bet · GB01KrU21 · 1987-12-31 00:00:00 — om kulturmiljövård (prop. 1987/88:104, prop. 1987/ 88:100bil. Kulturmiljövårdär en sammanfattande benämning på vården av den av människan skapade miljön.Begreppet kulturminnesvård avser de särskilda insatser för delar av kulturarvetsom har etl, i allmänhet i lag, preciserat, långtgående skydd. Iproposifion 104 preciseras i fem satser målen för den statliga kulturmiljövården. Huvuddelenav propositionen avser ett lagförslag om kulturminnesvården. Utskottettillstyrker med en detaljändring av lagleknisk natur regeringens förslag tillkulturminneslag. I vissa avseenden gör utskottet uttalanden av betydelse förlagens fillämpning. Lagen skall ersätta lagen om fornminnen, lagen ombyggnadsminnen, lagen om skydd mol utförsel av vissa kulturföremål saml desärskilda bestäriimelserna rörande kyrkor m.m. i kungörelsen om det offentligabyggnadsväsendet liksom förordningen angående vården av vissa kyrkligainventarier. I väsentliga delar bygger den nya lagen på de nu gällandebestämmelserna. I många hänseenden har dock bestämmelserna systematiserats påetl annat sätt, förenklats och förtydligats. Den praxis som utvecklas har i endel fall lagfästs. Utskottettillstyrker förslag av regeringen om att fyra områden inom kullurmiljövårdenskall utpekas som prioriterade för ökade insatser. Det gäller åtgärder molluftföroreningarnas och försurningens skadeverkningar på miljön, insatser förvård av kulturlandskap och fornlämningar, insatser för stöd till byggnadsvårdensaml information och kunskapsuppbyggnad om kulturmiljön. Regeringens förslagtill medelsanvisning på kulturmiljöområdet för nästa budgetår tillstyrks. Medanledning av motioner gör utskottet uttalanden - av betydelse bl.a. förregeringens budgetarbete avseende /90 - om viklen av satsningarpå byggnadsvård och fornvård. Vid belänkandet har fogals16 reservationer. Regeringenhar i proposition 1987/88:104 () föreslagit riksdagenatt delsanta i propositionen framlagda förslag till 1. lag om kullurminnen m.m., 2. lag om ändring i lagen (1918:163) med vissa bestämmelserom sjöfynd, 1 1987/88. 3. lag om ändring i lagen (1984:983) om ensamrättlillbärgning, KrU 1987/88:21 4. lag om ändring i väglagen (1971:948), 5. lag om ändring i fastighetstaxeringslagen(1979:1152), 6. lag om ändririg i (1987:10), 7. lag om ändring i lagen (1963:537) om gravrätl m.m., delsgodkänna de riktlinjer för den statliga kullurmiljövården som har förordals ipropositionen när det gäller 1. insatser för att begränsa luftföroreningarnas och försurningens skadeverkningarpå kulturmiljön, 2. insatser för vården av kulturlandskap och fornlämningar, 3. insatser inom byggnadsvården, 4. insatser för information och kunskapsuppbyggnad inom kulturmiljövården, 5. de centrala museernas uppgifter i kulturmiljövården, delstill Riksanlikvarieämbelél:Förvaltningskostnader för / 89 anvisaett förslagsanslag av , delstill Kulturmiljövård för /89 anvisa ett reservationsanslag av . Lagförslagen,vilka lagts fram efter hörande av lagrådet, har intagils i bilaga I till belänkandet. ' Regeringenhar i proposition 1987/88:100 bil. 10 under punkt F 33 (s. 419-420) föreslagitriksdagen att till : Uppdragsverksamhet för budgetåret1988/89 anvisa ett förslagsanslag av . Motioner som väckts under den allmänna motionstiden 1987/88:Kr209av och () vari yrkas alt hosregeringen begär förslag om en ändring av fornminneslagen så all den kantillämpas till att skydda under mark dolda fasta fornlämningar som hotas avpågående markarivändning. 1987/88:Kr214av m.fl. (s) vari yrkas alt som sin mening gerregeringen fill känna vad i motionen anförts orn behovet av resurser för vårdav värdefulla miljöer. 1987/88:Kr222av m.fl. (fp) vari yrkas 11. att till Kulturminnesvård (F 32) för /89anvisar 10 milj. kr. utöver vad som följer av propositionen, 12. alt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om behovet av en speciallagstiftning för att hålla samman kulturmiljöer. 1987/88:Kr230av m.fl. (fp) vari yrkas alt begär alt regeringenger i uppdrag alt avsätta medel i budgeten /90 förkullurvårdande insatser i i enhghet med KrU 1987/88:21 motionen. 1987/88:Kr238av m.fl. (m) vari yrkas 6.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom arkeologiska undersökningar. 1987/88:Kr283 av och () vari yrkas att hosregeringen begär förslag lill nya riktlinjer för arkeologiska utgrävningar ienlighet med vad som anförts i motionen. 1987/88;Kr284av () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om etablering av etl regionkontor fördecentraliserad fornminnesinventering i . 1987/88:Kr285av () vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionen anförts om åtgärder för all bevara och för framfidensäkra AB Phylagoras i som industrimuseum. 1987/88;Kr328av () vari yrkas alt hos regeringen begär attetl regionkontor för decentraliserad fornminnesinventering etableras iKarlskrona. Motiveringen återfinns i motion 1987/88:A487. 1987/88;Kr418 av m.fl. (m,fp) variyrkas 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts om behovet avmedel för renoveringar av kullurminnesvärda byggnader och anläggningar. Motiveringen återfinnsi motion 1987/88:Jo259. Motioner som väckts med anledning av proposition1987/88:104 1987/88:Kr3av m.fl. (m) vari yrkas 1. att beslutar att i lag om kulturminnen inta en bestämmelsesom ger möjlighet till samrådsförfarande mellan länsstyrelse och ägare av markinom viktiga kulturmiljöer i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att beslutar att i lag om kullurminnen inta bestämmelsergällande ersättning till ägare av mark och byggnader i enlighet med vad somanförts i motionen samt beslutar om motsvarande konsekvensändringar i andraberörda lagar, 3. alt beslutar att i lag om kullurminnen beträffande undersökningav en fornlämning inta en bestämmelse om åtskillnad mellan större och mindreförelag i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. att som sin riiening ger regeringen till känna vad imotioneri anförts om mer generösa hittelöner, 5. att beslutar att länsstyrelses beslut gällandekostnadsansvar för arbetsförelag som berör fast fornlämning skall kunna bliföremål för domstolsprövning i enlighet med vad som anförts i motionen, 6. alt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsunder rubriken "överklagande" beträffande arkeologiska undersök- KrU 1987/88:21 ningar, 7. att beslutar att i lag omkullurminnen reglera även skyddet för byggnader i statlig ägo i enlighet medvad som anförts i motionen, 8. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om anmälningsplikt inför åtgärdermed vissa byggnader som inte är byggnadsminnen men som kan komma i fråga somsådana, 9. alt som sin mening gerregeringen till känna vad i mofionen anförts om ersättning till ägarei samband med byggnadsminnes-förklaring, 10. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om utnyttjande av kyrkofonden, 11. att hos regeringen begär alt utvärderingskall ske av tillämpningen av lagen (1985:1104) om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål, 12. all lill F 32. Kulturmiljövård /89 anvisar ett reservationsanslag av . 1987/88:Kr4 av () vari yrkas attriksdagen beslutar alt 3 kap. 19 § sista stycket förslaget till lag omkulturminnen m.m. skall utgå. 1987/88:Kr5 av och () variyrkas 1. att som sin mening gerregeringen lill känna vad som i motionen anförts om behovet av en ökning avanslaget till kulturminnesvård med minst 10 milj. kr. för vård avkulturhistoriskt värdefull bebyggelse för nästföljande budgetår, 2. all beslutar att ordet"synnerligen" i lagförslagets 3 kap. 1 § utgår, 3. att beslutar atthandläggningen av bidragen lill kulturmiljövård i ökad utsträckningdecentraliseras lill länsstyrelserna. l987/88:Kr6 av m.fi. (c) vari yrkas 1. att beslutar att hos regeringen begärautredning och förslag till skydd för dels övertaliga kyrkobyggnader, dels prästgårdar som del av en samlad miljö i enlighet med vad som anges i motionen, 2. att antar sådan lydelse av 5 kap. 9 § i denföreslagna kulturminneslagen att samråd med regionala kullurvårdande organ före skrivs, när utförseln gäller föremål med påtaglig anknytning till viss orteller visst landskap, 3. alt beslutar ge regeringen till känna vad somi motionen anförs rörande betydelsen av regional kompetensuppbyggnad. ' 1987/88:Kr7 av () vari yrkas altriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsbelräffande behovet av statliga medel till stöd åt bevarande av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse. 1987/88:Kr8 av () vari yrkas 1. alt som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om behovet av resurser för vård av kulturhistorisktvärdefull bebyggelse. 2. att beslutar all ordet"synnerligen" i lagförslagets 3 kap. 1 § KrU 1987/88:21 skallutgå, 3. att uttalar sig för atthandläggningen av byggriadsvårdsären-dena i ökad utsträckning decentraliseras. 1987/88:Kr9 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. all som sin mening gerregeringen lill känria vad i motionen anförts om den fortsatta utbyggnaden avforn- och kulturlandskapsvården och av byggnadsvården, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ansvaret för information omkullurmiljövården, 3. att beslutar att i Lag omkulturrninnenm.m. 5 kap. 4 § punkt 2 ersätta orden "oavsett värde"med orden "med ell värde . 4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen ';''? '- i anförts om lägre mervärdeskatt vid införsel av kulturföremål. 1987/88:Krl0 av Bo Finnkvist m.fl. (s) vari yrkas 1. alt som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om behovet av resurser för vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse, 2. alt uttalar sig för atthandläggningen av bidrag till kulturmiljövård i ökad utsträckningdecentraliseras, 3. att beslutar att ordet"synnerligen" i lagförslagets 3 kap. 1 §. 4. alt beslutar attlagförslagels 3 kap. 13 § ändras så alt det av lagtexten klart framgår attersättning grundas på den markanvändning som gäller när frågan om byggnadsminnesförklaringväcks, , 5. att beslutar alt ilagförslagels 3 kap. 19 § stycket: "beslut enligl 4 § attinte förklara en byggnad för byggnadsminne får överklagas endast avriksantikvarieämbetet" skall utgå. 1987/88:Krl 1 av Per () och (c) vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotionen anförts om behovet av att skapa en ny bas för etl långsikfigtfornvårdsarbele. 1987/88:Krl2 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär utredning om reducerad skatt vid gåvor för all räddakulturarvet i enlighet med vad som i motionen anförts. 1987/88:Krl3 av () vari yrkas 1. att beslutar all ordet"synnerligen" i lagförslagets 3 kap. 1 § skall utgå, 2. att beslutar höjaanslaget Kulturminnesvård, för vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse,till ett rimligare belopp i enlighet med vad som anförts i motionen, 3. att som sin meninguttalar att handläggningen av byggnadsvårdsärenden i ökad utsträckning bördecentraliseras. 1987/88:Krl4 av (c) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen lill känna vad som i : motionen anförs om behovetav en kraftig uppräkning av byggnadsvårdsan- KrU 1987/88:21 slaget för attpropositionens målsättning skall kunna förverkligas, 2.att som sin mening ullalar alt handläggningen av byggnadsvårdsärendeni ökad utsträckning bör decentraliseras fill länen! 1987/88:Krl5av och () vari yrkas 1. att som sin mening ger i-egeringen fillkänna vad som i motionen anförs om alt stödsystemet inom jord- ochskogsbruksnäringen ges en utformning så att kulturlandskapets öppna karaktärkan bibehållas, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförs om att en skattereduktion skall kunna utgå förgenomförda vårdåtgärder för alt kunna bibehålla det öppna landskapet på denegna fasligheten, 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförs om alt i samband med fastighetstaxeringen ensänkning görs av taxeringsvärdet för fastigheter som hyser fornlämningar,kulturhistoriskt värdefull begyggelse eller intressanta kullurlandskapsavsnilt. 1987/88:Krl6av () vari yrkas 1. all beslutar alt som sin mening ge regeringen till känna vadsom anförs i motionen om decentralisering av beslut om bidrag lill bl.a. byggnadsminnesvård, 2. alt beslutar att 3 kap. 13 § andra stycket sista meningenförslaget till lag om kulturminnen m.m. skall få det innehåll som anges imotionen, , 3. att beslutar alt avslå den i 3 kap. 19 § andra stycketförslaget till lag om kulturminnen m.rn. föreslagna begränsningen i fråga omrätten att överklaga vissa beslut. Utskottethar i ärendet inhämtat yttrande från skalleutskottet (SkU 1987/ 88:7 y).Yttrandet fogas vid betänkandet som bilaga 4. Skrivelserhar inkommit från vänner och Svenska föreningen för byggnadsvård. Utskottethar uppvaktats av företrädare för länsmuseernas samarbelsråd som också har överlämnat en skrivelse. Propositionens huvudsakliga innehåll mim. Ipropositionen formuleras mål för den statliga kulturmiljövården. Vidareföreslås en samlad reglering i lag av kulturminnesvården såvitt gällerfornminnen, byggnadsminnen, kyrkliga kullurminnen och utförsel av äldrekulturföremål. Den nya lagen avses ersätta lagen om fornminnen, lagen ombyggnadsminnen, lagen om skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål samtde särskilda bestämmelserna rörande kyrkor m.m. i kungörelsen om det offentligabyggnadsväsendet liksom förordningen angående vården av vissakyrkliga inventarier. I väsentliga delar bygger den nya lagen på de nu KrU1987/88:21 I många hänseenden har dock bestämmelserna systematiseratspå ett annat sätt, förenklats och förtydligats. utvecklatshar i en del fall lagfästs. Den nya lagen föreslås träda i kraft dén 1 I propositionen utpekas fyra områden inomkullurmiljövården som prioriterade för ökade insatser. Det gäller åtgärder molluftföroreningarnas och försurningens skadeverkriingar på kulturmiljön,insatser för vård av kulturlandskap och fornlämningar, insatser för stöd fillbyggnadsvården samt information och kunskapsuppbyggnadom kulturmiljön. Även de centrala museernas uppgifter i kulturrniljövårdenbehandlas. Slutligen läggs fram förslag fill niedelsanvisning underriksantikvarieämbetets (RAÄ) förvaltningsanslag och fill kulturmiljövård förnästa budgetår. Utskottet behandlar i sammanhanget även budgetpropositionen,såvitt däri föreslås medelsanvisning fill RAÄ;s uppdragsverksamhet. Kulturmiljövårdens mål och inriktning Som framhålls i proposifionen är det en viktig nationellangelägenhet att skydda och vårda kulturarvet i vår byggda och odlade miljö.Frågan om hur vi bör ta till vara kulturarvet tilldrar sig en ökandeuppmärksamhet. Utvecklingen har ställt kulturminnesvården inför nya uppgifter,och synen på vad en god kulturminnesvård måste omfatta har vidgats ochfördjupats. I propositionen används uttrycket kulturmiljövård som ensammanfattande benämning för vården av den av människan skapade miljön.Begreppet kulturminnesvård avser de särskilda insatser för delar av kulturarvetsom har ett i allmänhet i lag preciserat långtgående skydd,exempelvis fornminnen samt profana och kyrkliga byggnadsminnen. Utskottet ansluter sig till vad som anförs i propositionenom att de kullurkvaliteter som alltid finns i den byggda eller odlade miljön bör lyftas fram och tas till vara som en tillgång för dem som bor, lever och vistas här. Målen för kulturmiljön anges i propositionen i följande fem satser, vilka utvecklas närmare. - Kulturmiljövårdenskall bevara och levandegöra kulturarvet - Kulturmiljövårdenskall syfta till konfinuitet i utvecklingen av den yttre ' miljön - Kulturmiljövårdenskall främja den lokala kulturella idenfiteten - Kulturmiljövårdenskall möta hoten mot kulturmiljön -Kulturmiljövården skall bidra till att öka medvetenheten om estetiska värdenoch historiska sammanhang ' ' Utskottet vill framhålla alt de sålunda formulerade målensynes vara väl ägnade att läggas till grund för det framtidakulturmiljöarbetet. Ulskoltet vill i detta sammanhang särskilt hänvisa tillvad som anförs i proposifionen i anslutning fill del sist redovisade målet(prop. s. 30). En förutsättning för alt kulturmiljövården skall bliframgångsrik är att den har -stöd i den allmänna opinionen och av den enskildemedborgaren uppfattas som angelägen och meningsfull, uttalas det ipropositionen. Önskemålet är naturligtvis, anser utskottet, att det utvecklasell bredare engagemang hos medborgarna för att värnakulturmiljön. Som framhålls i-propositionen KrU 1987/88:21 förutsätter ellstarkt gehör för kulturmiljövården ett lokalt engagemang och en fortlöpandediskussion om verksamhetens innehåll. Folkbildningen, hembygdsföreningarna ochlokala miljögrupper har här en viktig roll som kunskapsförmedlare ochopinionsbildare. Utskottetanser att det synsätt som präglar propositionen och de konkreta förslag somläggs fram i denna är ägnade all starkt bidra lill alt främjakulturmiljövården. Iöverensstämmelse med vad som anförs i propositionen, då kulturminis tern tar ställning till prioriterade insatsområden inom kulturmiljövården (prop. s. 121), måste kulturvärdena tas till vara som en av de grundläggande resurserna i arbetet för att utveckla en rik och stimulerande lokal miljö. Somuiskottei ytterligare kommer alt beröra i anslutning till frågan om prioriteradeinsatser, får kullurmiljövården inte betraktas som en angelägen- . . 'hel som uteslutande ankommer på de statliga eller kommunala organ som genomlagstiftning eller i annan ordning har ålagts särskilda uppgifter på området;exempelvis kan byggnadsminnesvården ställa stora krav på myndigheter elleraffärsdrivande verk som har stora fasfighetsinnehav. På central nivå är delinte endast insatser inom verksamhetsområde somerfordras. Sålunda berörs även bl.a. , miljö- ochenergidepartementet och . Det är viktigt att deinsatser som görs även i framfiden kan förstärkas genom en fortsatt samordningav tillgängliga resurser. Utskottethar fidigare gjort uttalanden av innehåll att kulturmiljövården måste ges enlika hög prioritet som andra miljöinsatser. Dessa uttalanden står fast. Isenare avsnitt tar utskottet ställning till behovet av ökade ekonomiskaresurser för kulturmiljövården. Förslaget till lagom kulturminnen m.m. Deregler som gäller om kulturminnesvården har tillkommit under olika tider. Deförfattningar som innehåller reglerna är inte enhetligt uppbyggda. Under årenslopp har del vuxit upp en omfattande praxis som kompletterat eller fyllt utregelinnehållet. I det i propositionen framlagda förslaget lill lag omkullurminnen m.m. (kulturminneslagen) har föreslagits en samlad reglering avalla de regler som gäller för vården av fornminnen, byggnadsminnen ochkyrkliga kullurminnen samt för skydd mot utförsel av vissa äldre kulturföremål.I vissa avseenden föreslås genom regler i lagförslaget att rådande praxislagfästs. Utskottettillstyrker att på sätt föreslagits en samlad reglering av rättsområdet kommertill stånd. I det följande lar utskottet upp till närmare diskussion främst deavsnitt i regeringsförslaget, där ändringsförslag aktualiserats motionsvägen. Delär en nationell angelägenhet alt skydda och vårda vår kulturmiljö. Ansvaret fördelta delas av alla. Dessa båda meningarföreslås inleda den nya lagen. Den helt övervägande delen av lagen, kap. 2-5, föreslås innehålla KrU1987/88:21 preciseradebestämmelser om särskilda delar av kulturarvet, nämligen den del avkulturmiljövården som kallas kulturminnesvård. Lagen föreslås därför i' få sittnamn med utgångspunkt häri. De inledande bestämmelserna tar alltså sikte pådet bredare begreppet kulturmiljövård, vilket närmare preciserats i deriktlinjer för kulturmiljövårdens arbete som angetts i propositionen. Utskottet anser det angeläget alt i detta sammanhangframhålla följande. I propositionen begränsar sig kulturministern i sinföredragning till de materiella förändringarna i kulturminneslagen i förhållandetill de äldre författningar den föreslås ersätta. Han anför emellertid ocksåalt i den mån det i förarbeten lill äldre lagar talas om hänsyn i fillkulturminnesvårdens intresse bör detta som regel förslås som syftande på detbredare begreppet, kulturmiljövård. Den omständigheten att en äldre bestämmelseöverförs fill kulturminneslagen ulan närmare kommentar utesluter således inteatt bestämmelsen får ett annat innehåll då den fogas in i i den nya lagen. Delär därför nödvändigt att utöver den tidigare lagens förarbeten beakta särskiltinnehållet i de övergripande avsnitten i den här behandlade propositionen. I propositionen framhålls att det i vårt land sedan längeär hävdvunnet att det är ansvars- och hänsynstagandet från de enskilda ägarna,brukarna och användarna av mark, byggnader och anläggningar som utgör grund ochförutsättning för tillvaratagandet av kulturmiljövärdena. Kulturministern harfunnit det angeläget att detta förhållande avspeglas iinledningsbesläm-melserna. Han uttalar sig i sammanhanget även om kommunernasoch statens ansvar för kulturmiljövården (prop. s. 33). Uiskottei har inte något att erinra mot uttalandena ochtillstyrker även alt det i den inledande paragrafen i lagen - utöver vad somovan angetts- skall las in bestämmelser om att såväl enskilda som myndigheterskall visa hänsyn och aktsamhet mol kulturmiljön och att den som planerar ellerutför ett arbete skall se till att skador på kulturmiljön såvitt möjligtundviks eller begränsas. Enligt 86 § byggnadslagen fanns en möjlighet förlänsstyrelsen alt förordna om förbud aft utan särskilt tillstånd företanybyggnad inom kulturhistoriskt värdefulla områden. Denna möjlighet harförsvunnit genom plan- och byggnadslagen (PBL). Bestämmelsen i nämnda paragraffungerade i praktiken främst som ett instrument för samråd med dem som önskatbygga i områdena. I motion Kr3 (m) föreslås alt en motsvarighet tillbestämmelsen i byggnadslagen tas in i kulturminneslagen (yrkande 1).Motionärerna hänvisar bl.a. till att vissa remissinstanser påtalat behovet aven sådan bestämmelse. I enlighet med vad kulturministern anför finns del i ochför sig flera skäl som talar för en sådan bestämmelse i kulturminneslagen. Detär t.ex. angeläget att länsstyrelseris uppfattning om bl.a.bebyggelseutvecklingen i förhållande till kulturminnesvårdens riksintressenkanaliseras vidare lill och tjänar som vägledning för fastighetsägarna. Somkulturministern också framhåller är det emellertid enligt PBL i första hand enuppgift för kommunen all styra bebyggelseutvecklingen på ett sådant sätt attkulturminnesvärdens intressen tillgodoses. Del är därför naturligt atterfarenheter av PBL:s tillämpning först vinns innan närmare överväganden görsom behovet avbestämmelser också i kulturminneslagen till stöd för detta arbete, anför KrU 1987/88:21 han slutligen. Utskottet instämrrier i denna bedömning. Dettainnebär att mofionen avstyrks i här aktuell del. Föreningen har föreslagit attlänsmuseernas uppgifter inom den statliga kulturminnesvården skall avsj)églas ien bestämmelse härom. Utskottet ariser att, med hänsyn till länsmuseernasbetydelse för kulturmiljövården, det kan framstå som väl motiverat méd en sådanbestämmelse. Länsmuseerna har nämligen ett stort ansvar och en viktig uppgiftatt fylla för kulturminnesvården på regional nivå. Utskottet, som i ett senare avsnitt kommer alt i vissa avseenden närmare beröra detta ansvar ochdenna uppgift, ansluter sig emellertid till den bedömning som görs i 'propositionen (s. 34) och som innebär alt regler om samverkan mellanlänsstyrelserna och exempelvis länsmuseerna kommer till uttryck ivérkstäl-lighetsföreskrifterna till lagen. Allmänt om regleringen av fornminnesvården. Fastafornlämningar öch fornfynd-grundläggande bestämmelser Utskottet tillstyrker all det i 2 kap. kulturminneslagentas in bestämmelser omfornminnesvården, vilka ersätter bestämmelserna i lagen (1942:350) om fornminnen.Utskottet tillstyrker också att de grundläggande principerna för vilkatyper av lämningar som är fasta fornlämningar inte ändras. Även i ' , övrigtansluter sig utskottet till propositionen, såvitt avser 2 kap. 1-5 §§ i lagförslaget(se prop. s. 34, 71, 104 och 114).