bet · GB01SfU2 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringen bördärför ta de initiativ som erfordras för att en sådan analys kommertill stånd. Vad utskottet med anledning av motion Sf306 yrkande 2 såledesanfört bör ges regeringen till känna. Såsom ovan redovisats har en rad åtgärder vidtagits isyfte att förbättra och effektivisera handläggningen av arbetsskadeärenden.Dessa åtgärder har emellertid ännu inte hunnit ge full effekt. Med hänsynhärtill anser utskottet att det finns skäl att avvakta utvecklingen, ochmotionerna Sf223, Sf251, Sf254 yrkande 2, Sf270, Sf273 yrkande 1, Sf311 ochSf349 yrkande 4 bör inte nu föranleda någon åtgärd. Utskottetförutsätter dock att regeringen även fortsättningsvis noga följer utvecklingenpå området och vidtar de åtgärder som kan anses erforderliga. Beträffande det i motion Sf273 yrkande 2 begärdauttalandet om att den som drabbats av arbetsskada eller sjukdom inte fårutsättas för förnedrande bemötande av myndighetsperson vill utskottet framhållaföljande. Utskottet förutsätter att personalen vid försäkringskassor och andramyndigheter bemöter de försäkrade på ett korrekt sätt och något uttalande medanledning avmotionen är därför inte påkallat. SfU 1987/88:2 Utskottet behandlar slutligen i detta sammanhang ävenmotion Sf344 av vari begärs ett tillkännagivande angåendeändrade handläggningsrutiner av arbetsskadeärenden. Motionären framhåller attarbetsskadeanmälningarna åsamkar försäkringskassorna höga administrativa kostnader.När det gäller avtalsförsäkringar administreras dessa av Arbetsmarknadsförsäkringar(AMF). AMF har därvid möjlighet att hos initiera utredningangående ifrågasatt arbetsskada. Eftersom utredningsarbetet sker på uppdrag avAMF bör. enligt motionären, utredningskostnaderna ersättas av AMF. Utskottet vill erinra om att ett omfattande samarbete ägerrum mellan försäkringskassorna och AMF - Trygghetsförsäkring enligt kungörelsen(RFFS 1979:20) om tillhandahållande av vissa uppgifter i arbétsskadeären-den.Försäkringskassans kostnader för verksamheten skall enligt kungörelsenersättas enligt grunder som överenskoms rnellan och åtgärd, med anledning av motion Sf344 är således intepåkallad, och utskottet avstyrker bifall till motionen. Två motioner tar upp frågor om rehabilitering vidarbetsskador. I motion Sf249 av begärs ett tillkännagivande ombehovet av åtgärder innebärande att en försöksverksamhet medrehabiliteringssamverkan och resurssamordning kan inledas i något eller någralän. Motionären anför att det vore värdefullt om det skapades förutsättningaratt på försök samordna delar av i första hand ochförsäkringskassans resurser, ' dvs. de medel som måste användas förrehabiliteringsvård och för utbetalning av sjukersättningar, med syfte attgenom en förstärkning av rehabiliteringsinsatserna minska behovet aversättningar. bör, enligt motionären, i ett sådant försök samarbetetmed företagshälsovården utvecklas med syfte att effektivisera såvälhandläggningen av arbetsskadeärenden som det förebyggande arbetet påarbetsplatserna. begår i motion Sf264 tillkännagivande ombehovet av rehabiliteringsinsatser för trafik- och arbetsskadade personer.Motionären framhåller att resurserna för rehabilitering av dessa grupper ärdåligt utbyggda varför många efter den akuta sjukvårdstiden måste vänta upptill för att få adekvat konvalescentvård och rehabilitering. Förutomdet mänskliga lidande detta innebär blir, framhåller motionåren, kostnadernabetydande för samhållet i form av sjukersättning och utebliven arbetsförmåga.En översyn av hur rehabiliteringen av främst trafik- och arbetsskadade kangenomföras bör därför komma till stånd i syfte att komma till rätta medden föreliggande kapacitetsbristen. tillsattes en kommitté (S1985:2) för attgöra en översyn av främst sjukförsäkringens regler och uppgifter när det gällerförebyggande åtgärder och i samband " rehabilitering. Kommittén, somkallar sig rehabiliteringsberedningen, har till uppgift bl.a. att undersöka omdet går att samordna rehabiliteringsinsatserna på ett bättre sätt än för närvarandesamt att klarlägga ansvarsfrågorna i rehabiliteringsarbetet och ta ställningtill om försäkringskassorna skall ges en mera aktiv och pådrivande roll. Utskottet bedömer att de frågor som motionärerna tar uppomfattas av SfU 1987/88:2 rehabiliteringsberedningens utredningsuppdrag.Någon åtgärd med anledning av motionerna Sf249 och Sf264 är därförinte påkallad. Personer, som skadats i arbetet före , uppbärlivränta enligt äldre lagstiftning. Livräntorna har ursprungligen fastställtsmed utgångs-, punkt i den försäkrades årliga arbetsförtjänst vidskadetillfället. De har därefter räknats upp vid skilda tillfällen, senast den1 , Livräntorna är värdesäkrade genom anknytning till basbeloppetfr.o.m. I motion Sf303 av och ett tillkännagivande om att en översyn av reglerna för äldre livräntorbör göras i syfte att standardsäkra dessa livräntor. Motionärerna anser att deuppräkningar som tidigare skett av äldre livräntor har varit otillräckligaframförallt i gamla skadefall. De äldre livräntorna borde därför kunnastandardsäkras helt oberoende av ställningstagande till en standardsäkring avarbetsskadelivräntorna. Utskottet har tidigare vid ett flertal tillfällenbehandlat frågan om en standardsäkring av äldre livräntor och senast i sitt avriksdagen godkända betänkande 1985/86:15. Utskottet uttalade då att frågan intekan behandlas isolerad från den större frågan om en standardsäkring avlivräntorna enligt nyare lagstiftning och att denna senare fråga anknöt till deställningstaganden som kan föranledas av pensionsberedningens översyn av bl.a.värdesäkrings-systemet inom den allmänna pensioneringen. Utskottet anfördevidare att en standardsäkring, i stället för som värdesäkring,av de äldre livräntorna sannolikt inte skulle få de effekter motionärernaönskar, eftersom de livräntebelopp som utbetalats redan från början varit relativtsmå. Enligt vad utskottet erfarit kan ett förslag angåendevärdesäkringssyste-, met inom den allmänna pensioneringen förväntas frånpensionsberedningen . Utskottet vidhåller sin tidigareuppfattning och avstyrker således bifall till motion Sf303. 1. beträffandeändrade former för ersättning vid arbetsskada attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Sf254 yrkande 1 och 1986/ 87:Sf283, 2. beträffandearbetsskadeförsäkringens omfattning attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Sf226, 1986/87:Sf322 och 1986/87;Sf235, 3. beträffandedet ökande antalet arbetsskadeanmälningar attriksdagen med anledning av motion 1986/87:Sf306 yrkande 2 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, 4. beträffandesamordningstidens längd attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Sf254 yrkande 2, 1986/ 87:Sf270,1986/87:Sf311 yrkande 1 och 1986/87;Sf349 yrkande 4, SfU 1987/88:2 5. beträffandehandläggningstiderna för arbetsskadeärenden m.m. att avslårmotionerna 1986/87:Sf223, 1986/87:Sf251, 1986/ 87:Sf273 och 1986/87:Sf311yrkande 2, 6. beträffandeersättning för utredningskostnader att avslår mofion 1986/87:Sf344, 7. beträffanderehabilitering vid arbetsskador attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Sf249 och 1986/87:Sf264, 8. beträffandeäldre livräntor attriksdagen avslår motion 1986/87:Sf303. Närvarande: (), (), BörjeNilsson (s), (), (), (),(), (), (), KenthSkårvik (fp), (), (), (), MargöIngvardsson (vpk) och (). Ändrade former för ersättning vid arbetsskada (mom. 1) , och (allam) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Utskottet vill" och på s. 5 slutar med "och Sf283"bort ha följande lydelse: Arbetsskadeförsäkringen i sin nuvarande utformning harvisat sig vara ett mycket svårhanterligt och föga rafionellt instrument för att fillgodose det i många fall marginella behovet av extra försäkringsskydd utöver den allmän na sjukförsäkringen. Därtill kommer att den är oerhört kostnadskrävande i förhållande till den ersättning som försäkringen ger. Utskottet delar därför uppfattning i yttrandet över arbets skadeutredningens betänkande att "problemen med arbetsskadeförsäkring en är så allvarliga att en ny utredning bör tillsättas omgående".Utskottet ifrågasätter om inte behovet av ekonomisk trygghet vid arbetsskada kan tillgodoses på annat och bättre sätt än inom ramen för nuvarande arbetsska deförsäkring. Utgångspunkten bör vara att den allmänna sjukförsäkringen - oavsett orsaken till skadan eller sjukdomen - skall täcka alla vårdkostnader och. i princip, av inkomstbortfallet. Då det gäller ytterligare behov av fiirsäkringsskydd - av inkomstbortfallet, eventuellt behov av livränta niin. - finns en närliggande parallell i den obligatoriskatrafikskade- törsäkringen. Utskottet anser att det bör undersökas om inte behovet av 12 arbetsskadeförsäkring kantillgodoses genom den allmänna sjukförsäkringen SfU 1987/88:2 kombinerad med enobligatorisk ansvarighetsförsäkring för arbetsgivare. En sådanansvarighetsförsäkring bör kunna tecknas i vilket försäkringsbolag som helst -även hos , om det kan konkurrera. Försäkringar bör kunnatecknas av varje företag för sig eller t.ex. branschvis. Det bör också varamöjligt att i avtal mellan parterna reglera hur försäkringen i detalj skallvara uppbyggd. Huvudsaken är att det i botten finns en lagstadgad skyldighetför alla arbetsgivare att teckna ansvarighetsförsäkring mot arbetsskada. Enansvarighetsförsäkring enligt denna modell skulle också kunna omfatta i dagoförsäkrade grupper eller enskilda personer. Utskottet tillstyrker såledesbifall till motion Sf254 yrkande 1. Härigenom får syftet med mofion Sf283 ansesvara i huvudsak tillgodosett. Det anförda bör ges regeringen fill känna. dels att moment 1 i utskottets hemställan bort haföljande lydelse: 1. beträffande ändrade former för ersättning vid arbetsskadaatt med bifall till mofion 1986/87:Sf254 yrkande 1 och med anledningav motion 1986/87:Sf283 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört, 2, Samordningstidens längd (mom. 4) NilsCarlshamre, och (alla m) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjar med "Såsomovan" och slutar med "anses erforderliga" bort ha följandelydelse: Såsomovan konstaterats växer balanserna av arbetsskadeärenden hos de allmännaförsäkringskassorna fortfarande kraftigt trots att kassorna starkt prioriteratdenna typ av ärenden. Utrymmet att omfördela ytterligare resurser inom kassornatill arbetsskadeärenden är oerhört begränsat. Likaså är möjligheterna mycketbegränsade att genom fortsatt metodutveckling och effektivisering nå någraavgörande förbättringar. Det är inte heller realistiskt att tänka sig enlösning genom den kraftiga resursökning som skulle krävas för att komma tillrätta med balanserna inom arbetsskadeförsäkringen. Utskottet har som anförtsovan uttalat att det bör undersökas om behovet av arbetsskadeförsäkring kantillgodoses genom den allmänna sjukförsäkringen kombinerad med en obligatoriskansvarighetsförsäkring för arbetsgivare. I avvaktan på utredning av och förslagtill en sådan arbetsskadeförsäkring bör samordningstiden mellansjukförsäkringen och arbetsskadeförsäkringen förlängas från 90 till 180 dagar.Riksdagen bör därför med bifall till motion Sf254 yrkande 2 besluta om sådanändring av lagen om arbetsskadeförsäkring. dels att moment 4 i utskottets hemställan bort haföljande lydelse: 4. beträffande samordningstidens längd att medbifall till motion 1986/87;Sf254 yrkande 2 och med anledning av mofionerna1986/87:Sf270,1986/87:Sf311 yrkande 1 och 1986/87:Sf349 yrkande 4 antarföljande såsom Reservanternas förslag betecknade Förslagtill SfU 1987/88:2 Lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Härigenom föreskrivs att 3 kap. 1 §lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Reservanternas förslag Är den skadade sjukförsåkrad en- Ärden skadade sjukförsäkrad en ligt lagen (1962:381) om allmän för- ligtlagen (1962:381) om allmän för säkring, har han vid arbetsskada rätt säkring,har han vid arbetsskada rätt till samma förmåner från sjukförsäk- tillsamma förmåner från sjukförsäk ringen som vid annan sjukdom un- ringen somvid annan sjukdom un der av efter det att deren tid av efter det att skadan inträffade, dock längst till skadaninträffade, dock längst till dess skadan medför rätt till livränta dessskadan medför rätt till livränta eller rätten till sjukpenning upphör ellerrätten till sjukpenning upphör enligt 3 kap. 3 § första stycket andra enligt3 kap. 3 § första stycket andra meningen nämnda lag (samord- meningennämnda lag (samord ningstid), ningstid). Denna lagträder i kraft ! Samordningstidens längd (mom. 4) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Såsom ovan" och slutar med "anses erforderliga" bortha följande lydelse: Såsom ovan konstaterats är balanssituationen iförsäkringskassorna alarmerande, och läget kan komma attbli ohållbart om inte ärendetillströmningen kan begränsas eller avverkningstaktenkan ökas. Med hänsyn till bl.a. de försäkrades befogade krav attförsäkringskassorna skall kunna avgöra arbetsskadeärenden utan långa väntetidermåste nuvarande balanser nedbringas. I vart fall måste ökade balanser ochdärmed ytterligare förlängda väntetider förhindras. Arbetsskadeutredningensförslag om bl.a. ökade resurser löser enligt utskottets mening inte problemetmed ärendebalanserna. diskuterade en förlängning avsamordningstiden från 90 fill . De beräkningar som utredningen harredovisat ger vid handen att en samordningstid kan medföra attantalet ärenden minskar med samt att en sådan förändring inte lederfill nämnvärda försämringar för den enskilde. Utskottet anser därför att det finnsstarka skäl att nu överväga en förlängning av samordningstiden. Regeringen bördärför låta göra en översyn av den s.k. samordningstiden iarbetsskadeförsäkringen i enlighet med det anförda. Utskottet tillstyrkersåledes bifall till motionerna 1986/87:Sf349 yrkande 4 och 1986/87:Sf311yrkande 1. dels attmoment 4 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse; SfU 1987/88:2 4. beträffande samordningstidens längd att delsmed bifall till motionerna 1986/87:Sf349 yrkande 4 och 1986/87;Sf311 yrkande 1som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, dels avslårmotionerna 1986/87:Sf254 yrkande 2 och 1986/87;Sf270, Handläggningstiderna för arbetsskadeärenden m.m. (mom. 5) Margö Ingvards.son (vpk) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Såsom ovan" och slutar med "anses erforderliga" bortha följande lydelse: Arbetsskadeförsäkringen som trädde i kraft den 1 juli 1977innebar väsentliga förbättringar i förhållande fill äldre lagstiftning. För demsom drabbats av arbets.skada har emellertid tillämpningen i praktiken kommitatt bli en besvikelse. Den stora ärendeanhopningen vid försäkringskassor ochöverklagningsinstanser har också medfört sådana förseningar att många somskadats i sitt arbete inte får ut ersättning under sin livstid. De åtgärder somvidtagits för att möta den kraftiga ärendetillströmningen är otillräckliga, ochköerna vid försäkringskassorna av människor som väntar på beslut i sina ärendenkommer även fortsättningsvis att öka. Ytterligare åtgärder bör därför enligtutskottets mening vidtas . Åtgärderna måste leda fill att beslut iarbetsskadeärenden normalt kan fattas från anmålningsdagen.Vad utskottet med bifall till motion Sf273 yrkande 1 således anfört bör gesregeringen till känna. dels att moment 5 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse: 5. beträffande handläggningstiderna för arbetsskadeårendenm.m. att dels med bifall till motion 1986/87:Sf273 yrkande 1 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, dels avslår mofionerna1986/87:Sf223, 1986/87:Sf251, 1986/87:Sf273 yrkande 2 och 1986/87:SG11 yrkande2, Äldre livräntor (mom. 8) och (båda c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 11 sombörjar med "Utskottet har" och slutar med "motion Sf303"bort ha följande lydelse: Utskottet anser att de uppräkningar söm skett av äldrelivräntor inte varit tillräckliga för att kompensera de skadade för de ekonomiska förluster och de övriga lidanden som skadorna medfört. Den nya arbetsskadeförsäkringen medförde en kraftig förmånshöjning för personer som skadats i arbetet efter . Motsvarande förbättringar har således inte skett beträffande de äldre livräntorna. Det finns sålunda enligt utskottets mening starka motiv för att standardsäkra de äldre livräntorna oberoende av ställningstagandena till en standardsäkring av arbetsskadelivräntorna. bör därför med jj bifallfill mofion Sf303 som sin mening ge regeringen fill känna att en översyn SfU 1987/88:2 av reglerna för äldre livräntor bör ske i det syfte som angetts imotionen. dels att moment 8 i utskottetshemställan bort ha följande lydelse: 8. beträffande äldre livräntor attriksdagen med bifall till motion 1986/87:Sf303 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Handläggningstiderna för arbetsskadeärenden m.m. och (båda fp) anför: I likhet med vad som anförts i mofion Sf311 anser vi attkritiken mot handläggningen av arbetsskadeärenden kan tyda på att en översyn avlagstiftningen år motiverad. Vi delar också motionärernas uppfattning när detgäller behovet av en utvärdering beträffande arbetsskadeförsäkringenstillämpning och behovet av riktlinjer för hur lagen skall tolkas och tillämpas.Vi förutsätter emellertid att en sådan utvärdering fortlöpande görs inomriksförsäkringsverkets inrättade arbetsskadebyrå. Vi avstår därför nufrån att yrka bifall till motion Sf311 i denna del. (), (), GullanLindblad (m), () och () anför: Arbetsskadeärendena åsamkar försäkringskassorna storaadministrativa kostnader. De allmänna försäkringskassorna samarbetar i dessaärenden med AMF-Trygghetsförsäkring i enlighet med bestämmelser i riksförsäkringsverketskungörelse (RFFS 1979:20). Såsom utskottet framhållit skall försäkringskassanskostnader för denna verksamhet enligt kungörelsen betalas av AMF i enlighet medgrunder som överenskoms mellan och förutsätter att AMF-Trygghetsförsäkring - i den mån man initierar utredninghos kassorna - betalar den verkliga kostnaden för denna utredning. Någon åtgärdmed anledning av motion Sf344 är därför inte nu påkallad. gotab 1987 13962 16