bet · GB01KU3 · 1987-12-31 00:00:00 — Ibetänkandet behandlas nio motioner från den allmänna motionstiden gällandefrämst olika normgivningsfrågor. Framställningen har delats upp på följandeavsnitt. Omfattningen och utformningen av lagar och andraregler (s. 2) Beredningen av lagstiftningsärenden (s. 6) Lagrådets ställning (s. 9) Pedagogiskt granskningsråd ,(s. 11) Författningars utgivning och ikraftträdande (s. 12) Publiceringen av myndigheternas regler m.m. (s. 14) Utskottethar i avsnittet Beredningen av lagstiftningsärenden föreslagit tvåmotionsyrkanden besvarade med vad utskottet anfört. Övriga motionsyrkanden haravstyrkts. 1 ärendet föreligger 6 reservationer (2 m, 1 fp, 3 c) och 2särskilda yttranden (m -I- fp resp. m). 1986/87:K206av m.fl. (m) vari yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1, 4 och12), 1.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om principer för lagstiftningen och politisk etik, 4.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om begränsning av antalet regler, 12.att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförts om skärpta beredningskrav för regeringsärenden. 1986/87:K217av m.fl. (fp) vari med hänvisning till vad som anförts imotion 1986/87:N330 yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1-3), 1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen sägs om stabilitet och långsiktighet i lagar och regler, 2. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen sägs om generösa övergångsbestämmelser vidförändringar i regelsystemet, 3. att som sin mening, ger regeringen tillkänna vad som i motionen sägs om att undvika att regelförändringar får enretroaktiv effekt. 1 1987/88. 1986/87:K228 av BengtHarding och (båda fp) vari yrkas KU 1987/88:3 attriksdagen hos regeringen begär förslag till sådant tillägg i regeringsformenjämte följdlag att minimifrister införs för författningars ikraftträdande. 1986/87:K232av m.fl. (c) vari yrkas, såvitt nu är i fråga (yrkandena 1, 3och 5), 1.att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionenanförts om inriktningen av lagstiftningsarbetet, 3.att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen iövrigt anförts om lagstiftningsförfarandet, 5.att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag omlagrådets ställning, regeringsformens bestämmelser om normgivning,skattelagstiftning m.m. i enlighet med vad som anförts i motionen. 1986/87:K236av () vari yrkas att begär att regeringen utfärdarsådana bestämmelser att klar distinktion görs mellan regler av olika natur ochså att begreppet "författningssamling" ej används av regeringenunderställda myndigheter. 1986/87:K237av och Hans Nyhage (båda m) vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna att åtgärder måste vidtas för att minskaanhopningen av regeringsförfattningar i slutet av månaderna . 1986/87:K238av () vari yrkas att beslutar att hos regeringen begäraförslag om ett pedagogiskt råd för granskning av nya lagars begriplighet. 1986/87:K239av och (båda m) vari yrkas att hosregeringen begär förslag till avskaffande av onödig reglering, skatter ochbidrag, samt avskaffande av onödig byråkrati genom nedläggning eller avvecklingav myndigheter, i enlighet med vad som i motionen anförts. 1986/87:K505av m.fl. (s) vari yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om de felaktigheter som uppstårtill följd av byråkratiska överlappningar. Omfattningen och utformningen av lagar och andra regler 1flera motioner tas upp det stora antalet lagar och andra regler. Synpunkterframförs på det avregleringsarbete som enligt vissa av motionerna börgenomföras och på de principer som bör gälla i lagstiftningsarbetet och deninriktning detta bör ha. Imotion K206 av m.fl. (m) framhålls det nödvändiga i att alltidifrågasätta behovet av ny reglering. Motionärerna framhåller att om regleringinom något område visar sig nödvändig måste ingreppen i de enskildasförhållanden göras så begränsade som möjligt. med lagaroch andra bestämmelser måste vägas emot medborgarnas anspråk KU 1987/88:3 påatt få behålla sin bestämmanderätt och att slippa bli reglerad ochkontrollerad. I motionen begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad somi motionen anförts om begränsning av antalet regler (yrkande 4). - 1 motionenförordas vidare att statens reglering av samhällslivet skall vara begränsad,entydig och fast grundad i medborgarnas rättsuppfattning. Motionärerna anserinte att styrning och kontroll får ta så stort utrymme som är fallet. Vidareframhålls vikten av en politisk etik i samhället. Politikerna måste ilagstiftningsarbetet agera så att ett samhälle skapas där människor kännerförtroende för politiker och statsmakt. Politiker får inte genomföra beslut somkraftigt försämrar människors villkor utan att de har kunnat förutse dettaeller haft rimlig tid att anpassa sig till förändringarna. 1 motionen erinrasom vikten av att politiker visar respekt för den enskildes intressen.Motionärerna hemställer att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om principer för lagstiftningen och politisk etik(yrkande 1). I motion K232 av m.fl. (c) angesbeträffande lagstiftningens inriktning att det framtida reformarbetet måste påett helt annat sätt än tidigare utgå från den enskildes behov och önskemål.Enligt motionen är en följd av detta synsätt att statsmakterna måste visa storrestriktivitet vad gäller att bygga ut regelsystemet över nya områden. Enhuvudinriktning måste vara att avreglera och avbyråkratisera samt att förenklaoch rationalisera såväl regelsystem som myndighetsutövning. Det anges att dettabör gälla på alla områden men särskilt inom skatte- och sociallagstiftningen(yrkande 1 delvis). I motion K217 av m.fl. (fp), sominnehåller förslag till förbättringar av småföretagarnas villkor, erinras omföretagarnas berättigade krav på lagars och reglers stabilitet ochlångsiktighet (yrkande 1). Det är enligt motionärerna oacceptabelt att nyaskatter och avgifter eller ändrade regler tillåts påverka grunderna förbeslutoch kullkasta företagens investeringskalkyler. Motionärerna framhålleratt då nödvändiga förändringar görs i de regelsystem som styr företagen är detnödvändigt att dels tillämpa generösa övergångsbestämmelser (yrkande 2), delsundvika att förändringarna får en retroaktiv effekt (yrkande 3). 1 motion K239 av och (bådam) räknas upp en rad lagar som enligt motionärerna är onödiga och som därförbör avskaffas. Detsamma gäller enligt motionen vissa angivna skatter ochbidrag. 1 motionen föreslås vidare att vissa myndigheter läggs ned elleravvecklas. Enligt motionen tenderar det svenska samhället att bli alltförstelt, byråkratiskt, stagnerande med otillräckligt spelrum för människorsönskemål och skaparkraft. De i motionen framlagda förslagen framläggs i ensträvan att bidra till ökad effektivitet och anpassningsförmåga, ökad frihet,valfrihet och rättstrygghet. Bakgrund KU 1987/88:3 Utskottet behandlade i ett betänkande (KU1983/84:25) förslag om förenkling av myndigheternas regler (prop. 1983/84:119).Med anledning av beslut inleddes ett översynsarbete iregeringskansliet och, när det gällde myndigheternas regelbestånd, även hosmyndigheter under regeringen. Regeringen har lämnatredogörelser till för hur regelförenklingsarbetet bedrivits, bl.a. iprop. 1985/86:100 bil. 1, regeringens skrivelse 1985/86:165och prop!1986/87:100 bil. Avsikten är att en sådan redogörelse tills vidare skalllämnas till (i ett särskilt avsnitt i budgetpropositionen).1 det följande lämnas vissa uppgifter om de åtgärder som vidtagits. Som ett led i förenklingsarbetet har regeringen beslutatvissa ändringar i författningssamlingsförordningen (1976:725) som syftar tillatt få regler som är klarare och lättare att överblicka. Bl.a. har regeringenföreskrivit att myndigheterna skall ha upprättatförteckningar över samtliga sina gällande föreskrifter och allmänna råd. Deäldre föreskrifter och allmänna råd som inte den dagen finns upptagna i ensådan förteckning upphör i princip att gälla. Ett exemplar av myndigheternas regelförteckningar skallvarje år sändas till regeringen i samband med myndigheternasanslagsframställningar. När myndigheterna upprättar sina regelförteckningar börde sträva efter att upphäva sådana regler som är föråldrade eller inte längrebehövs. Regeringens s.k. solnedgångsförordningar (SFS 1984:778m.fl.) har gett till resultat att större delen av myndighetsreglerna på detstatliga arbetsgivar-området har upphört att gälla . 1 proposition 1983/84:119 aviserades attstatsrådsberedningen skulle utarbeta en . har distribuerats tillmyndigheterna, och särskilda utbildningsinsatser, som en komplettering avhandboken, har gjorts. innehåller ett särskilt avsnitt ommyndigheternas regelförenklingsarbete. Statsrådsberedningen har vidare nyligenutkommit med en ny upplaga av där synpunkter anläggs påkommittéernas regelförenklingsarbete, vare sig fråga är om att omprövaregleringar eller att överväga behovet av nya regleringar. Regelförenklingsarbetet har inte begränsats enbart tillmyndigheternas författningar. Även när det gäller andra författningar har ettaktivt arbete bedrivits för att begränsa regelbeståndet och få fram enklareregler. Bl.a. har på skatteområdet beslutats ett antal åtgärder för attförenkla deklarationsarbetet. En åtgärd är att skattskyldiga med enklainkomst- och förmögenhetsförhållanden års taxering får lämna enförenklad självdeklaration. Till regelförenklingsarbetet hör också det arbete som bedrivsi särskilda former för att minska den statliga regelgivningen mot kommuner ochlandstingskommuner. Stat-kommunberedningen (C 1983:02) har bl.a. till uppgiftatt föreslå förenklingar av statliga regler som riktar sig till den kommunalaverksamheten. Stat-kommunberedningen har tillsammans med den s.k. normgruppen(se nedan) sett över kungörelsen (1970:641) om begränsning i myndighetsrätt att meddela föreskrifter, anvisningar eller råd KU 1987/88:3 (begränsningskungörelsen).I betänkandet (Ds C 1986:14) Bättre regelekonomi - En nybegränsningsförordning har föreslagits en skärpning av nuvarande krav påmyndigheterna att beräkna kostnader som är förenade med genomförandet avtilltänkta regler och att i efterhand följa upp de kostnadsmässiga effekternaav sin regelgivning. Förslaget, som har remissbe-handlats, bereds iregeringskansliet. Idetta sammanhang bör också försöksverksamheten med ökad självstyrelse(frikommunförsöket) nämnas. har genom regeringens skrivelse1985/86:165 fått en särskild redovisning för hur denna försöksverksamhetfortlöper och vilka åtgärder som regeringen har vidtagit. I länpågår ett treårigt försök med samordnad länsförvaltning (prop. 1985/86:5). Ävennär det gäller regler som rör näringslivet pågår ett förenklingsarbete. Encentral uppgift i detta arbete har den särskilda arbetsgrupp inomregeringskansliet, den s.k. normgruppen, som svarar för samordningen av arbetetmed att förenkla den statliga normgivningen gentemot näringslivet. En närmareredogörelse för gruppens arbete har lämnats i prop. 1985/86:100 bil. 14, prop.1985/86:142, regeringens skrivelse 1985/86:165 och prop. 1986/87:74. Bland detsom prioriterats hör skatte-, socialavgifts-, kommunikations- ocharbetsmarknadsområdena. Regeringensproposition om ledningen av den statliga förvaltningen (prop. 1986/87:99)innehåller ett särskilt avsnitt - Föreskrifter (prop. s. 28 f.) - variregelförenklingsarbetet berörs. I propositionen anger civilministern bl.a. attvarje regelverk fortiöpande måste underkastas omprövningar, att det inleddaregelförenklingsarbetet bör drivas vidare och att han skall återkomma tillregeringen med synpunkter på hur den fortsatta regelförenklingen bör bedrivas.Riksdagen (KU 1986/87:29, rskr. 226) godkände propositionens riktlinjerbeträffande regelförenkling. (C 1985:02) har avgivit betänkandet (Ds C 1987:7) Verksförordning,Affärsverksförordning, Förebild för myndighetsinstruktioner. De förslag somframläggs i betänkandet bygger på verksledningspropositionen. uppdrag ingick att allmänt se över det regelsystemsom styr myndigheternas administrativa verksamhet. Utredningen föreslår i dennadel bl.a. upphävande av vissa författningar och visst avregleringsarbete.Förslaget undergår remissbehandling i . Utskottethar vid tidigare tillfällen behandlat motioner, vari frågor av nu aktuellt slagtagits upp. Senaste gången var under föregående (KU 1986/87:13).Utskottet fann mot bakgrund bl.a. av det pågående regelförenklingsarbetet inteskäl att ta något initiativ med anledning av de aktuella motionerna, varfördessa avstyrktes. Tre skilda reservationer avgavs (m, fp resp. c). rRiksdagen 1987/88. Utskottetsbedömning KU 1987/88:3 År1984 inledde regeringen ett mer intensifierat regelförenklingsarbete. Dettaarbete syftar bl.a. till att få fram enklare och klarare regler inom denoffentliga sektorn och att få en bättre överblick över det statliga regelbeståndet.I den senaste budgetpropositionen (prop. 1986/87:100 bil. 2 Gemensamma frågor)bereddes tillfälle att ta del av en redogörelse för detregelförenklingsarbete som utförts och för de framtida strävandena på dettaområde. Redogörelsen behandlades av utskottet tillsammans med ett avsnitt i dens.k. verksledningspropositionen (prop. 1986/87:99) innehållande förslag till riktlinjeri fråga om bl.a. /regeringens kontroll av normgivningen. Utskottet,som föreslog att skulle godkänna dessa riktiinjer, hemställde attförstnämnda proposition, såvitt var i fråga, skulle läggas till handlingarna.Riksdagen följde utskottet. De motioner i förevarande avsnitt, vari synpunkterpå regelförenklingsarbetet m.m. framförts, har inte givit utskottet anledningtill något särskilt uttalande eller annan åtgärd. Utskottet vill i sammanhangeterinra om att ges möjlighet att följa regelförenklingsarbetet genomden redogörelse för verksamheten som skall lämnas till (jfrprop. 1986/87:100 bil. 2 s. 1). Avsikten är att nästa redogörelse skall tas insom ett särskilt avsnitt budgetproposition. Inteheller de synpunkter som i några av motionerna framförs gällande principer förlagstiftningen m. m. finner utskottet bör föranleda någon särskild åtgärd frånutskottets sida. Med anledning av vad som i motion K217 yrkande 3 framhållits ifråga om retroaktiv lagstiftning vill utskottet erinra om följande. Iregeringsformen (RF) finns förbud mot retroaktiv lagstiftning dels påstraffrättens område, dels med vissa begränsningar i fråga om skatt ellerstatlig avgift (jfr KU 1975/76:56 s. 35 ff. och KU 1978/79:39 s. 21 ff.). Någotförbud i grundlag mot retroaktiv lagstiftning på andra områden finns inte. Iförarbetena till 2 kap. 10 § RF uttalas dock att retroaktiv lagstiftning påt.ex. förmögenhetsrättens område som huvudregel bör undvikas. Stor vikt har ansettsböra fästas vid den enskildes möjligheter att vid en rättshandlings ingåendekunna överblicka konsekvenserna härav (se förstnämnda betänkande KU 1975/76:56s. 36 f). har avvisat motionskrav gällandeinförande av ett mera generellt förbud mot retroaktiv lagstiftning. I dessaärenden (KU 1974:60, KU 1975/76:56) konstaterade utskottet att man beträffandefrågan om retroaktiv lagstiftning i vissa fall kan ställas inför svårlöstaavvägningsproblem. Därför är det viktigt att har sin uppmärksamhetriktad på hithörande frågor och noggrant prövar dem. Detta uttalande gälleroförändrat. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna K206 yrkandena 1 och4, K217 yrkandena 1-3, K232 yrkande 1 såvitt nu är i fråga och K239. 2.Beredningen av lagstiftningsärenden ku 1987/88:3 Enligt motion K232 av m.fl. (c) förekommerdet i lagstiftningsarbetet att nya bestämmelser tillkommer utan att dessaseffekter på befintliga regelsystem blivit tillräckligt klarlagda. lett till svåröverskådlighet och ökade risker för felaktigamyndighetsbeslut. Motionärerna föreslår att krav på förenklingar och analyser avnya bestämmelsers effekter på helheten bör finnas med i direktiv tillutredningar med mer omfattande utredningsuppdrag (yrkande 1 delvis). Liknandesynpunkter framförs i motion K505 av m.fl. (s). I motionenanges exempel på lagstiftning där avsikten varit att förbättra de enskildamedborgarnas villkor men där resultatet i vissa fall blivit det motsatta. Detanges att dessa felaktigheter uppstått till följd av byråkratiskaöverlappningar. I motion K206 av m.fl. (m) tas upp stadgandet i7 kap. 2 § regeringsformen om att vid beredningen av regeringsärenden behövligaupplysningar och yttranden skall inhämtas från berörda myndigheter. Enligtmotionärerna har regeringen vid upprepade tillfällen inte ierforderlig omfattning låtit remissbehandla sina förslag, något som föranlettkritik från bl.a. lagrådet. Motionärerna anser det nödvändigt att överväga enskärpning av regeringsformens bestämmelser på området (yrkande 12). Enligtmotionen talar starka skäl för att regeringen inte i samma omfattning som förnärvarande själv skall kunna avgöra i vilken utsträckning remissförfarandeskall ske (yrkande 12). Även i förutnämnda motion K232 (c) tas upp frågan omberedningen av regeringens propositioner. Det är enligt motionärerna viktigtatt regeringens propositioner bygger på ett allsidigt och ingående analyseratunderlag som är tillgängligt vid riksdagsbehandlingen. Kraven på ett noggrantutredningsarbete och på remissbehandling av lagförslag får inte åsidosättas.Motionärerna fäster stor vikt vid lagrådsgranskningen och anför att enförsening av beslutet inte är en godtagbar ursäkt för att inte höra lagrådet(yrkande 3). Utskottet har haft att ta ställningtill frågor om den statliga utredningsverksamheten och beredningen avlagstiftningsärenden. Utskottet uttalade (KU 1985/86:5) att det ärav stor vikt att riksdagsbeslut i lagstiftningsärenden är omsorgsfulltförberedda. Utskottet erinrade om att beredningen av lagstiftningsärenden hörtill de frågor som utskottet fortlöpande ägnar särskilt intresse, bl.a. i denårliga granskningen av regeringen. När det gäller utredningsväsendet underströkutskottet det angelägna i att slå vakt om det värdefulla inslag i beslutsprocessensom den offentliga utredningsverksamheten utgör. När det gäller frågan om redovisning av administrativa ochekonomiska konsekvenser av utredningsförslag kan nämnas att regeringen ifebruari 1984 utfärdade direktiv (dir. 1984:5) till samtliga kommittéer ochsärskilda utredare angående utredningsförslagens inriktning. förslaginte öka de offentliga utgifterna eller minska statsinkomsterna med KU1987/88:3 mindre det visas hur förslagen skall finansieras. Kostnadsberäkningarskall vara väl genomarbetade och ta hänsyn till alla kostnader - såväl direktasom indirekta-för staten, kommunerna, socialförsäkringssektorn, företagen ochenskilda. Även andra viktigare konsekvenser skall belysas. Vidare skall allakommittéer analysera möjligheterna till och bedöma effekterna av besparingaroch rationaliseringar inom sitt utredningsområde. Enligt direktiven börkommittéerna också främja arbete som syftar till att skapa gynnsammaförutsättningar för en utveckling av myndigheternas service till medborgarnainom olika delområden. Detta gäller bl.a. regelförenklingar och åtgärder föratt undanröja onödig byråkrati i samhället. Statsrådsberedningen utkom med en ny upplaga avKommittéhandboken, i vilken bl.a. finns ett särskilt avsnitt gällandekommittéernas ansvar för att utredningsförslagens konsekvenser blir ordentligtutredda och redovisade. Utskottets i det föregående nämnda granskning avberedningen av regeringsförslag har omfattat såväl frågan i vilken omfattningregeringens propositioner inte grundats på remissbehandlade utredningsförslagsom i vilken utsträckning lagförslag inte remitterats till lagrådet. 1 KU:sgranskningsbetänkande 1985/86:25 konstaterades följande (s. 8): Av föreliggande material framgår att andelen propositionermed lagförslag som remitterats till lagrådet är tämligen förperioden /80-1984/85. I genomsnitt av samtliga avlämnade propositionergrundar sig på utredningsförslag som remitterats enligt 7 kap. 2 § regeringsformen.Av lagförslagen är beredda genom utredningsförslag som remissbehandlatsmedan endast av övriga propositioner har motsvarande beredning.Materialet visar inte på någon avgörande skillnad när det gäller beredningsarbetetmellan de borgerliga regeringarna och densocialdemokratiska regeringen . Utskottet har riktat kritik mot attregeringen i vissa fall underlåtit att i enlighet med lämna enredovisning av skälen till att lagrådet inte hörts i fall där lagrådsremiss iprincip skall ske. Sådan kritik framfördes senast i utskottetsgranskningsbetänkande /87:33. 1 betänkandet fann utskottet vidare - motbakgrund av ett redovisat lagstiftningsärende - anledning att starkt betonabetydelsen av att departementen inte väljer att avstå från lagrådsgranskningutan att det kan anföras giltiga skäl för detta. Här skall vidare nämnas att statsrådsberedningen i sinaskrivelser till bl.a. departementens rättschefer angående författningsarbetetinför varje hel- och halvårsskifte - mot bakgrund av bl.a. KU:s kritiskasynpunkter- erinrar om det remisstvång som följer av 7:2 RF och ombestämmelserna i om lagrådsremiss. I den senaste skrivelsen - dagtecknad den15 -framhölls beträffande beredningen av regeringsärendena bl.a.följande: Enligt 7 kap. 2 § regeringsformen gäller att vidberedningen av regerings-ärenden skall behövliga upplysningar och yttrandeninhämtas från berörda myndigheter och i behövlig omfattning tillfälle lämnassammanslutningar och enskilda att yttra sig. Regeringsformen föreskriver alltsåett visst remisstvång. Det förekommer att lagrådet, KU och andra utskottanmärker på att regeringsförslag intevarit beredda på ett tillfredsställande sätt. 1 bifogade pm KU 1987/88:3 -- redovisas en del material i frågan. Omregeringskansliets beredning i inte bedöms som tillräcklig, förekommerdet att utskottet vidtar olika kompletterande beredningsåtgärder. Regeringenfår därmed ett svagare inflytande i beslutsprocessen än om beredningsåtgärdernai varit tillräckliga. Behovetav remiss och andra beredningsåtgärder bör därför noga övervägas i de enskildaärendena. Departementen bör vid behov på ett tidigt stadium rådgöra medkontaktmännen hos statsministerns kansli och statsrådsberedningensrättsavdelning i fråga om behovet av beredningsåtgärder. Imotionerna K232 och K505 föreslås åtgärder för att förhindra att nylagstiftning kommer i konflikt med befintliga regelsystem. Utskottet får anföraföljande. En viktig uppgift i det utredningsarbete som ligger till grund för nylagstiftning är att ordentliga konsekvensanalyser görs av framlagda förslag ibl.a. de hänseenden som tagit upp i motionerna. 1 den utkomna nyaupplagan av statsrådsberedningens kommittéhandbok har frågan beaktats. 1 ettnyskrivet avsnitt framhålls bl.a. det nödvändiga i att kommittéerna särskiltöverväger hur normgivningen hos olika regelgivare kan samordnas så attexempelvis den enskilde inte kommer i kläm mellan skilda regelsystem. Med detanförda får motionerna K232 yrkande 1 såvitt nu är i fråga och K505 ansesbesvarade. Imotionerna K206 och K232 tas upp olika frågor gällande beredningen avregeringens lagstiftningsärenden. I betänkandet KU 1985/86:5 framhöll utskottetvikten av att lagstiftningsärendena är omsorgsfullt beredda. Utskottet granskarårligen regeringens remittering av lagförslag till lagrådet. Vid olikatillfällen har utskottet vidare särskilt granskat beredningen avregeringsärendena, såvitt gäller frågan om regeringens förslag remissbehandlats.Granskningen har föranlett olika kritiska påpekanden och önskemål till vilkahänvisats i den skrivelse som två gånger går ut frånstatsrådsberedningen till samtliga departement med riktlinjer för propositionsplaneringenm. Utskottet finner mot angiven bakgrund att motionerna inte ger anledningtill något särskilt initiativ. Motionerna K206 yrkande 12 och K232 yrkande 3avstyrks följaktligen. 1motion K232 av m. fl. (c) tas situationer upp där grundlagsenlighetenhos olika lagar har satts i fråga.