bet · GB01AU17 · 1987-12-31 00:00:00 — 1 näringsutskottets tidigare nämnda yttrande ges enredovisning av de regionala utvecklingsfonderna vad gäller huvudmannaansvar,organisation, finansieringsverksamhet och övrig företagsservice m.m. Näringsutskottethar ingen erinran mot vad som anförs i propositionen vad gäller att ihandlingsprogrammen för de olika utvecklingsfonderna särskilt behandla insatserför att utveckla kvinnors intresse för företagande. Utskottet hänvisar tillnäringsutskottets yttrande och noterar särskilt att målgruppen förutvecklingsfondernas finansieringsverksamhet, som tidigare omfattade främst dentillverkande industrin och mot denna riktade tjänsteföretag, har utvidgats tillatt omfatta andra delar av tjänstesektorn (NU 1986/87:30 s. 52 f.). Utanförmålgruppen ligger nu endast tjänsteföretag som riktar sig till enskilda.Nyligen har näringsutskottet avstyrkt motioner om en utvidgning av målgruppentill att även omfatta tjänsteproducerande hantverks-och serviceföretag medmotivering att en sådan utvidgning skulle ställa alltför stora krav påfondernas resurser (NU 1987/88:24). Som framgår av näringsutskottets yttrande över de trerefererade motionerna är näringsutskottet inte berett att ompröva sittställningstagande i frågan om en utvidgning av utvecklingsfondernas målgrupp.Fonderna har redan enligt nuvarande bestämmelser möjligheter att i betydandeutsträckning stödja även tjänsteföretagen. Därutöver anför näringsutskottetatt det inte finns formella hinder för den typ av insatser som torde vara avstörst intresse i detta sammanhang, nämligen rådgivning m.m. vidnyetableringar. Utskottet instämmer i näringsutskottets ställningstagandemed hänvisning till de skäl som näringsutskottet har angivit. Härutöver villutskottet stryka under vikten av att samtliga utvecklingsfonder engagerar sigvad gäller att utforma företagsservice som t.ex. starta-eget-kurser även för dekvinnliga småföretagarnas behov. Med det anförda avstyrker utskottet motionernaN220 (fp), N307 (c) och N337 (c), de förstnämnda i tillämpliga delar. Vidare föreslär m.fi. (fp) i motionI987/88:A33 att 1 milj. kr. avsätts till utvecklingsfonderna för utökadrådgivning och utbildning m.m. som riktar sig till kvinnliga företagare,framför allt inom den tjänsteproducerande sektorn. Motionärernas avsikt synesvara att medlen skall ställas till förfogande från anslaget A 6. framhåller i sitt yttrande attutvecklingsfondernas verksamhet med inriktning på kvinnors företagande liksomhittills bör finansieras på samma sätt som fondernas företagsservice i övrigt,dvs. genom avgifter och genom de årliga bidragen från huvudmännen. Vidsärskilda insatser av projektkaraktär bör dock regeringen liksom kunnautnyttja nämnda anslag. Utskottet biträder näringsutskottets uppfattning. Härjämtekan nämnas att industriministern till utvecklingsfondernas verkställande direk törer uttalat att fonderna i ökad utsträckning bör satsa på kvinnliga företa gare. Med hänvisning till det anförda avstyrks aktuell del av motion A33. Frågan om könsfördelningen i utvecklingsfondernasslyrelserlas upp i mo- AU 1987/88:17 tion 1987/88:A37 av . (s). Motionärerna hänvisar till en av statens industriverk genomfördkartläggning beträffande sammansättningen av utvecklingsfondernas styrelser.Av resultatet kan,utläsas att antalet styrelseledamöter i de 24 fonderna uppgårtill sammanlagt 221 exkl. personalrepresentanter. Av ledamöterna vår 204 mänoch 17 kvinnor vilket enligt motionärernas uppfattning är en otillfredsstäl- , , De föreslår att villkor om kvinnlig representation skrivs in ide avtal mellan huvudmännen för fonderna som skall träffas för nästa period.Som lämplig grund för sådana villkor anges propositionens mål för andelenkvinnor i statliga styrelser m.m., dvs. anför i sitt yttrande att den kvinnligarepresentationen i utvecklingsfondernas styrelser alltjämt är alldeles för låg.Näringsutskottet utgår från att frågan om en ökad andel kvinnor i styrelsernakommer att väckas från statens sida vid de förestående överläggningarna mellanhuvudmännen om fondernas handlingsprogram och avstyrker motionen. Utskottet har i denna fråga ingen annan uppfattning änmotionärerna och näringsutskottet. betecknade näringsutskottetkvinnornas andel i fondstyrelserna på som uppseendeväckande låg ochförutsatte att landstingen vid val av ledamöter inför perioden skullebeakta intresset även rimligare fördelning (NU 1984/85:23 s. 27).Arbetsmarknadsutskottet anser i likhet med näringsutskottet ochindustriministern, som uttalat sig på denna punkt, att den nuvarandefördelningen är otillfredsställande. Det framstår sålunda som en angelägenuppgift för staten i samband med de förestående överläggningarna mellanhuvudmännen att tillse att man på ett bättre sätt än beaktar dessasynpunkter. Med hänvisning till det anförda påkallar motion A37 inte någon riksdagensåtgärd. 1 motion 1987/88:A36 av m.fi. (c) anförsatt handelshus för kvinnor skulle kunna hjälpa kvinnor som startar företag medmarknadsföring och försäljning av produkter och tjänster. Därför.bör sädanahan- ' delshus inrättas. Utskottet har inhämtat att de två s.k. handelshus förkvinnor som har funnits numera har upphört. i , vilketupphörde , har angivit fyra huvuduppgifter för sinverksamhet: ordna för- , säljningskanaler för kvinnors produkter, gerådgivning, ordna.kurser och utbildning för kvinnliga företagare samt informeraallmänhet och andra intresserade. För de kvinnliga företagare som av olika skälinte vänt sig till den regionala utvecklingsfonden torde ha varitett alternativ. Näringsutskottethar i betänkandet NU 1986/87:30 s. 54 55 anfört att, . termenhandelshus vanligen avser större företag företrädesvis utan egen produktion som bedriver export- och importverksamhet inom ett brett varuområde (t.ex.Gadelius). Det motionärerna syftar på torde kunna betecknas somregionala exportsäljbolag. vill i detta sammanhang erinra omatt de regio nala utvecklingsfondernas företagsservice, t.ex. starta-eget-kurser och råd givning till nystartade företag, är tillgängliga för företag inom alla bran scher. Verksamhet med inriktning särskilt på kvinnors nyföretagande be drivs också inoiTi vissa utvecklingsfonder. Som utskottet ovan anfört är det 28 väsentligtatt samtliga utvecklingsfonder utformar sin företagsservice på ett AU 1987/88:17 sådantsätt att den motsvarar även de kvinnliga företagarnas behov. härmedhälsar utskottet med tillfredsställelse propositionens förslag om att utvecklingsfondernabör utarbeta handlingsprogram för sitt arbete riktat Med hänvisning till det anförda anser utskottet att någonriksdagens åtgärd med anledning av motion A36 i denna del inte är begär i motion 1987/88:N220en kartläggning avde kvinnliga företagarnas verksamhet och behov. En sådan kartläggning krävs somunderlag för beslut om insatser för att stödja kvinnors företagande, menarmotionärerna. anför i sitt yttrande att utskottet år1986 avstyrkt ett liknande motionsyrkande med hänvisning till ettlandsomfattande forskningsprojekt som pågick vid angåendekvinnor som företagare. har inhämtat att Umeäprojektetslutförts, att resultatet föreligger i ett antal forskningsrapporter och atteii sammanfattning i bokform är under utarbetande. ansluter sig tillnäringsutskottets bedömning, varför motion N220 avstyrks i denna del. Statliga och privata företag Enligt propositionen bör en utökad redovisning krävas fränsåväl statliga som privata företag med hänsyn till jämställdhetsintresset. Vidare framhålls att de statliga företagen bör ägnajämställdhetsarbetet ökad uppmärksamhet och bl.a. öka andelen kvinnor pä allanivåer i företagen. Vidtagna åtgärder bör redovisas av de statligaindustrikoncernerna i den årliga redogörelsen för de statliga företagen, vilkenlämnas till . Av denna skrivelse bör även framgå medelantaletanställda kvinnor och män liksom fördelningen mellan kvinnor och män på detledande befattningsskiktet och i styrelserna i respektive företag. Fortsattaansträngningar bör göras föratt öka andelen kvinnor i de statligaindustrikoncernernas styrelser. En sådan strävan bör också genomsyratillsättningen av styrelserna i koncernernas dotterbolag. har i sitt yttrande ingen erinran mot vadsom anförs i propositionen om jämställdhetsarbetet i de statliga företagen.Enligt näringsutskottets mening bör emellertid den årliga redovisningen tillriksdagen utökas och omfatta såväl antalet anställda som antalet ärsarbetande,med fördelning på kvinnor och män. Genom en sådan redovisning kan ävenomfattningen av kvinnornas deltidsarbete belysas. anser attett uttalande av till regeringen i denna fräga är motiverat. 1 propositionen framhålls vidare att samtliga företag böråläggas att årli gen redovisa medelantalet anställda kvinnor och män. Chefen för justitie departementet avser att föreslå ändringar i aktiebolagslagen (1975:1385) med innebörd att förvaltningsberättelsen inte bara som för när- 29 varandeskall innehålla uppgift om medelantalet anställda utan också om AU 1987/88:17 medelantalet anställda kvinnor respektive män. 1 moderata samlingspartiets kommittémotion 1987/88:A35avstyrks regeringens förslag angående ändringar i aktiebolagslagen,m.m. Enligtmotionärerna är det knappast någon intressant information att ett visstföretag har en större andel kvinnor anställda än ett annat. De mer intressantafrågorna om kvinnors yrken och positioner inom företagen bör man enligtmotionärerna av kvalitetsskäl inhämta genom enkätundersökningar. Med hänsyntill det ringa värdet av uppgifter om könsfördelningen bör regeringen intelägga fram något förslag om ökade skyldigheter för företag att lämna uppgifterinom detta område. anser för sin del att det ärpositivt att företagen åläggs att redovisa statistik över de anställda medfördelning pä kön. Sedan erfarenheter vunnits av detta förfarande fär man taställning till om man skall gå vidare och också inkludera antalet ärsarbetandei statistiken. Med hänvisning till det anförda tillstyrks propositionen i dennadel och avstyrks motion A35 i motsvarande del. Enligt propositionen bör man vidare genomföra enkartläggning av andelen kvinnor i beslutande positioner i näringslivet. I motion 1987/88:A801 föreslås en utredningom mäns och kvinnors representation i styrelser pä den privata sektorn.Utredningsarbetet bör bedrivas av arbetsmarknads- och industridepartementengemensamt. Enligt utskottets uppfattning bör den i propositionenföreslagna kartläggningen av andelen kvinnor i beslutande positioner inäringslivet tillgodose motionärernas önskemål varför motionen inte påkallarnågon åtgärd i denna del. 1 proposition 105 behandlas i detta avsnitt särskiltstatens ansvar all som arbetsgivare våra föregångare på jämställdhetsområdet.Erfarenheterna visar att ett verksamt medel att åstadkomma förändringar kanvara att ställa upp tidsbestämda mål för andelen kvinnor pä olikamansdominerade tjänstenivåer. I propositionen erinras om att myndigheterna för varjebudgetår skall upprätta en plan för sitt jämställdhetsarbete enligtjämställdhetsavtalet för det statliga området. Ett stort antal myndigheter haremellertid inte upprättat en sådan plan. har pä dettaområde ett särskilt ansvar. 1 budgetpropositionen anförs beträffandejämställdhetsarbetet i statsförvaltningen (bilaga 2) attjämställdhetsförordningen (1984:803, omtryckt 1986:1395) ochkommittéförordningen (1976:119, ändrad senast 1986:1384) getts nya lydelser isyfte att skynda på utvecklingen mot en jämn könsfördelning såväl vad gällerstatliga tjänster som beträffande styrelseuppdrag m.m. har publicerat rapportenTjänstetillsättning ar och jämställdhet i syfte att informera myndigheterna om praxis i rege- 30 ringen ochi arbetsdomstolen vad gäller tillsättning av tjänster. I samman- AU 1987/88:17 hangeterinras om den nya verksförordningen (1987:1100) enligt vilken myndighetenschef har att tillse att personalpolitiken motsvarar de krav som ställspå myndigheten, bl.a. vad gäller strävan efter jämställdhet mellan Chefsutveckling anges som exempel på en åtgärd som kanbehövas för att uppnå jämn könsfördelning. nämns attutvärdering har gjorts av tre statliga chefsutbildningar med sikte påatt finna former för utveckling och utbildning av kvinnliga chefer. Slutligen erinras om att det finns enpartsgemensam ledningsgrupp med företrädare för arbetsmarknads- ochcivildepartementen, de statsanställdas huvudorganisationer och vissa centralastabsmyndigheter som övergripande följer det statliga jämställdhetsarbetet.Ledningsgruppen har bl.a. arrangerat en mässa för jämställdhet i statsförvaltningeni i . I motion 1987/88:A801 betonas statens rollsom föregångare för att främja jämställdhet i arbetslivet. Särskilt viktigt ärdet enligt motionärerna att regeringen själv föregår med gott exempel.Motionärerna anser vidare att det är nödvändigt med tidsbestämda mål för attuppnå en jämnare fördelning av kvinnor och män på statliga chefstjänster.Jämställdhetsfrägor bör enligt motionärerna ingå som en naturlig del i all chefsutbildning. I motionen pekas på statens möjligheter att somarbetsgivare upprätta s.k. karriäravbrottsplaner för småbarnsföräldrar. 1motionen beskrivs en engelsk satsning på karriäravbrottsplaner inom detprivata näringslivet. Enligt detta program får kvinnor vara borta frän sittarbete för att vara hemma och vårda barn. hällerarbetsgivaren kontakt med kvinnan, som får praktisera korta perioder, gå påkurser etc. Enligt bör staten som arbetsgivare uppmuntra en liknandeform av karriäravbrottsplaner för såväl kvinnor som män som väljer att stannahemma och vårda barn. Motionärerna föreslår slutligen att arbetsgivarverket fåri uppdrag att ta erforderliga initiativ i syfte att stödja jämställdhet blandmän. Enligt motionen skulle en attitydundersökning bland chefer istatsförvaltningen liksom en kartläggning av de hinder som möter män som villta pappaledigt kunna genomföras genom arbetsgivarverkets försorg. I motion 1987/88:A34 av m.fi. (vpk) begärs attstaten i sin egenskap av arbetsgivare ska föra en personalpolitik som innebären uppvärdering av kvinnoyrkena. I motionen anförs att kvinnorna kan sägasvara utsatta för en kollektiv lönediskriminering och att de satsningar somgjorts , t.ex. marknadslönetillägg inom det statliga området,är exempel på åtgärder som ytterligare ökar löneklyftorna mellan män ochkvinnor. Dessa ojämlika förhållanden kan dock enligt vpk i stor utsträckningavskaffas, eftersom merparten av de s.k. kvinnojobben återfinns i densamhälleligt kontrollerade sektorn. Utskottet konstaterar för sin del med tillfredsställelseatt jämställdhetsministern, i samråd med chefen för ,särskilt kommer att ta upp statens ansvar i här aktuellt hänseende. Som ovan redovisatspågår inom den statliga sektorn ett aktivt jämställd- 31 hetsarbetepå fiera plan. Härutöver kan nämnas ett försök med intensivsats- AU 1987/88:17ning på fem myndigheter (se AU 1987/88:9 s. 23) varvid ett syfte är att få framidéer som kan föras ut i statsförvaltningen i övrigt. Vidare fördelar statensarbetsmarknadsnämnd (SAMN) på förslag av ledningsgruppen en miljonkronor till jämställdhetsprojekt, attitydundersökningar m.m. ute på myndigheterna. Utskottet är medvetet om att det krävs ett långsiktigtförändringsarbete för att åstadkomma ett arbetsliv som präglas av jämställdhet.Tidsbestämda mål för andelen kvinnor på olika mansdominerade tjänstenivåer kanhärvid vara ett verksamt medel. Det är också viktigt att skapa nya utvecklingsmöjligheter. Enligt utskottets uppfattning kräver rollen somföregångare att staten-arbetsgivaren är framsynt vad gäller kvinnors och mänsmöjligheter att kombinera förvärvsarbete med hemarbete och föräldraskap.Förslaget om s.k. karriäravbrottsplaner kan ses i denna belysning. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att det kan vara fördelaktigt med kontinuerligkontakt mellan arbetsgivare och barnlediga föräldrar. Benämningen karriärav-brottsplanär emellertid inte adekvat om motionärerna avser samtliga arbetstagare. Utskottet redovisade för bl.a. statistiköver fäders uttag av dagar med föräldrapenning i relation till det totalaantalet uttagna dagar (AU 1987/88:9 s. 6 7). Denna statistik visade en vissminskning av fädernas relativa uttag av föräldrapenningdagar mellan år 1980och . Utskottet uttalade i detta sammanhang att man utgick ifrån attdessa frågor skulle ägnas en betydande uppmärksamhet i regeringens kansli,såväl vad gällde den opinionsbildande verksamheten som i den internautbildningsverksamheten. Utskottet noterar med tillfredsställelse att regeringenhar tagit initiativ pä detta område. Enligt jämställdhetsministern börytterligare informationsinsatser genomforas; inte bara till de blivandeföräldrarna utan också till arbetsgivare, fackliga organisationer m.n. för attpä sä sätt få till stånd en bred attitydpäverkan. Enligt utskottets uppfattningär det i denna fråga naturligt att staten som arbetsgivare ligger "ettsteg före" och prövar nya idéer för att de inom statsförvaltningenanställda kvinnorna och männen skall ges goda förutsättningar att leva ettjämställt liv. Utskottet har tidigare behandlat värderingsfrågor isamband med kvinnors arbete och pekat på att ansvaret för dessa frågorföreträdesvis ligger på arbetsmarknadens parter. Därutöver vill utskottet ilikhet med propositionen betona vikten av att skapa utvecklingsmöjligheter,nya yrkesroller och karriärvägar för de ofta kvinnliga arbetstagarna inomstatsförvaltningens lägre tjänstenivåer. Med hänvisning till det anförda anser utskottet attmotionerna A801 (fp) och A34 (vpk) i aktuella delar inte bör föranleda någonriksdagens åtgärd. Enligt propositionen bör en särskild utredare tillkallasför att utvärdera Utredaren bör bl.a. föreslå deförändringar som kan -2 ansespåkallade föratt lagen bättre skall kunna fylla sitt ändamål att främja AU1987/88:17 kvinnors och mäns lika rätt i fräga om arbete, arbetsvillkor ochutvecklingsmöjligheter i arbetet. Bakgrunden är bl.a. att företrädare församtliga riksdagspartier i motioner till framfört krav på vissaändringar av lagen samt att arbetsdomstolen i ett yttrande överdiskrimineringsutredningens delbetänkande (SOU 1984:18) Lag mot etniskdiskriminering i arbetslivet uttalat att det kunde finnas skäl att se överlagens regler. Även frågan om ett förbättrat skydd mot trakasserier pågrund av anmälan om könsdiskriminering bör enligt propositionen beaktas inomramen för den föreslagna utvärderingen. Frågan om sexuella trakasserier iarbetslivet behöver aktualiseras såväl i detta sammanhang som av berörda myndigheteroch organisationer med uppgifter på arbetsmiljöområdet. Enligtjämställdhetsministerns mening är emellertid lagstiftning inte ett medel som iförsta hand bör tillgripas för att komma till rätta med sexuella trakasserier. Frågor rörande översyn av jämställdhetslagen tas upp ifyra motioner. I moderata samlingspartiets kommittémotion 1987/88:A35 och ifolkpartiets kommittémotion 1987/88:A33 föreslås att utredningen ges enparlamentarisk utformning. Skälen härför är bl.a. att utvärderingen av en säviktig lag bör ske på ett öppet sätt, så att alla politiska partier får insyn iarbetet och kan bidra med synpunkter. 1 folkpartimotionen 1987/88:A801 begärs att utredningentar upp olika formerav trakasserier, JämO :s möjligheter att bevaka kravet päaktiva jämställdhetsåtgärder på de delar av arbetsmarknaden därjämställdhetsavtal gäller m.m. I kommittémotion 1987/88:A8I0 pekas påproblemet med trakasserier inom arbetslivet. Motionärerna anser attjämställdhetslagen bör kompletteras med en särskild regel om skydd mottrakasserier för dem som använt sig av lagen. En sådan regel bör klart fastslåatt arbetsgivare som underrättas om trakasserier kan ställas till ansvar försåväl egna som anställdas trakasserier av en arbetstagare. Enligt utskottets uppfattning är det positivt attjämställdhetslagen blir föremål för en utvärdering. Även om lagen i stort settkan anses ha fungerat väl är det uppenbart att den i vissa hänseenden kanbehöva göras mera effektiv. En fråga som därvid bör beaktas särskilt är som framhållsi propositionen behovet av ett förbättrat skydd mot trakasserier av olikaslag. När det gäller formen för utredningsarbetet tillstyrkerutskottet den i propositionen föreslagna ordningen. Utskottet utgår från attarbetet bedrivs snabbt och effektivt samt att utredaren under arbetets gånginhämtar synpunkter och uppslag från olika håll, bl.a. från de politiskapartierna. I remisskedet ges möjlighet till en bred och samlad redovisning avolika intressenters synpunkter. Med det anförda avstyrks motionerna A801 (fp),A810 (c), A33 (fp) och A35 (m) i aktuella delar. Föreliggande avsnitt är ensammanfattning av den del av propositionen under avsnitt som benämns Jämställdhet i 33 3 1987/88. utbildningen.Målen och åtgärderna inom utbildningsområdet utvecklas AU 1987/88:17emellertid närmare i den del av propositionen under utbildningsdepartementetsavsnitt som benämns Utbildning och jämställdhet. Denna del behandlas avriksdagens utbildningsutskott. Det långsiktiga målet för arbetet med att förändra denojämna könsfördelningen bland elever i skolan och studerande vid högskolan börenligt propositionen vara att ingetdera könet skall vara representerat medmindre än på de olika utbildningarna. Inom gymnasieskolan bör filekorna exempelvis öka inomel-teleteknisk linje, i försöksverksamhet med treårig industriteknisk linje ochpå fyraårig teknisk linje. Andelen studieavbrott bland filekor påpojkdominerade linjer bör inte vara högre än bland pojkarna på dessa linjer.Pojkarna bör på motsvarande sätt öka på fiickdominerade linjer, t.ex. socialaservicelinjen. För högskolan bör följande mål gälla för den kommandefemårsperioden. Andelen antagna av underrepresenterat kön bör öka till minst10% i de utbildningar där kvinnliga resp. manliga studerande nu utgör mindre än5 %. Särskilda ansträngningar bör göras för att öka andelen kvinnor i tekniskautbildningar. Andelen manliga studerande i medellånga vårdutbildningar börockså öka. Beträffande skolledarna bör följande tidsbestämda målsättas upp. och senast /93 bör minst hälftenav lediga skolledartjänster tillsättas med kvinnor. Andelen kvinnliga rektorerbör pä sä vis öka från 9 till och andelen kvinnliga studierektorerfrän 19 till . De åtgärder som tas upp i propositionen rör bl.a. insatserför att bryta den könsuppdelade utbildningen. Försöksverksamhet medfiickgrupper i na-turvetenskapligt-tekniska ämnen och i datalära behöverbreddas och utvecklas. Sommarkurser i vård för pojkar har börjat anordnas i endel kommuner och landsting. Inom pågår för närvarandeen läromedelsöversyn som beräknas vara klar . Fortsattaåtgärder som kan ge ett effektivt stöd åt dem som redan studerar pä enotraditionell utbildning bör vidtas, särskilt vad gäller övergängen till arbetslivet.Även fortsättningsvis kommer projektmedel att avsättas för dessa syften. Vidare anförs i propositionen att jämställdhetsfrågor börvara ett naturligt inslag i all grundläggande lärarutbildning och att arbetetför att få in ner kvinnliga skolledare behöver intensifieras. Slutligeninformeras om att chefen för senare avser att inomdepartementet tillsätta en ledningsgrupp för jämställdhetsfrågor inomutbildningsområdet. Utskottet vill för sin del stryka under betydelsen av attjämställdhetsfrågorna uppmärksammas i utbildningen. De attityder tillutbildnings- och yrkesval som eleverna får är av utomordentligtstor vikt. Som ovan nämnts kommer utbildningsutskottet att mer ingåendebehandla hithörande frågeställningar i sitt betänkande UbU 1987/88:34. Propositionen tar i detta avsnitt inledningsvis uppfamiljepolitikens bety delse för kvinnors och mäns möjligheter att kombinera förvärvsarbete med 34 Familjepolitiken syftar till att ge alla barn AU 1987/88:17 trygga och stimulerande uppväxtvillkor och till att ge föräldrarnamöjlighet att vårda och fostra sina barn så bra som möjligt. Barnen har rätttill bägge sina föräldrar och dessa har samma rätt till egen försörjning ochtill personlig utveckling. De viktigaste komponenterna i familjepolitiken är detekonomiska stödet till barnfamiljerna, barnornsorgen, föräldraförsäkringen samten väl utbyggd gemensam sektor med bl.a. mödra- och barnhälsovård.