bet · GB01KU30 · 1987-12-31 00:00:00 — Enligt motionären är detangeläget att denna kompetensfråga löses då en ny församlingslag skall antas. Utskottet anser att det är angeläget att lagstiftningeninte lägger hinder i vägen för enskilda som genom gåvor och donationer till sinförsamling vill stödja kyrkans verksamhet. Av de allmänna bestämmelserna omförsamlingars kompetens enligt förslaget till ny församlihgslag får ansesfölja att en församling inte kan motta och förvalta en donation som kan medförakostnader för församlingen om donationens ändamål inte faller inom ramen förförsamlingens kyrkokommunala kompetens, eftersom församlingen i allmänhetsaknar möjlighet att täcka kostnaderna på annat sätt än genom ianspråktägandeav utdebiterade medel. En sådan kostnadstäckning skulle komma i konflikt medreglerna för den kyrkomniunala kompetensen. Om mottagandet av en donation inte medför några kostnaderför församlingen är det enligt utskottets mening önskvärt att församlingenskall kunna förvalta donationen om den enskilde givaren framställer önskemål omdetta. I sådana fall där ändamålet ligger utanför församlingens kompetensenligt de föreslagna bestämmelserna i församlingslagen måste enligt utskottetsmening dock ifrågasättas om församlingen kan åta sig detta. Utskottet vill medanledning härav förorda att de rättsliga förutsättningarna angåendeförvaltningen av donationer genom kyrkokommuner blir föremål för närmareöverväganden. Den frågeställning som tas upp i motion 1987/88:K621sammanhänger med de problem som behandlas i motion 1987/88:K27 yrkande 1. Utskottet anser därför att även den i motion 1987/88:K621 väckta frågan bör bli föremål för översyn. Det bör ankomma på regeringen att bestämma formerna härför. Vad utskottet anfört bör med anledning avmotionerna 1987/ KU 1987/88:30 88:K27 yrkande 1 och 1987/88:K621 geregeringen till känna. Anläggande och underhåll av begravningsplatser I propositionen föreslås att det ekonomiska ansvaretför kyrkotomt, kyrkogårdar och övriga begravningsplatser skall ligga hospastoratssamfällig-heterna. Departementschefen anför,i sammanhanget följande. Pastoratet får genom detta förslag hand om dengrundläggande planeringen av begravningsplatsens utformning. Jag förutsätterdock att pastoratet, när det gäller utformningen och vården av en kyrkogård ianslutning till församlingskyrkan visar stor lyhördhet för den enskildaförsamlingens önskemål. Även i fråga om församlingskyrkogården har församlingenmöjlighet att med frivilliga medel och gåvor bekosta skulpturer och liknande.Utsmyckningen får dock inte medföra ingrepp i pastoratets grundläggande planför den löpande vården av kyrkogården. Ett flerförsamlingspastorat skall tillsätta nämnder förden förvaltning och verkställighet som enligt särskilda författningar ankommerpå dessa. Fullmäktige eller stämma får tillsätta de nämnder som i övrigtbehövs. En nämnd kan exempelvis tillsättas för den löpande vården av enförsamlingskyrkogård. Det finns inte något som hindrar att pastoratet uppdrarförvaltningen av en kyrkogård till kyrkorådet i den aktuella församlingen. Pådetta sätt kan pastoratet, om det är lämpligt, överlåta vissa uppgifter till enförsamling. Det är emellertid inte möjligt för pastoratet att delegerauppgifter som innebär myndighetsutövning, exempelvis upplåtelse av gravrätt,till ett församlingskyrkoråd. I sitt av kyrkomötet godkända betänkande (KO 1987:3)anförde kyrkomötets organisationsutskott följande: I likhet med vad som anges i regeringens skrivelseförutsätter utskottet att pastoratet, när det gäller utformningen och vården aven kyrkogård i anslutning till församlingskyrkan visar stor lyhördhet för denenskilda församlingens önskemål. Möjlighet finns också att i ettflerförsamlingspastorat tillsätta en löpande vården av enförsamlingskyrkogård vartill väljs sådana som representerar den aktuellaförsamlingen. avstyrkte därför en motion medförslag att församlingarnas kyrkoråd skulle ha ansvar för myndighetsfunktionersom gällde kyrkogårdsförvaltningen. I motion 1987/88:K27 yrkande 2 (c) yrkas att den nyaförsamlingslagen . utformas så att församlingen skall fatta beslut ombegravningsväsendet i församlingen. I motionen framhålls att kyrkogård medbegravningsplats är en viktig vårduppgift för församlingen och att denna därförbör behålla myndighetsuppgifterna på detta område. Utskottet vill med anledning av motionen framhållaföljande. Genom den föreslagna reformen kommer pastoratssamfälligheterna att överta det eko nomiska ansvaret på lokalplanet. Härigenom åstadkoms en ökad samverkan mellan församlingarna och en jämnare kostnadsfördelning mellan dessa. Genom att pastoratssamfälligheten övertar ansvaret för kyrkogårdarna uppnås en förbättrad resursanvändning. Detta gäller bl.a. utnyttjandet av 11 den tunga maskinellautrustning som behövs för skötseln av kyrkogårdar; KU 1987/88:30 Som framhållsi propositionen finns det inget som hindrar att pastoratet uppdrarförvaltningen av en kyrkogård till kyrkorådet i den aktuella församlingenvarigenom det skapas möjligheter att i lämplig utsträckning överlåta vissauppgifter till församlingen. I ett flerförsamlingspastorat kan t.ex. tillsättasen löpande vården av en församlingskyrkogård. Ilikhet med vad departementschefen uttalat förutsätter utskottet att pastoratetvisar stor lyhördhet för den enskilda församlingens önskemål när det gällerutformning och vård av kyrkogården. Utskottet anser därför att församlingarnasinflytande i stor utsträckning kan tillgodoses inom ramen för de iförsamlingslagen föreslagna kompetensreglerna. Med hänvisning till det anfördaavstyrker utskottet motion 1987/88:K27 yrkande 2. Vidgad kompetens för kyrklig kommun på begravningsområdet Imotion 1986/87:K608 (s) föreslås att frågan om en utökad kommunalekonomiskkompetens i samband med begravningar undersöks och övervägs.Motionärerna anför att nuvarande ordning ger kommunerna möjlighet att svara förvissa begravningskostnader men att det inte är möjligt för dem att t.ex.inrätta egna begravningsbyråer. Enligt motionen bör i form av etttillkännagivande till regeringen understryka behovet av vidgning av denkommunalekonomiska kompetensen på förevarande område. Imotion 1987/88:K618 (c) föreslås att frågan rörande den enskildesbegravningskostnader bör utredas. Motionärerna vill slå vakt om attbegravningsverksamheten skall utgöra en kyrkokommunal angelägenhet. Frågan ombegravningsförsäkring bör i sammanhanget uppmärksammas. Isamband med behandling av propositionen 1982/83:19 om den nya lagenom församlingar och kyrkliga samfälligheter väcktes en motion (s) om vidgadrätt för församling att svara för tjänster vid begravning. betänkande 1982/83:8 hänvisade utskottet till attfrågan tidigare, både och , hade behandlats av somavvisat tanken på en kompetensutvidgning. Utskottet anförde vidare bl.a.följande. Utskottethar stor förståelse för det krav på vidgad kompetens på begravningsområdet somframförs i motion 1982/83:22. Trots de olika former av ekonomisk hjälp somfinns är begravningskostnaderna ofta en betungande utgift för de anhöriga.Församlingarnas förmåga att bära de ökade kostnader som en vidgning avkompetensen skulle medföra är emellertid högst varierande. Enligt utskottetsmening måste därför de ekonomiska förutsättningarna för en vidgning avkompetensen först utredas. I denna utredning bör strukturfrågorpå lokalplanet få en framträdande plats. Formerna för detta utredningsarbetefår ankomma på regeringen att besluta om. Vad utskottet nu anfört bör medbifall till motionerna 1980/81:1506 och 1982/83:22 ge regeringen tillkänna. Medanledning av två motioner från den allmänna motionstiden /87 ._ (Sf267 och Sf291) harriksdagen ånyo behandlat frågan om bidrag från den allmänna försäkringen tillenskildas kostnader vid dödsfall. Socialförsäk- KU 1987/88:30 ringsutskottet(SfU 1987/88:3) avstyrkte bifall till motionerna och anförde därvid att detinte framkommit några skäl att frångå tidigare ställningstaganden i frågan,nämligen att en obligatorisk begravningsförsäkring med tanke på den nödvändigaprioriteringen inom den allmänna försäkringen inte motiverade den kostnad ensådan försäkring kunde väntas föranleda. framhöllatt problemet var av begränsad betydelse med hänsyn bl.a. till utvecklingenmed tjänste- och frivilliga grupplivförsäkringar. Fråganom begravningskostnader för enskilda har även varit föremål för överväganden av1982 års kyrkokommitté. I en promemoria som överlämnades till regeringen() av eii särskild tillkallad utredningsmanframhölls att e« ökat samhällsansvar för begravningskostnader kundeåstadkommas antingen genom att införa en allmän begravningsförsäkring ellervidga församlingarnas kompetens på området. Utredningsmannen förordade densenare lösningen. Flera remissinstanser ansågatt frågan borde utredas ytteriigare. Bl.a. pekades på risken för att storaskillnader församlingarna emellan skulle uppkomma. Några remissinstanserförordade en kombination av allmän begravningsförsäkring och viss vidgning avförsamlingarnas kompetens. Ävenvid kyrkomöte berördes frågan (KL 1987:11). Kyrkomötet ansåg atthittillsvarande utredningar inte gav svar på frågan hur problemet borde lösas.I den nu aktuella propositionen (s. 89) framhåller departementschefen underhänvisning till vad som framförts under remissbehandlingen och kyrkomötetsuttalanden att han inte var beredd att föreslå en sådan utvidgning avförsamlingarnas kompetens som anvisats av utredaren. Somframhållits i olika sammanhang är begravningskostnaderna ofta en mycketbetungande utgift för de anhöriga: Utskottet hänvisar till sina uttalanden vid1982/. I likhet med vad som uttalats av kyrkomötet och ipropositionen anser utskottet att det ännu inte finns tillräckligt underlag förett ställningstagande till hur frågan bör lösas. Mot denna bakgrund förordarutskottet att frågan blir föremål för förnyade överväganden. Det bör ankomma påregeringen att bestämma i vilka former en utredning på området bör bedrivas.Enligt utskottet bör särskild uppmärksamhet ägnas frågor rörande kostnader förolika typer av tjänster i samband med begravning, fördelningen av kostnadermellan kyrkliga och borgerliga kommuner samt statens ansvar i sammanhanget.Utredningen bör inte begränsas till frågan om utvidgning av den kyrkommunalakompetensen utan även omfatta vilka möjligheter som står till buds att lösafrågan inom ramen för den allmänna försäkringen och konsekvenserna av detta. Isammanhanget bör även beaktas den i motion 1986/87:K608 väckta frågan omkommunernas möjlighet att inrätta begravningsbyråer. Vad utskottet nu anföribör med besvarande av motionerna 1986/87:K608 och 1987/88:K618 ges regeringentill känna. Direktvaltkyrkoråd KU 1987/88:30 Enligt förslaget till församlingslag skall enligt 1 kap. 9§ beslutanderätten i en församling utövas av kyrkofullmäktige eller påkyrkostämma, om inte annat följer av 10 §. Där föreskrivs att om en församlingmed över 500 röstberättigade kyrkomedlemmar ingår i en totalpastoratssamfällighet eller en total flerpastoratssamfällighet, fårstiftsstyrelsen besluta att församlingens beslutanderätt skall utövas av ettdirektvalt kyrkoråd, om församlingen begär det. Kyrkomötets organisationsutskott har i sitt av kyrkomötetgodtagna betänkande (KO 1987:3) uttalat att direktval borde få förekomma i allaförsamlingar som ingår i totala samfälligheter. I motion 1987/88:K705 (m) hemställs att hosregeringen begär förslag om regler för införande av direktval till kyrkoråd iannan form än kyrkostämma. Utskottet anser för sin del att de möjligheter som enligtpropositionsförslaget öppnas för direktval till kyrkoråd är till fyllest ochavstyrker följaktligen motionsyrkandet. Kyrkoherdens ställning i kyrkorådet Av 7 kap. 3 § förslaget till församlingslag framgår attkyrkoherden är självskriven ledamot i kyrkorådet. I motion 1986/87:K612 (s) framhålls att kyrkoherdensställning i kyrkorådet kan innebära att de poUtiska majoritetsförhållandenaförändras på grund av kyrkoherdens politiska åsikter. I motionen föreslåsdärför att kyrkoherden såsom självskriven ledamot endast skall ha yttrande-och förslagsrätt. Frågan om kyrkoherdens ställning i kyrkorådet har tidigarediskuterats såväl i som i kyrkomötet. Med anledning av ettmotionsyrkande i anslutning till proposition 1982/83:19 om nyförsamhngsstyrelselag m.m. begärde i etttillkännagivande till regeringen att frågan skulle utredas. Utskottetsborgerliga ledamöter reserverade sig mot beslutet. Det uppdrogs sedermera åt kyrkokommittén att utredafrågan. Den behandlades först i kommitténs rapport (SOU 1985:1) Församlingar i samverkan och därefter i slutbetänkandet (SOU 1986:17) Framtid i samver kan. Med hänvisning till kyrkomötes ställningstagande i frågan förklarade sig kommittén inte längre vidhålla sitt tidigare förslag om att kyrkoherdens ställning som självskriven ledamot av pastoratskyrkoråd och därmed jämförligt kyrkoråd skulle upphöra och ersättas med närvaroplikt samt yttrande- och förslagsrätt. Däremot ansåg kommittén fortfarande att. kyrkoherden inte skulle vara valbar till kyrkofullmäktige och församlingsde- , legerade.I remissyttrandena över kommitténs förslag anfördes inte några erinringar mot kommitténs slutliga ställningstagande. 1987 årskyrkomöte (KO 1987:3) intog samma ståndpunkt i frågan. I propositionen (s. 97) ansluter sig departementschefentill kommitténs och kyrkomötets ställningstaganden och framhåller bl.a. att mot bakgrund av . den dubblaansvarslinjen i är det naturligt att den som har ansvaret för gudstjänsten och förkunnelsen i församlingen är ledamot av församlingskyrkorådet. Med hänsyn till kyrkoherdens centrala ställning bl.a. som arbetsledare och tillatt så många viktiga och för'församlingsvården KU 1987/88:30 väsentligaekonomiska beslut föreslås flyttade till pastoratsnivån är det enligtdepartementschefen också rimligt att kyrkoherden blir självskriven ledamot ipastoratskyrkorådet. Departementschefendelar kommitténs uppfattning att kyrkoherden, som självskriven ledamot ikyrkorådet på grund av sin tjänst, inte skall vara valbar för ettpolitiskt parti till det beslutande organet på samma eller lägre riivå. Ensjälvskriven ledamot i en styrelse bör sålunda ej ingå i de organ som har attvälja övriga ledamöter i styrelsen. Utskottethar ingen erinran mot propositionens förslag i nu aktuella delar och avstyrkerföljaktligen motion 1986/87:K612. Sammanträde med kyrkostämma för val av kyrkoråd I6 kap. förslaget till ny församlingslag finns bestämmelser om val tillstiftsfullmäktige, vilket skall ske av särskilda elektorer som väljs avkyrkofullmäktige eller av kyrkorådet, om kyrkofullmäktige inte finns. Av 9 §framgår att elektorer och ersättare för dessa skall utses före utgången avnovember det år då val i hela riket av kyrkofullmäktige har förrättats. 13 kap.5 § 3. föreskrivs att kyrkostämma skall hållas när kyrkorådet begär det ellernär ordföranden anser att det behövs. Imotion 1987/88:K27 yrkande 12 (c) framhålls att val av kyrkoråd måste ske förenovember månads utgång för att det skall vara möjligt för det nyvaldakyrkorådet att utse elektorer. Motionärerna föreslår därför att 3 kap. 5 § 3.kompletteras med en föreskrift av innehåll att val av kyrkoråd skall förrättasför den kommande mandatperioden vid sammanträde före utgången av novembermånad det år då val i hela riket av kyrkofullmäktige har ägt rum. Utskottetvill erinra om att enligt propositionsförslaget skall vid sammanträde föredecember månads utgång förrättas val till de befattningar inom församlingen somblir lediga . Det år då val i hela riket av fullmäktige har ägtrum skall valen förrättas a v de nyvalda fullmäktige. Dessa förrättar ävenandra val som ankommer på fullmäktige och avser tid efter utgången av detnämnda året. Avde föreslagna bestämmelserna får anses följa attnyvalda fullmäktige är skyldigaatt välja elektorer till stiftsfullmäktige före utgången av november. Beträffandeförsamlingar med kyrkostämma bör enligt utskottet lagen kompletteras med enföreskrift av innebörd att kyrkorådet skall väljas i sådan tid att det kanfullgöra uppgiften att välja elektorer för val av stiftsfullmäktige. Medtillstyrkande av motion 1987/88:K27 yrkande 12 framlägger utskottet ettlagförslag i enlighet härmed (bilaga 9). Genomden s.k. kyrkofonden fördelas kostnaderna för , verksamhet.Kyrkofonden tillförs medel i form av allmän och särskild kyrkoavgift samt genomstatsbidrag som beviljas för ändamålet. Till kyrkofonden förs även avkastningoch ersättning från vissa tillgångar som tillhör fonden.Kyrkofonden har möjlighet att efter regeringens bestämman- KU 1987/88:30 deta upp lån. Enligt4 § förslaget till kyrkofondslag skall kyrkofonden ha en styrelse som består avordförande och sex ledamöter. Ordföranden och tre ledamöter utses avregeringen. Övriga tre ledamöter utses av, kyrkomötet. Förslaget innebär ingenändring i förhållande till nu gällande regler. Medanledning av en motion ,till kyrkomöte med förslag att viceordföranden i kyrkofondens styrelse skulle kunna väljas bland de ledamöter istyrelsen som kyrkomötet utser uttalade organisationsutskottet i sitt avkyrkomötet godtagna betänkande (KO 1987:3) att det var lämpligt att kyrkomötetfick utse majoriteten av ledamöterna. Imotion 1987/88:K25 yrkande 3 (m) anförs att det är påkallat att kyrkan ges ökatinflytande i kyrkofondens styrelse med hänsyn till den stora betydelse fondenhar för kyrkans verksamhet. Motionärerna föreslår att kyrkofondslagen ändras såatt kyrkomötet får utse majoriteten av ledamöterna i styrelsen. Utskottetvill, såsom även framhålls i propositionen (s. 151), erinra om att motiveringenför inrättandet av en särskild styrelse för kyrkofonden var att kyrkan bordeges ett medinflytande över fondens förvaltning (prop. 1981/ 82:158 s. 32 och52). Det ansågs då naturligt att staten fick utse flertalet ledamöter istyrelsen. I propositionen (s. 151) framhålls att kyrkofondens inkomster tillstörre delen består av skattemedel varför det saknas anledning att nu ändra påbestämmelserna om styrelsens sammansättning. Utskottetdelar den i propositionen intagna ståndpunkten och avstyrker motion 1987/88:K25yrkande 3. Allmän och särskild kyrkoavgift Enligtnuvarande ordning bestämmer regeringen det öretal för skattekrona,högst 20, med vilket den allmänna kyrkoavgiften skall erläggas. Avgiften innebärett åläggande för pastoraten. Enligt propositionen bör avgiftens storlek angesi lag. Enligt 10 § förslaget till kyrkofondslag skall den allmännakyrkoavgiften beräknas på skatteunderlaget och utgöra per skattekrona. Pastoratsom innehar lönetillgångar skall betala särskild kyrkoavgift till kyrkofonden.Den särskilda kyrkoavgiften beräknas efter viss procentsats påde lönetillgångar pastoraten hade . För fast egendomberäknas avgiften taxeringsvärden. Närmare bestämmelser om hur densärskilda kyrkoavgiften skall beräknas finns i 12 § förslaget tillkyrkofondslag. Underlaget för avgiften bestäms löpande så att den särskildakyrkoavgiften 1990 beräknas med hänsyn till förhållandena den 31 december1988. Kyrkomötet(KO 1987:3) har inte haft någon erinran mot förslagen om allmän och särskildkyrkoavgift. Imotion 1987/88:K27 yrkande 10 (c) föreslås mot bakgrund av kyrkans ekonomiskabehov att den allmänna kyrkoavgiften i enlighet med kyrkofondens förslag höjstill per skattekrona. I motion 1986/87:K616 (c)anförs att en övergång till avgiftssättning med de 16 nyataxeringsvärdena som grund måste förenas med en förändring av de i KU1987/88:30 propositionen föreslagna procentsatserna. För många pastorat skullede förändrade principerna annars kunna medföra betydande svårigheter. I motion1987/88:K27 yrkande 11 (c) anförs att den föreslagna beräkningsgrunden för densärskilda kyrkoavgiften skulle hårt drabba kyrkans egendomsförvaltningsärskilt hos landsbygdspastoraten. bör därför inkomma medny beräkning av den särskilda kyrkoavgiftens storlek, och en nedsättning måsteske i första hand för den fasta egendomen. 1 motion1987/88:K25 yrkande 4 (m) anförs att procentsatserna satts så högt att den särskilda kyrkoavgiften kan överstiga den reala avkastningen. Med hänsyn till pågående utredning och att frågan om beräkning av den särskilda kyrkoavgiften skall omprövas när resultatet av utredningsarbetet föreligger anser motionärerna att förslaget till särskild kyrkoavgift inte nu bör genomföras. Utskottet delar departementschefens uppfattning att denallmänna kyrkoavgiftens storlek av konstitutionella skäl i fortsättningen böranges i lag. I sak överensstämmer propositionen med kyrkokommitténs förslag.Remissinstanserna har med något undantag inte haft någon erinran. Ävenkyrkomötet har godtagit förslaget till allmän kyrkoavgift. Utskottettillstyrker propositionen på denna punkt och avstyrker motion 1987/88:K27yrkande 10. Vad sedan gäller förslaget till särskild kyrkoavgift skallerinras om att lönetillgångar i form av s.k. prästlönefondsfastigheter ochboställsskog förvaltas av stiftsnämnderna. Vinst eller förlust på denna förvaltningfördelas mellan pastoraten i förhållande till pastoratens andelar ilönetillgångarna. Antalet andelar i boställsskog för de olika pastoraten i ettstift bestäms på grundval av värdet av pastoratens skogsfastigheter per den 1januari 1972 enligt då gällande normer för fastighetstaxering. Den särskilda kyrkoavgiften för beräknades efterpastoratens lönetillgångar per . För fast egendomberäknades avgiften till av taxeringsvärden och för egendom somåsatts skogsbruksvärde . kyrkokommitté föreslog i sitt betänkande (SOU1986:17) Framtid i samverkan att den särskilda kyrkoavgiften skulle beräknas pågällande taxeringsvärden. Samma förslag fördes senare fram av kyrkofondensstyrelse. För att lindra övergången års taxeringsvärden till deaktuella värdena föreslog kyrkofondens styrelse viss sänkning av avgiftsuttagetför . Regeringen följde förslaget. Regeringen uppdrog åt kyrkofondens styrelse attnärmare utreda vilket förmögenhetsvärde boställsegendomen representerar, vilkenavkastning denna egendom lämnar och om särskilda åtgärder behöver vidtasför att erhålla en bättre avkastning. Utredningen beräknas vara slutförd underslutet av år 1988.1 propositionen uttalas att frågan om hur den särskildakyrkoavgiften skall beräknas bör prövas på nytt när utredningen är klar. Under utskottets beredning har påtalas att höjningen avden särskilda kyrkoavgiften påverkar pastoraten mycket olika. En av anledningarna till detta är att utdelningen frän boställsskog beräknats på grundval av värdet medan den särskilda kyrkoavgiften grundas på nuvarande ' 2 1987/88. Rättelse: S. 32 rad 12 Stär: punkt 6 Rättat till: punkt 10 Vidarehar framhållits att avgiftshöjningen inte bara KU 1987/88:30 drabbat de enskildapastoraten ojämnt utan också fått mycket olika effekter i stiften, bl.a. beroende påatt taxeringsvärdena på skogsfastigheter varierar avsevärt i skilda delar avlandet. Särskilt betungande är läget för stifts bör olikheterna mellan de olika pastoraten i ett stift kunna utjämnasgenom att först stiftsnämnden och från och med den 1 juli 1989egendomsnämnden från avkastningen av den skog som nämnden förvaltar för pastoratenerlägger den särskilda kyrkoavgiften: Inget pastorat skulle då behöva få ennegativ behållning av sitt skogsinnehav. mellan de olika stiftenkan motverkas genom att den särskilda kyrkoavgiften på skog som förvaltas avegendomsnämnd inte får bestämmas till mer än av överskottet av densammanlagda förvaltningen efter avdrag för Utskottetanser i likhet med vad som uttalats i propositionen att storleken av den särskildakyrkoavgiften - särskilt vad gäller uttaget på skogsfastigheter - börövervägas ytterligare då kyrkofonden redovisat resultatet av sin utredning. Iavvaktan härpå tillstyrker utskottet propositionens förslag angående särskildkyrkoavgift. Som framhållits medför beräkningen av avgiftssatsen förskogsfastigheter en ojämn belastning i olika delar av landet. För att kommatill rätta med detta akuta problem föreslår utskottet vissaövergångsbestämmelser i kyrkofondslagen (bilaga 6). Dessa bestämmelser föreslåsgälla till utgången av .