. de nya stödformerna särskiltlönebidrag och introduklionsstöd samt förstärkningen av bidraget tillarbetsbiträde och bidraget lill arbetstekniska hjälpmedel har förbättrat de,handikappades möjligheter till arbete. Statsrådet understryker även att avsärskilt stor betydelse för att förhindra utslagning från arbetslivet är de nyareglerna i arbetsmiljölagen (1977:1160), som ger skyddskommittéerna etl ansvarför alt arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhel bedrivs för deanställda på arbetsplatserna. gäller också som ett villkorför statsbidrag till företagshälsovården alt denna har kompetens ocherforderliga resurser att bedöma anpassnings- och rehabiliteringsverksamhel. Statsrådet anför angående utbildningsväsendet att dettaunder programperioden tillförts betydande resurstillskott med syfte allförbättra handikappade elevers möjligheter till en god utbildning i detordinarie skolsystemet. Genom inrättandet av de fem planeringsregionerna harförutsättningar skapats för en utvidgad regional samverkan i arbetet med altförbättra handikappade elevers utbildningsmöjligheter. Även den regionalapedagogiska stödpersonalen har utökats kraftigt under de senaste åren.Integreringen av handikappade elever i den ordinarie skolan har också ökatunder den aktuella perioden. Statsrådet nämner som ytterligare exempel pååtgärder som vidtagits inom utbildningsområdet införandet av den nya skollagen,som omfattar också särskolan, och del särskilda riksgymnasium för hörselskadadeelever som fr.o.m. /85 inrättats i . De handikappades möjligheter lill delaktighet på kultur-och medieområdet har ökats, och handikappforskningen har successivt förstärktsoch utvecklats. Statsrådet understryker avslutningsvis allhandikapporganisationerna har haft en avgörande betydelse för de framsteg somhar kunnat nås i det handikappoliliska arbetet. Sammanfattningsvis konstaleras all etl stort antalåtgärder vidtagits i linje med handlingsprogrammet ihandikappfrågor. Trots dessa åtgärder är bristerna i samhället alltjämtomfattande, och på flera punkter har handlingsprogrammet ännu inte kunnatgenomföras. Föredragandens slutsals av delta äi- att politiken även framdelesmåste inriktas på en rättvis fördelning av samhällsresurserna, med målmedvetnaförstärkningar Endast då kan målet om full delaktighet och SoU1987/88:3 jämlikhet förverkligas. l Handlingsprogram i handikappfrågor (SOU 1982:46) ladeföreträdarna för de fem riksdagspartierna och handikapprörelsen fram engemensam syn på handikappades situation. De uttalade sig samstämmigt ominriktningen av åtgärderna pä handikappområdet . 1 sitt avriksdagen godkända betänkande (SoU 1982/83:23) slog utskottet fast altprogrammet borde utgöra en viktig utgångspunkt för del fortsatta arbetet påhandikappområdet. I handlingsprogrammet påpekades att det varken varpraktiskt eller ekonomiskt möjligt alt undanröja alla dehinder inom skilda samhällssektorer sorn försvårar för människor medfunktionsnedsättning alt nå full delaktighet och jämlikhet i samhället. Vissaav de åtgärder som föreslogs i programmet var av så genomgripande art att deskulle kräva för sitt genomförande och därför endast skulle kunnahinna påbörjas under programjierioden. Ulskoltet noterar nu med tillfredsställelse de åtgärdersom regeringen vidtagit i syfte att nä målet orn full delaktighet och gemenskapi samhället för alla handikappade. Uiskottei vill understryka den avgörandebetydelse handikapporganisationerna haft för de framsteg som har kunnat nås idel handikappoliliska arbetet. Handikappolitiken angår enligl utskottets meningalla människor, och det bör följaktligen vara naturligt för alla att kännasamhörighet med handikapprörelsen. Samhället bör därför ge handikapprörelsengoda villkor alt verka under så att dess ställning i samhället kan fortsättaalt utvecklas och förstärkas. Uiskottei konstaterar dock att trots den mångfald åtgärdersom vidtagits är, som föredragande statsrådet påpekar i skrivelsen, bristerna isamhället alltjämt omfattande. Utskottet vill därför understryka statsrådetsslutsals att politiken även måste inriktas pä en rättvis fördelningav samhällsresurserna, med målmedvetna förstärkningar inom handikappområdet,för att målet om full delaktighet och jämlikhet skall kunna förverkligas. Utskottet anser inte att regeringens skrivelse påkallarnågon åtgärd från sida. att beslutar att regeringens skrivelse1986/87:161 inte skall föranleda någon åtgärd. Slockholm På socialulskotlels vägnar Närvarande:Daniel Tarschys (fp), (), (), SoU 1987/88:3Blenda Littmarck (m), (), (), Per (),(), (), (vpk), (), (), () och (). Uppföljning av handlingsprogram i handikappfrågor(motiveringen) , och (alla m) anser alt den del av utskottets yttrande på s. 3 som börjar med"I handlingsprogrammet" och slutar med "sida"bort ha följande lydelse: I dokumentet Handlingsprogram i handikappfrågor drasriktlinjerna upp för handikappolitiken på såväl relativt kort som . Programmet logs fram av en borgerlig regering och med enborgerlig ordförande i programutskotiel (den moderate riksdagsmannen ).Men samtliga riksdagspartier företräddes i det nämnda utskottet och partiernaslår eniga bakom programmet. Delta är viktigt eftersom del ger den bästaförutsättningen för att målet, de handikappades fulla delaktighet ochintegritet i samhället, verkligen uppnås. Den socialdemokratiska regering som tillträdde efler 1982års val kunde emellertid inte avhålla sig ifrån all sälta borgerlighetens godavilja och ärliga uppsåt i fråga när programmet formellt- delgavs riksdagengenom en regeringsskrivelse . Från borgerlig sida beklagades detta, dels därför att ettsådant beteende försämrar möjligheterna att genomföra programmet, dels för altdet var så uppenbart orättvist med hänsyn lill den kraftiga satsning som deborgerliga regeringarna gjorde på handikappolitikens område. Vi vill , ulan att frondera och ifrågasätta regeringensoch regeringspartiets goda vilja, peka på några åtgärder som vi från moderatsida föreslagit i och som vi anser väsentliga som etl led isträvandena att fullfölja, handikapprogrammel. Först vill vi då erinra om att en god och lätt tillgänglighälso- och sjukvård är viktigt inte minst för den som är handikappad.Riktlinjerna för hälso- och sjukvården . HS90, anser vi la för litehänsyn lill delta. En utbyggd primärvård skall enligl riktlinjerna la en såstor del av resursulrymmel för den samlade hälso- och sjukvården i anspråk allbl.a. de handikappades möjligheter alt få tillgång till god sjukhusvårdriskerar att försämras. Riktlinjernabör revideras av bl.a. detta skäl. Vi anser också, med hänsyn till behovet av alt förbättrastatens möjligheter att utöva tillsyn och kontroll inom hälso- och sjukvården,all medicinalstyrelsen och länsläkarfunktionen skall återupprättas. Bl.a.därigenom skulle staten bättre kunna leva upp till sill övergripande ansvar förall de handikappade så långt möjligt ges samma villkor som andra i samhället. Vi villhär också nämna vårt bestämda avståndstagande från Dagmarsysle- mel förersättning från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen. Detta SoU1987/88:3 syslem har slagit bort en stor del av vårdutbudet genom attfritidspraktikerna förhindrades alt verka. Patienterna fråntogs rätten lill avsjukförsäkringen ersatt vård hos fritidspraktiker. Yrkespraktikernas möjligheter att verka är kringskurna avelableringsreg-ler och låg ersättning från sjukförsäkringen. Allt detta drabbar inte minst de handikappade, som är istort behov av lätt tillgänglig såväl lakar- som sjukgymnastvård. En husläkareoch - för alt mynta ett nytt ullryck - en hussjukgymnasl vore en stor tillgångför många handikappade. Därför skall sjukförsäkringspengarna följa patientenoch ge patienten valfrihet i fråga om vårdgivare. Del är intesjukvårdspolitikernas sak alt träffa detta val. Sjukgymnastik spelar en stor roll för många handikappade.Vi anser bl.a. av delta skäl att remisstvånget skall avskaffas. Patienten skallfå gå till sin sjukgymnast utan att först uppsöka läkare för remiss. Utanremiss ersätts inte sjukgymnastik till någon del av sjukförsäkringen. Oavsett var den som är handikappad bor bör tillgången påhandikapphjälpmedel vara god. Men i detta hänseende råder olikhet. Vidare ärhjälpmedelsverksamheten i hög grad monopolistisk, vilket inskränker dehandikappades valfrihet. Man bör utöver lika och god tillgång på handikapphjälpmedeleftersträva en friare hjälpmedelsmarknad. Tillgång till arbete på den öppna arbetsmarknaden är någotmycket viktigt för handikappade. Vi anser att ett flexibelt lönebidrag, som kanhöjas eller sänkas i förhållande till hur arbetsförmågan utvecklas, skulle hastor betydelse för möjligheterna lill förvärvsarbete. Lönebidraget skall utgålill arbetsgivaren oberoende av vem som är arbetsgivare och i princip inte varatidsbegränsat. För att underlätta för de handikappade på arbetsplatsenskall inte bara arbetsverktygen anpassas. döva är det av storbetydelse alt det finns texttelefon. Bidrag bör ulgå för anskaffande äv dylikatelefoner vid arbetsplatser där det finns'dova anställda. En väsentlig insats för de handikappade vore att införaetl fungerande och rejält bilstöd. Detta är viktigt såväl med tanke på behovetav rekreation som av bekväma arbetsresor. Bilstödel bör vara generöst och intehårt inkomstprövat. Del är inte acceptabelt att frågan om ett nytt bilstödännu inte nått sin lösning. En fungerande boendeservice är nödvändig om dehandikappade skall kunna integreras i samhället. Utvecklingen avboendeserviceverksamhelen går långsamt. Detta är olyckligt med tanke på dekonsekvenser avinstitulio-naliseringen får med en dålig boendeservice. Det börför övrigt eftersträvas en anpassning av taklen i fråga omavinstilutionaliseringen med hänsyn till möjligheterna att ge stöd och hjälp ien ny boendesiiualion. Anhörigvårdkommitlén föreslog rätt till 30dagars ledighet för vård av sjuk anhörig. Vi anseralt rätt till ledighet utan ersättning ' kan vara verkningslöst och anser att en ATP-grundande ersättning bör kunna utbetalasunder lill den som vårdar sjuk eller handikappad anhörig. När det gäller vårdbidragen kommernu ytterligare en nivå att införas (en fjärdedel).Vi hälsar detta med tillfredsställelse och anser alt även handi- SoU1987/88:3 kappersättningen bör fingraderas mera. Den massmediala kommunikationen har stor betydelse föralla. Handikappade måste så långt det går få samma möjligheter all ta del avmassmediainformationen som andra. spelar stor roll för hörselskadade.Teckentolkning borde ändå i större utsträckning än nu användas i vissaTV-program, Teckenspråk borde för övrigt kunna betraktas som etlhemspråk i skolan med hänsyn till behovet hos barn med döva föräldrar. För synskadade har kassettidningar stor betydelse. Vianser att de dagliga tidningarna borde kunna utges i kassettupplaga och attdetta kan finansieras genom en obetydlig höjning för alla avprenumeralionsavgiften. Avslutningsvis vill vi nämna att vi anser attförsäkringskassorna skall ges en ledande och samordnande roll i alltrehabiliteringsarbete och alt varje handikappad under rehabilitering skalltilldelas en kontaktperson som följer och samordnar helarehabiliteringsförloppet. Bl.a, måste syftet vara all sä långt möjligt undvikaatt handikappade ungdomar hänvisas till förtidspensionering. och (båda fp) anser del av utskottets yttrande på s. 3 som börjar med "Utskottetnoterar" och slutar med "sida" bort ha följandelydelse: Enligt utskottets uppfattning är det bekymmersamt attförverkligandet av del gemensamma handlingsprogrammet går långsamt. Handikapprådetsredovisning vittnar om många kvarstående brister. Handikappolitiken syftar lill all undanröja svårigheteroch hinder som handikappet medför. Målet är att öka de handikappades frihet. Devalmöjligheter en icke handikappad har vad det gäller att välja utbildning,arbete och bostad bör också finnas för människor med handikapp. Trots delta hardock handikappade människor i genomsnitt lägre utbildning och sämre ekonomi. Desaknar ofta arbete och deltar mindre ofta i kultur- och nöjesliv liksom i detpolitiska livet och föreningslivet. För att råda bot på dessa brister antogshandlingsprogrammet i handikappfrågor. Utskottet kan nu konstalera att regeringen inte har följtupp programmet på ett tillfredsställande sätt. Tvärtom har en rad förslag somskulle ha bidragit till att uppfylla intentionerna bakom handlingsprogrammetavvisats. Precis som påpekas i statens handikappråds redovisningsaknar många handikappade tillträde lill arbetsmarknaden. En överföring avresurser från socialförsäkringssektorn till arbetsmarknadsseklorn skulle kunnabidra till att lösa detta problem. Arbetsförmedlingens insatser behöver också förslärkas. Föratt hjälpa de utvecklingsstörda, som ofta har speciellt svårt att få arbete,borde det t.ex. inrättas särskilda kontaktpersoner för denna grupp påarbetsförmedlingarna. påpekar också att det behövs ytterligareåtgärder för att levnadsvillkoren för familjer med handikappade barn skallförbättras. En kraftig höjning av vårdbidragsbeloppen bör genomföras. Medanledning av den s.k. normaliseringen av handikappade barns levnadsvillkorsom nu sker krävs även andra åtgärder. För att dessa familjer 1987/88:3 skallkunna leva ett så normalt liv som möjligt behövs möjligheter till avlösningsamt möjligheter lill ledighet då barnets behov så kräver. 60-dagarsgränsenför tillfällig föräldrapenning vid vård av sjukt barn bör avskaffasför föräldrar med handikappade barn. Dessutom bör föräldrar till svårthandikappade vuxna barn ha räll till tillfällig föräldrapenning vid Bilslödet är en förutsättning för att handikappade skallkunna delta i samhällslivet. Del är därför anmärkningsvärt all regeringen nuunder en lång lid har förhalat genomförandel av den länge efterfrågadebilstödsreformen. Personkretsen för dem som är berättigade lill bilstöd börutvidgas omgående. Ytterligare reformer som bör genomföras för alt uppnåhandlingsprogrammets mål är ett högkostnadsskydd där resor till och frånbehandling ingår samt en länsvis uppbyggd färdtjänst. Omsorgslagens personkretsbör vidgas. Utskottet konstaterar med beklagande alt regeringen länge harförhalat denna angelägna fråga. () anser alt den del av utskottets yttrandepå s. 3 som börjar med "I handlingsprogrammet" och slutar med"sida" bort ha följande lydelse: Alla människors lika värde och rättigheter är grunden förden humanistiska människosyn som präglar politik. Det innebäratt alla människor skall ha lika rätt till information och kunskap, till insynoch inflytande, lill service och stöd, till arbete och boende. För de flesta svenskar är det självklart att ha tillgångtill allt detta. Vi finner det naturligt att kunna nyttja bosläder,fritidsanläggningar, skilda kommersiella anläggningar osv. Det är naturligtför oss att kunna använda kollektiva transportmedel och att få kunskap ochinformation via massmedia. Vi kräver möjligheter alt välja utbildning och yrke. För gruppen handikappade i vårt samhälle är detta intelika självklart. Stora klyftor råder generellt sett mellan handikappade ochandra i samhället. Alla människor måste garanteras en social och ekonomiskgrundtrygghet. Det innebär att alla människor skall kunna leva i en socialgemenskap under ekonomiskt acceptabla förhållanden. De insatser som fordras för att möjliggöra ettsamhälle tillgängligt för alla måste bedömas i ett nationalekonomisktsammanhang. Så sker inte . Först då kommer också handikappade människoratt uppfattas som närande - i stället för som lärande. Enligt undersökningar från harhandikappade människor i en lägre levnadsnivå än andra grupper isamhället. Välfärden fördelas inte rättvist i landet. Handikappade har en lägre bostadsstandard, begränsademöjligheter till utbildning, svårare alt få arbete och sysselsättning, sämremöjligheter lill en varierad och rik fritidsverksamhet. finns olikahinder som försvårar för handikappade att få del av samhällets utbud. Särskilt allvarligt är skillnader i boendestandard mellanhandikappade och andra saml den låga sysselsättningsgrad som olikahandikappgrupper har. Dessa-och andra skillnader- kan inte undanröjas så längehandikappfrågor ses som enavgränsad del av samhällsarbetet. Först när samhällsplaneringen SoU1987/88:3 utgår från att alla skall ha tillgång lill välfärdsutbudet kommerskillnaderna mellan handikappade och andra att minska. En planering av samhället så att olika hinder kanundanröjas fordrar kunskap om olika gruppers behov. Här är särskilterfarenheter och insikter i handikappade människors situation nödvändig föralla som deltar i samhällsplanering. (vpk) anser alt den del av utskottetsyttrande på s. 3 som börjar med "Uiskottei noterar" och slutar med"sida" bort ha följande lydelse: Samtliga partier i stod bakom delhandlingsprogram i handikappfrågor som antog . Viduppföljningen av handlingsprogrammet konstaterar ansvarigt statsråd altbristerna i samhället alltjämt är omfattande, och på flera punkter harhandikapprogrammel inte kunnat genomföras. Handlingsprogrammet anger som envägledande princip att handikappade har rätt lill levnadsförhållanden, som ärlikvärdiga med andra människors, och alt detta inte får påverkas av svängningari samhällsekonomin. kommunisterna har i ett flertal motionerkrävt att de s.k. nolldirektiven för utredningar inom handikappområdet måsteavskaffas. Nolldirektiven står i strid mot det antagna handlingsprogrammet ihandikappfrågor, vilket utskottet härmed vill påtala.