bet · GB01AU13 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är inte ovanligt att man även i mindreexpansiva eller problemdrabbade områden upplever brist på arbetskraft.Motionärerna framhåller att dessa nya tendenser inte bör tas till intäkt fören minskad ambitionsnivå i regionalpolitiken. En möjlig åtgärd är att införasystem av ekonomiska stimulanser, riktade mot enskilda, för att bosätta sig iproblem-drabbade delar av landet. Rekryteringsproblemen understrykerytterligare behovet av att inrikta politiken pä att skapa och stärka miljöer avnytänkande och mångfald utanför storstadsregionerna. Kulturpolitiken är också viktig ur ett regionalpolitisktperspektiv. Kulturpolitiken har här en dubbel roll att fylla. Dels skall densyfta till att understödja kulturyttringar av lokal eller regional karaktär,vilka kan bidra till uppbyggnaden av en lokal identitet och lokal mobilisering.Dels måste kulturpolitiken utformas så, att god tillgång till de traditionellakonstarterna finns runt om i landet. Även invandringspolitiken aktualiseras mot ovanståendebakgrund. Invandringen till vårt land är en väsentlig faktor bakom bl.a. Stockholmsområdetstillväxt. syftar vi till att via den kommunala flyktingmottagningenfördela flyktinginvandringen jämnare över riket. Motionärerna framhåller attflyktingarna, med sina skiftande bakgrunder och kulturer, skall ses som en tillgångför vårt land. Detta resonemang äger självfallet också tillämpning inomregionalpolitiken. Avslutningsvis påpekar motionärerna att direktiven tillden regionalpolitiska utredningen på väsentliga punkter överensstämmer med dengrundsyn som utvecklat i motion A426. Motionärerna understrykervikten av att kommittén gör en översyn av de särskilda regionalpolitiskaåtgärder, s.k. "paket", som riktas mot avgränsade regioner. Kommitténbör föra fram förslag om hur sådana insatser framöver bör organiseras. Motionärernauttalar skepsis beträffande den tid utredningen givits att arbeta. Man utgårdärför från att den nya utredningen skall ges sådana resurser och sådanorganisation, att ett effektivt och skyndsamt arbete underlättas. anför i partimotion 1987/88: A462 att detkrävs ett decentra-listiskt synsätt med nytänkande, okonventionella lösningaroch mer generella insatser på olika politikområden för att hela landetskallkunna utvecklas. De negativa och bestående befolkningsminskningar som pågårpå olika håll i landet mäste hejdas och vändas. En sådan polifisk inriktning är enligt motionärerna livsviktig för de stora delar av vårt land som är utflyttnings- områden men är också lika nödvändig i och andra koncentra- 29 tionsorter.En levande landsbygd och en fungerande storstadsmiljö ger till- AU1987/88:13 sammans förutsättningar för en positiv utveckling av hela landet. Regionalpolitikens förnyelse är en av förutsättningarnaför att bevara och utveckla miljön i storstäderna och dä framför alltStockholm. De boende i dessa orter har rätt till en bra livsmiljö, men enkraftig inflyttning försvårar dessa möjligheter. Ett väsentligt mål för deregionala satsningarna är således att bevara en bra livsmiljö istorstaden.Målsättningen måste vara att öka mångfalden och skapa närhet mellan arbete,boende, service och fritid. Detta mål kan bara uppnås, om en alltför snabb ochensidig expansion förhindras. Befolkningstillväxten i storstäderna måstedärför enligt motionärernas mening begränsas och storstädernas andel avbefolkningen långsiktigt vara oförändrad. 1 anslutning härtill pekar motionärerna på att en ökadbefolkningskoncentration successivt försämrar naturmiljön. Enligt motionärernabör hos regeringen begära en kartläggning av befolkningskoncentrationensnegativa miljöeffekter och därefter återkomma till med förslag omett åtgärdsprogram för en förbättrad storstadsmiljö. Regional balans fö. 'utsätter att statsmakterna vid beslutinom alla samhällssektorer tar hänsyn till vad en sådan målsättning kräver.Samhällets insatser måste samordnas så att en positiv regional utvecklingfrämjas. Det är med denna utgångspunkt nödvändigt med en helhetssyn pä ochsamordning av politiken inom olika sektorer. En sektorsövergripande,konsekvent och långsiktig politik för en positiv utveckling måste föras. Motionärerna betonar också den ekonomiska politikensbetydelse för regional balans. De grundläggande balansproblemen isamhällsekonomin kan inte lösas om inte produktionsförutsättningar i form avmänskligt kunnande, samhällsinvesteringar och råvarutillgångar över helalandet tas till vara. Löneglidningen skapar stora spänningar både mellanregioner och inom regioner mellan människor med olika yrken. Bristen påregionalpolitik och förkärleken för koncentrationsinriktade lösningar kommerenligt motionärerna att medföra att regeringens ekonomiska politik förr ellersenare kollapsar. Motionärerna kräver vidare att bankväsendet och andrafinansieringsinstitut tar ett regionalt ansvar för att minska koncentrationenbåde av sin verksamhet och av kapital till expansionsorterna, främst Stockholm.En opartisk analys bör komma till stånd för att belysa omfattningen av kapitalströmmarnafrån avfolkningsbygderna till koncentrationsorterna. En sådan analys bör äventa upp formerna för hur banker och andra finansieringsinstitut skall medverkai en uppbyggnad av en kapitalmarknad som gynnar en utveckling mot regional balans. Sambandet mellan regional balans och ett starkt försvarbetonas av motionärerna. En utarmning av stora delar av vårt land försvårarkraftigt möjligheterna att vid krig eller avspärrning upprätthålla entillfredsställande beredskap av livsviktiga förnödenheter och försvarsförmågan.Den pågående centraliseringen och satsningen pä storskaliga lösningar skaparett mycket utsatt och sårbart samhälle. Motionärerna anser att bör begära enredogörelse från regeringen om den regionala utvecklingen. En sådan rapport bör baseras på 30 kommunnivåoch innehålla en analys av de regionalpolitiska effekterna av AU1987/88:13 regeringens förslag. När det gäller ansvar och former för länsstyrelsernas regionalpolitiskaarbete betonar motionärerna kravet pä en medveten länspolitik i alla län.Motionärerna anser att alla förslag till planerade centraliseringar av statligaverk och myndigheter måste föreläggas länsstyrelsernas styrelser. Riksdagenbör uttala att länsstyrelserna i sina beslut skall prioritera den inomregionalautvecklingen. Länsstyrelserna bör även få i uppdrag att utarbeta en plan för eninomregional decentralisering av all statlig verksamhet inom resp. län. I motionen anges slutligen att bör hemställa hosregeringen om förändrade direktiv till den regionalpolitiska utredningen,innebärande att utredningen får i uppdrag att lägga förslag till ett programför regional balans och regional utveckling enligt de riktlinjer som skisserasi motionen. Man pekar särskilt pä att stödsystemet måste förändras och vidgas.Detta kräver ett system som bygger på att alla verksamheter underordnas de regionalamålen och innefattar infrastrukturella, företagsstimulerande ochindividinriktade åtgärder. I motion 1987/88:A463 av m.fl. (vpk)framhålls att regionalpolitiken trots icke föraktliga insatser inte ärstark nog att förhindra koncentrationstendenserna i ekonomin. Avgörande förden regionala utvecklingen är ett brett spektrum av infrastrukturella åtgärder.De styrande inslagen i regionalpolitiken måste förstärkas. Fondsystem ochstatliga företag bör använda sina resurser inom ramen för en samladregionalpolitisk utvecklingsstrategi. Utskottetredovisar härefter fyra enskilda motioner. () anger i motion 1987/88:A465 att enregionalpolitik byggd på en krist-demokratisk samhällssyn kännetecknas av enrättvis fördelning av välfärden i socialt, ekonomiskt och kulturellt avseende.Samhället måste verka för ett decentraliserat och differentierat näringsliv.Statliga verk och myndigheter, bl.a. , bör vara skyldiga attunderordna sig de regionalpolitiska målen. Motionären föreslår därutöver attalla kommuner skall utarbeta kommunala aktivitetsprogram. m.fl. (s) pekar i motion 1987/88:A412 pädatorn som regionalpolitiskt hjälpmedel. Motionärerna tar särskilt sikte på attdatateknik kan vara ett värdefullt stöd för decentralisering avarbetsuppgifter, t.ex. i samband med att kontor i glesbygd hotas avnedläggning. 1 motion 1987/88:A439 av m.fl. (s) påtalasbehovet av åtgärder för att avlänka tillväxten i överhettade områden.Motionärerna betonar främst behovet av information och praktisk hjälp tillföretagen att etablera sig pä andra platser. Uppsökande verksamhet, främstriktad till tjänsteföretag, bör genomföras. Andra åtgärder som kan vara värdaatt prövas enligt motionärerna är skatte- och avgiftspolitiken, regionalpolitiskaföretagsfonder och ytterligare utlokalisering av statlig verksamhet. och (båda m) ifrågasätter imotion 1987/ 88:A481 effektiviteten av de nuvarande regionalpolitiska medlen och plä derar för en omprioritering till förmån för långsiktiga satsningar inom kul turområdet. Utskottetsöverväganden AU 1987/88:13 Utskottet har inledningsvis redovisat vissa tendenserbeträffande den regionala utvecklingen. Därvid konstateras bl.a. attutvecklingen mot ökade regionala obalanser under den första hälften av1980-tälet har bromsats upp. har t.ex. den inrikesbefolkningsomflyttningen visat en klart minskande nettoinflyttning tillstorstadsregionerna. Inflyttningen till har avtagit somutflyttningen ökat. Halva befolkningsökningen i storstäderna hänger numerasamman med ett ökat födelseöverskott. Enligt utskottets uppfattning är det betydelsefullt fördebatten om den regionala balansen i riket att hänsyn tas till de olikafaktorer som påverkar utvecklingen. Det finns t.éx. anledning att särskiltbeakta konsekvenserna av skillnader mellan regioner avseende födelseöverskottoch invandring. Att ökat sin befolkning i betydande omfattninghänger sålunda till stor del samman med dessa båda faktorer. Att det finns positiva tendenser i den senaste tidensregionala utveckling innebär emellertid inte att de regionala balansproblemenär undanröjda. Som framgått av redovisningen i det föregående kvarstår i storadrag de regionala obalanserna mellan olika landsdelar. Regioner med beståendestora problem är bl.a. inland. Bergslagen och delar av sydöstraSverige. De inomregionala balansproblemen är särskilt stora i skogslänen. INorrland är t.ex. situationen i inlandet i väsentliga avseenden helt olik den ikustområdet. Särskild uppmärksamhet bör vidare ägnas utvecklingen pålandsbygden. Utskottet kommer senare i framställningen att ta upp frågor somhänger samman med landsbygden och dess utvecklingsmöjligheter. Som framhålls imotion A462 (c) har frågan om regional balans i riket med en levande landsbygdockså försvarspolitiska aspekter. Utskottet delar mot denna bakgrund uppfattningen ipropositionen att det krävs en fortsatt satsning på regionalpölitiska insatserom vi långsiktigt skall klara de fastlagda målen för regionalpolitiken, dvs. enbalanserad befolkningsutveckling i landets olika delar och tillgäng tillarbete, service och god miljö i alla delar av landet. Utskottet vill framhålla att regionalpolitikeninte ensam kan lösa de regionala problemen. Den ekonomiska politiken är avgrundläggande betydelse för utvecklingen. Utskottet kan konstatera att densocialdemokratiska regeringen alltsedan sitt tillträde genom enmålmedveten politik har lyckats vända den tidigare nedåtgående trenden i densvenska ekonomin. Det svenska näringslivet har utvecklats positivt. Sysselsättningenhar ökat inom industrin, och den privata tjänstesektorn. Investeringsnivån harhöjts påtagligt. Expansionen har dock varit ojämnt fördelad mellan olikaregioner. Den regionala balansen i riket påverkas emelleriid ocksåav den förda politiken inom enskilda sektorer såsom utbildningen, sjukvården, kommu nikationerna, energin samt jordbruket. Den kommunala skatteutjämning en har stor betydelse för möjligheterna att erbjuda en god servi ce även i kommuner som har en låg skattekraft. Som framhålls i propositionen har erfarenheterna frånsenare år visat på AU 1987/88:13 nödvändigheten av att i ökad grad väga inregionalpolitiska hänsyn i sektorspolitiken på olika områden. Ökad vikt läggsockså på åtgärder för att allmänt förbättra näringslivsmiljön i deregionalpolitiskt prioriterade regionerna vad gäller utbildning,kommunikationer, teknisk kompetens m.m. Betydande belopp för dessa ändamål haravsatts inom ramen för särskilda insatser i delar av Bergslagen och norraSveriges inland (prop. 1987/88:64, AU 14) liksom i prop. 1987/88:86 omsärskilda regionalpolitiska insatser i m.m. Med regionalpolitiska medel görs vidare omfattandeinsatser för att främja teknik- och kunskapsspridning i de utvecklingssvaga regionerna. För att förstärka och förändra inriktningen på utbildningen har resurser tillförts universitet och högskolor. Inte minst har de små och medelstora högskolorna fått del av dessa satsningar. En fråga som ägnats uppmärksamhet ärbetydelsen av ett kulturellt utbud även utanför storstadsregionerna. Den frågantas upp i mofionerna A426 (fp) och A481 av och (bådam). Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna beträffande värdetav en rik kulturell miljö även i de mindre kommunerna. Särskilda satsningarhar också föreslagits i detta syfte i de tidigare nämnda propositionerna ominsatser i Bergslagen och norra inland samt i . Den regionala utvecklingen påverkas av det samladeresultatet av insat- . serna inom de olika politikområdena. Utskottet vill ilikhet med flera motionärer stryka under betydelsen av en aktiv samverkanmellan departement och mellan myndigheter. För att åstadkomma en löpandesamordning och bedömning av regionalpolitiskt betydelsefulla sektorsfrågor iregeringskansliet bereds ett stort antal frågor i en särskild grupp beståendeav statssekreterare från olika departement. I gruppen prövas och vägs sammanolika frågor utifrån de regionalpolitiska aspekterna. De tidigare nämndapropositionerna med förslag till åtgärder i Bergslagen, norra inlandsamt är ett resultat av ett omfattande samverkansarbete mellan olikadepartement och myndigheter. Sektorssamverkan är väsentlig även pä länsnivån. Detpågående försöket i med samordnad länsförvaltning har tillsyfte att åstadkomma en bättre samordning av olika sektorsfrågor och att få enmer effektiv och slagskraftig organisation i arbetet för en positiv regionalutveckling. Liknande verksamheter pågår också i andra län. 1 ett antal motioner tas upp behovet av en ökaddecentralisering. Utskottet kommer i ett senare avsnitt att behandla frågan omdecentralisering av statlig verksamhet. Hithörande frågor ägnas storuppmärksamhet i regeringens kansli, och ett antal konkreta initiativ har tagitsunder senare tid. Det gäller både lokalisering av verk och delar av verk tillde regionalpolitiskt prioriterade regionerna. Det finns i detta sammanhang anledning att också erinra ombetydelsen av att man inom länen aktivt verkar för en decentralisering av olika verk samheter. I vissa län har gjorts långtgående försök med positivt resultat i detta syfte. Det gäller bl.a. inrättande av s.k. länsdelskontor i regionalpoli- 33 3 1987/88. Utskottet har tidigare i framställningen redovisat attnettoinflyttningen AU 1987/88:13 till storstadsregionerna minskat under desenaste tvä åren. Befolkningsökningen förklaras i väsentlig omfattning av ettökat födelseöverskott och en omfattande nettoinvandring. Att begränsabefolkningstillväxten i storstäderna såsom föreslås i motion A462 (c) ärsålunda mer komplicerat än vad motionärerna synes utgå från.Befolkningsutvecklingen i storstäderna har också ett nära samband med denekonomiska utvecklingen. Utskottet vill slutligen i denna del erinra om att detfrämst är som uppvisar överhettningstendenser. Som framhålls bl.a. i motionerna A484(m) och A426(fp) ärutvecklingen i storstäderna av stor betydelse för riket i stort. Det framståremellertid som också framhålls i motion A439 av m.fl. (s) som väsentligt att tillväxten i storstäderna inom bl.a. den privatatjänstesektorn kan länkas av och också komma andra regioner till del.Regeringen har aktivt verkat för en sådan utveckling. har resultatetav dessa ansträngningar varit otillfredsställande. Det finns emellertidfaktorer som talar för att tjänsteföretagen i ökad utsträckning skall finnaskäl för att förlägga verksamhet utanför storstäderna. Här kan nämnas brist påarbetskraft och bostäder. Det allmänna kostnadsläget i storstäderna kan ocksåfå betydelse i sammanhanget. Den nya tekniken bör vidare som bl.a. anförs i motionA412 av m.fl. (s) kunna medverka till att arbetsuppgifter kandecentraliseras frän storstäderna. Som framhålls i motionen pågår intressantaförsök i detta syfte ute i länen. Dessa frågor ägnas också uppmärksamhet iregeringens kansli. Att storstadsregionerna expanderat kraftigt under senare årskapar, som framhålls i motionerna A426 (fp) och A462 (c), miljömässiga problemsom kan vara svära att komma till rätta med. Det framstår därför som angelägetäven för storstadsregionerna att tillväxten där sker på ett balanserat sätt. Utvecklingen i storstadsregionerna följs uppmärksamt bl.a.av länsstyrelserna och i regeringens kansli. redovisas isamband med behandlingen av regeringens budgetproposition förändringarna i vadavser befolkning, sysselsättning, arbetslöshet osv. Utskottet anser mot dennabakgrund att det saknas anledning med ett tillkännagivande till regeringen omen kartläggning av befolkningskoncentrationens negativa miljöeffekter såsomföreslås i motion A462 (c). Detsamma gäller förslaget om en årlig redogörelse omden regionala utvecklingen. Utskottet avstyrker även med hänvisning till vadovan anförts förslaget i samma motion om en övre gräns för storstädernas andelav befolkningen. Utskottet vill slutligen beträffande tillväxten istorstadsområdena hänvisa till att den regionalpolitiska utredningen har tilluppgift att överväga för-och nackdelar med olika åtgärder som kan bidra tillatt tillväxten i storstäder och universitetsorter kan komma de regioner tillgodo som har eller bedöms fä utvecklingsproblem. 1 uppdraget ingår även attbelysa de miljömässiga aspekterna i regionalpolitiken. Som tidigare nämnts har regeringen i enlighet medutskottets önskemål tillsatt en parlamentarisk utredning med uppgift att utreda regionalpoliU- kens inriktning m.m. Direktiven till utredningen finns återgivna tidigare i 34, Av direktiven framgår att uppdraget för kommittén är AU 1987/88:13omfattande och brett upplagt. Enligt utskottets uppfattning finns det mot dennabakgrund inte anledning för utskottet att närmare gå in på alla de konkretaförslag och synpunkter avseende regionalpolitikens inriktning som i övrigtredovisas i motionerna. Det gäller bl.a. motion A463 (vpk) om de styrandeinslagen i regionalpolitiken och A465 av () om ettdecentraliserat näringsliv samt myndigheternas och kommunernas regionalpolitiskaroll. Utskottet avstyrker förslaget i motionerna A426 (fp) ochA462 (c) om ändrade direktiv för utredningen. Som ovan nämnts är direktiven omfattande,och det får ankomma på utredningen att under arbetets gång ta ställning tillhur de olika frågorna skall behandlas. Utskottet delar uppfattningen i motionA426 att tidsplanen för arbetet är pressad. Utskottet utgår emellertid från attutredningen ges erforderliga resurser för att klara arbetet. Sammanfattningsvis ställer sig utskottet bakom deninriktning på regionalpolitiken som kommer till uttryck i den förda politikenoch i budgetpropositionen inför /89. Sammantaget bör dennapolitik ge goda förutsättningar för en balanserad regional utveckling i riket. Med det anförda avstyrks de i sammanhanget behandlademotionerna beträffande inriktningen pä regionalpolitiken. Till de olikastödformerna återkommer utskottet senare i framställningen. Utskottet övergår härefter till ett förslag i motion1987/88:A442 av och (båda s) om återinförande avortsplanen. beslutade att avskaffa den s.k.ortsplanen som styrinstrument i regionalpolitiken. Utskottet instämde i dendåvarande regeringens bedömning att arbetet med ortsstrukturfrågorna ifortsättningen borde göras på den regionala och lokala nivån efter deprioriteringar som man där bedömer som angelägna och inom ramarna förtilldelade resurser (AU 1981/82:23, s. 61). Utskottet har ingen annanuppfattning . Utskottet vill också peka på att flertalet län ägnaruppmärksamhet åt ortsstrukturfrågor, bl.a. genom att planeringen inriktas pålänsdelar och olika planeringsregioner. Med hänvisning härtill samt till atthithörande frågor kommer att bli föremål för överväganden i denregionalpolitiska utredningen avstyrks motion A442. begär i partimotionen 1987/88:A462 nyautvecklingsprogram i utsatta regioner. Motionärerna anser att ett fullföljandeav beslut bör innebära att särskilda ätgärdsprogram medinfrastrukturella insatser tas fram för inland och mellanbygder,sydöstra samt de delar av Bergslagen som inte omfattades av förslageni prop. 1987/88:64. Utskottet avvisar motionen i denna del med hänvisningbl.a. till de ätgärdsprogram som lagts fram beträffande dels Bergslagen ochnorra inlandet, dels . Härutöver bör nämnas prop. 1987/88:50 omtrafikpolitiken. Till utvecklingen i de olika länen återkommer utskottetsenare i betänkandet. Slutligen i detta avsnitt tar utskottet upp frågan omavskaffande av lagen (1971:1204) om byggnadstillstånd m.m., som aktualiseras i partimotionen 35 1987/88:A208(m) och i mofion 1987/88:A617 av m.fl. (m). AU 1987/88:13 Somskäl för yrkandet anförs att byggstoppet för annat byggande än bostäder istorstadsområden inte löst några problem men skapat desto fler. Utskottet har den uppfattningen att lagen ombyggnadstillstånd fyller en viktig funktion när det gäller att balansera aktuella byggprojekt och till gänglig arbetskraft. Lagen möjliggör en nödvändig styrning av byggverk samheten. Motionerna avstyrks därför. Decentralisering av statlig verksamhet Den statliga sektorn har en betydelsefull roll i arbetetför en balanserad regional utveckling. Statliga myndigheter, institutioner ochföretag tillhör i många kommuner de största arbetsgivarna. Sysselsättningen inom den statliga sektorn är av fleraskäl ojämnt fördelad såväl mellan länen som inom länen.,1 syfte att motverkadenna obalans omlokaliserades ett trettiotal myndigheter medomkring 10 000 anställda från . Fram till dess var så gott somall central statlig förvaltning lokaliserad till huvudstaden. Utskottet uttalade att en nyomlokalisering av statlig förvaltning av det slag som tidigare genomförts dåinte var aktuell. 1 stället har decentraliseringsarbetet inriktats på två andrahuvudvägar. Dels skall möjligheterna att omlokalisera ny eller expanderandestatlig förvaltning prövas målmedvetet, dels skall en delegering avbeslutsfunktioner och arbetsuppgifter från central nivå eftersträvas. Vid lokalisering av statlig verksamhet skall enligtriksdagens beslut i första hand skogslänen och i andra hand sydöstra komma i fråga. I budgetpropositionen (bil. 14), framhållerindustriministern att lokalisering av statlig verksamhet i viss utsträckninghar utnyttjats för att motverka regionala obalanser. Det gäller bl.a. aktuellutlokalisering av vissa verksamheter inom till , inomVattenfall till och samt inom SJ till . När det gäller formerna för arbetet meddecentraliseringsfrågorna erinrar civilministern i budgetpropositionen (bil.2) om att beslutade om allmänna riktlinjer för bl.a. arbetetmed decentralisering i den offentliga förvaltningen. Följande år inrättades, påriksdagens begäran, en decentraliseringsdelegation för att samordna regeringensoch arbete med decentralisering och lokalisering av statligverksamhet. Delegationen fungerade som en fast, interdepartemental arbetsgrupp,knuten till det dåvarande budgetdepartementet. Till stöd för delegationen fannsen parlamentarisk referensgrupp. 1 samband med omorganisation efterregeringsskiftet överfördes ansvaret för decentraliseringsfrågorna från budgetde partementet till . inrättades en arbets grupp inom för decentralisering av statlig verksamhet. Gruppen, som ersatte den tidigare decentraliseringsdelegationen, skulle lämna en slutlig redovisning av sitt arbete .