bet · GB01SoU20 · 1987-12-31 00:00:00 — Att bo på ett vårdhem är som framhålls i propositionen ofta attleva helt utanför det vanliga samhället. Vårdhemmen varken ser ut ellerfungerar som ett hem och de intagna har svårt att delta i samhällets gemenskap.Uiskottei delar därför socialministerns uppfattning att vårdhem ochspecialsjukhus efter hand bör avvecklas. Då det gäller vårdhem för barn bördetta kunna ske skyndsamt. Då det gäller vårdhemmen för vuxna vill utskottetunderstryka socialministerns ord att utflyttning från vårdhemmen måste ske medvarsamhet och med hänsynstagande lill och efter samråd med varje enskildindivid. Det får inte bli så att utvecklingsstörda mot sin vilja tvingas flyttafrån sin invanda miljö till en ny och kanske skrämmande omgivning. Utskottetavstyrker sålunda bifall till motion 1984/85:3137 (m) yrkande 2 i vad röravvecklingen av vårdhem för vuxna utvecklingsstörda (dvs. reglerna i denföreslagna 3 § promulgationlagen). Mot bakgrund av utskottets principiella ställningstagandeatt specialsjukhus och vårdhem bör avvecklas anser utskottet det rimligt altdel utnyttjande av befintliga institutioner som övergångsvis måste ske,begränsas så mycket som möjligt. Man bör försöka undvika att ytterligaremänniskor tas in och vänjer sig vid miljön för alt senare fåomställningssvårigheter i samband med en utflyttning från institutionen.Utskottet tillstyrker därför propositionens förslag om att nyinlagning ispecialsjukhus eller i vårdhem för vuxna får ske endast om det finns synnerligaskäl (5 § promulgationslagen) och avstyrker motion 1985/86:3137 (m) yrkande 2 imotsvarande del. Utskottet vidhåller uppfattningen att vårdhem ochspecialsjukhus efter hand bör avvecklas och ersättas med vård- och boendeformersom ger bättre förutsättningar för ett normalt och värdigt liv. Med hänsynhärtill finns det inte någon anledning att ändra de regler' som övergångsvisgäller för intagning av vuxna på vårdhem. Inte heller bör det komma i fråga mednyintagningar av barn och ungdom i vårdhem. Motion So267 (m) yrkande 1 avstyrksalltså. I motion So267 av m.fl. (m) hemställs attriksdagen hos regeringen begär en utvärdering av omsorgslagen i enlighet medvad i motionen anförts (yrkande 2). Enligt motionärerna bör en ingående utvärderingskyndsamt komma till stånd när det gäller erfarenheterna av den pågåendeförändringen av vårdinriktningen, som innebär att vårdhemmen avvecklas. I motionSo410 av () hemställs att som sin mening gerregeringen fill känna att utflyttningen från våra mentalsjukhus ochvårdinrättningar bör avbrytas och en utyärdering göras för all förändra , det somi dag gör människor mer ensamma än tidigare samt att skall gesett uppdrag i detta syfte. Inom hela vård- och omsorgssektorn pågår ett omfattandeförändringsar bete som innebär en utveckling från vård vid institutioner till vård, service och boende i hemmiljö eller hemliknande miljö. och har gemensanit publicerat en rapport, 10 Konsekvensstudien- erfarenheter och ekonomiska konsekvenser av struk- SoU 1987/88:20 turförändringarinom äldreomsorg, psykiatri och omsorger om psykiskt utvecklingsstörda.I rapporten anförs bl.a. att de båda förbundens styrelser, som anseratt konsekvensstudien ger ytterligare belägg för .värdet av den pågåendeutvecklingen mot en öppen och decentraliserad vård och omsorg, harbeslutat att rekommendera sina huvudmän alt utveckla sin samverkan och därvidanvända konsekvensstudien som ett underlag. och har regeringensuppdrag att utvärdera bl.a. de handikappades och långtidssjukas boende. Enrapport härom skall avlämnas . har publicerat Delrapport 1;Psykiskt utvecklings- störda på vårdhem (PM 1988:2).Enligt rapporten finns det stora brister i hur väl vårdhemmen fyller sinuppgift. I många fall bor del fler personer än som är lämpligt påboendeenheten. Boendet är inte hemlikt, och de boende är isolerade frånsamhället. Enligt rapporten måste situationen vid vårdhemmen förbättras ävenom planerna är att avveckla institutionerna. Utskottet har i det föregående vidhållit sin tidigareframförda uppfattning att vårdhemmen efter hand bör avvecklas. För dem som behöver mer omfattande vård och tillsyn än som kan ges i en egen bostad måste, boendeformerna göras så hemlika som möjligt. På olika håll i landet pågår ett omfattande planerings- och utvecklingsarbete som har till syfte att avveckla stora och mindre hemlika institutioner. Det ligger i sakens natur att den som länge bott på en institution - även en mindre bra sådan - har vant sig vid .' rutiner, personal och medpatienter öch därför känner oro inför en utflytt- ning.Utskottet vill därför liksom tidigare understryka vikten av att utflyttningenfrån vårdhem och andra institutioner sker med varsamhet och med hänsynstagandetill och efter samråd med varje enskild individ. Mot bakgrund av vad som anförts och med hänsyn till attsocialstyrelsen fortlöpande följer landstingens planering och genomförande avutflyttningen anser utskottet att det inte är påkallat med någon sådanutvärdering som begärs i motion So267 (m) yrkande 2. Motionen avstyrks därför. Av samma anledning är det inte heller påkallat med någonåtgärd av med anledning av motion So410 (c). I motion So221 av och (båda s) hemställs att skall begära att en översyn avutvecklingsstördas kultursituation med förslag till åtgärder genomförs snarast.Motionärerna efteriyser åtgärder för att förbättra utvecklingsstördaskulturmiljö. Utvecklingsstörda har ett speciellt behov av stimulans för sinutveckling. De har också en stark skaparglädje. Det behövs därför etl anpassatutbud av teater, musik m.m. samt möjlighet fiU skapande verksamhet. Iomsorgslagen anges uttryckligen att till uppgifter bl.a. hör attverka för att det allmänna fritids- och kulturutbudet blir tillgängligt förpsykiskt utvecklingsstörda (8 § 6 p.). Vidare ingår fritidsverksamhet ochkulturella aktiviteter i de särskilda omsorgerna boende i elevhem och boende igruppbostad (4 § andra stycket). I propositionen (1984/85:176 s. 35) anges attlandstingskom- munen får en skyldighetbåde att verka för att det allmänna kulturutbudet SoU 1987/88:20 blirtillgängligt för psykiskt utvecklingsstörda och att erbjuda kulturaktiviteterför dem som bor på grupphem och elevhem. Iomsorgskorrimitténs betänkande SOU 1981:26 Omsorger om vissa handikappade, somföregick lagen, betonas behovet av én meningsfull fritid för handikappade.Handikappade bör få möjlighet att välja och pröva olika aktiviteter i gemenskapmed andra. Genom fritids- och kulturliv bör normaliserade levnadsvillkorunderstrykas. Stöd att delta i fritidsverksamhet bör ingå i planeringen av enförändrad bostadssituation. Man bör underlätta för den handikappade både attdelta i en organiserad fritidsverksamhet och att disponera sin lediga tid påegen hand. Utskottet(SoU 1986/87:18 s. 25) behandlade ett liknande mofionsyrkande föregående år.Utskottet hänvisade då lill att omsorgslagen varit i kraft endast sedan den 1juli 1986 och till att erfarenheterna av den nya lagstiftningen borde avvaktasinnan har anledning att överväga ytterligare åtgärder. Utskottetdelar motionärernas uppfattning om den stora betydelse del har förutvecklingsstörda med fritids- och kulturaktiviteter. För att utvecklingsstördaskall få den stimulans de behöver är del nödvändigt inte bara med en dagligsysselsättning - arbete eller liknande - utan också med en meningsfull fritid.Utskottet noterar att försöksverksamhet med olika projekt pågår. Ibudgetpropositionen (s. 117) meddelas bl.a. att 10 milj. kr. under år 1987- haranvisats ur allmänna arvsfonden för att förbättra handikappades möjlighetertill fritid och rekreation. Utskottetvidhåller mot bakgrund av det anförda sitt tidigare ställningstagande att detinte är påkallat med något initiativ av . Motion So221avstyrks därför. Utskottettillstyrker den föreslagna medelsanvisningen under G 3 Kostnader för vissomsorg om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. I budgetpropositionen (s. 133) föreslås etlreservationsanslag av . under anslaget G 10 Bidrag lillhandikapporganisationerna. Från anslaget erhåller handikapporganisationernabidrag lill sin verksamhet. Regeringen beslutar om fördelningen avanslagsbeloppet mellan organisafionerna efler förslag av statens handikappråd.Under innevarande budgetår har 29 organisationer fått bidrag. principer, vilka godtagits av regeringen, skall bl.a. följandegälla för att en handikapporganisation skall få bidrag lill sin verksamhet.Organisationen skall bestå av handikappade. Den skall vara rikstäckande och haen demokratiskt uppbyggd organisation. Organisationen skall ha bredd i deninlressepolitiska verksamheten, dvs. arbeta för' förbättringar för handikappadeinom många samhällsområden t.ex. ekonomi, arbetsmarknad, utbildning, kultur,sjukvård och samhällsplanering. I motion So255 avElisabeth m.fl. (m, fp, c) hemställs att 12 som sin meningger regeringen lill känna vad i motionen anförts om Enligt motionärerna bör varje SoU1987/88:20 pafientorganisationsom är rikstäckande och har i demokratisk ordning utseddastyrelser få ett grundbidrag för att konsolidera sin verksamhet och därefterett till medlemsantal och verksamhetens omfattning avpassat anslag. Somexempel på en organisation som inte ansetts bidragsberättigad nämns Utskottet har inhämtat att föreslagitregeringen att avslå en ansökan från om bidrag uranslaget Bidrag fill handikapporganisafioner. har ansett inte uppfyller kravet på bredd i denintressepolitiska verksamheten. har förordat alt hälso-ochsjukvårdsbered-, ningen skall få i uppdrag att pröva frågan om stöd tillriksförbundet med hänsyn fill att detta arbetar med huvudsaklig inriktning påforskning, läkekonst och vård. Utskottet har tidigare (SoU 1980/81:17 s. 7) uttalat attriksdagen inte bör göra någon detaljprövning av vilka villkor som bör varauppfyllda för att en handikapporganisation skall kunna få bidrag från anslaget.En sådan prövning bör ankomma på i första hand . Utskottetvidhåller detta ställningstagande. Utskottet vill dock understryka att bidragfill nya och mindre organisationer seriöst måste prövas av handikapprådet.Motion So255 (m, fp, c) avstyrks alltså. Medelsanvisningen under anslaget G 10 Bidrag tillhandikapporganisationer tillstyrks. I motion So230 av och (båda s) hemställs om en bättre samordning mellan landstingen vidprotesförsörjningen för dysmelibarn, dvs. barn som föds ulan händer ellerarmar. (S 1986:04) skall överväga åtgärderför all få fill stånd en bättre fungerande och mer effektiv hjälpmedelsverksamhet.Utredningen bör enligt dess direktiv (Dir. 1986:31) särskilt granska hjälpmedelsverksamhetenutifrån de svårast handikappades situation och - om det visar sig nödvändigt -föreslå åtgärder som bättre kan tillgodose dessa gruppers behov av hjälpmedel.Hjälpmedelsutredningen skall presentera sina förslag. Även den ibudgetpropositionen aviserade handikapputredningen skall inrikta sitt arbetepå sådana insatser inom bl.a. habilitering som är av särskild vikt för personermed svåra handikapp och för handikappade barn och ungdom. Särskilduppmärksamhet skall ägnas åt små och mindre kända handikappgrupper. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det ärviktigt att dysmelibarn under sin uppväxt förses rned väl fungerande proteser.Utskottet noterar dock att det av motionärerna påtalade problemet ryms inomsåväl hjälpmedelsutredningens som den aviserade handikapputredningens uppdrag.Mot denna bakgrund anser sig utskottet kunna förutsätta all syftet med motionenkommer att tillgodoses utan något initiativ. Motion So230 (s)avstyrks därför. I motionSo235 av m.fl. (fp) hemställs att som j3 sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om en samordnad SoU1987/88:20 barnhabilitering (yrkande 6) och om en samordnad vuxenhabililering (yr/caniYe 7). Enligt motionärerna är det väsentligt att en ökad samordning av barnhabiliteringen kommer till stånd. Vidare bör enligt motionen en samordnad vuxenhabililering kunna göra stora insatser med praktiskt och psykologiskt stöd när en ung handikappad skall flytta ut lill eget boende. I budgetpropositionen (s. 117) framhålls att den aviserade handikapput redningen skall ägna sig åt frågor som gäller habilitering och rehabilitering. Utskottet förutsätter därför att frågor om en samordnad barn- och vuxenha bililering kommer alt tas upp till övervägande av utredningen. Med hänsyn ' härtill är det inte erforderligt rried någon åtgärd-av . Motion So235 yrkandena 6 och 7 avstyrks sålunda. I motion So245 av () hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna väd i motionen anförts omutformning av blanketter. Motionären uppger att färgade blanketter på t.ex.post och banker är svåra att läsa för de synskadade. har gett ut en skrift som heterTexten måste synas!. Skriften vänder sig lill alla som arbetar medtrycksaksframslällning, t.ex. informatörer, journalister, redigerare,förlagsfolk och grafiker. I skriften ges informafion om hur typografi ochlayout kan förbättras för att öka läsligheten. Det påpekas bl.a. att kontrastenär en viktig faktor för läsbarheten. Undersökningar har visat alt svart tryckpå vitt papper är bäst. Utskottet delar motionärens uppfattning att det finnsmyckel att göra för att underlätta de synsvagas möjligheter att klara sig själva på posten, banker och andra serviceinrättningar. En enkel åtgärd är att vid blankettframställ ning i görligaste mån beakta den information som ges i skriften Texten måste synas!. ' I proposition 1987/88:118 om inriktning av telepolitikenuppger vidare regeringen att den skall tillsätta en utredning omteleverkets och postverkets sociala ansvar. Frågan om dessa verkstillgänglighet för alla grupper - även handikappade - torde därvid komma attbelysas. Mot den angivna bakgrunden anser utskottet inte att det ärpåkallat med någon åtgärd från . Motion So245 (s) avstyrks därför. Omvårdnad för vissa gymnasieskolelever I budgetpropositionen (s. 125) föreslås 30 707 000 kr.under anslaget G 4 ' Från anslaget betalas en försöksverksamhet med omvårdnad åtsvårt rörelsehindrade elever vid gymnasium i . Vidarebetalas vårdarljänsl åt svårt handikappade, söm studerar vid universitet,högskolor och folkhögskolor. Verksamheten leds av styrelsen för vårdarljänsl.Den består av sju ledamöter, som förordnas av regeringen. Frän anslaget utgår också bidrag lill institutionen förhandikappforskning vid i , bidrag till viss hörseltekniskforskning samt bidragtill palynologiska laboratoriet vid . utgår äventijl () och till Synskadades riksförbund(SRF) för rekreationsanläggningar. SoU 1987/88:20 I propositionen (s. 124) anförs vidare att i avvaktan påresultatet av statens förhandlingsnämnds slutliga redovisning av uppdraget omförsöksanordningarna i har regeringen uppdragit åt styrelsen förvårdarljänsl att fr.o.m. debitera berörda landsting ochkommuner en preliminär avgift för omvårdnad och därmed sammanhängandeverksamhet vid gymnasium. Utgångspunkten vid fastställande avavgifter är att verksamheten skall finansieras med primär- ochlandstingskommunala medel. I motion So258 av och (båda c)yrkas att skall ge till känna vad i motionen anförts omkostnadsansvaret för svårt rörelsehindrade elevers gymnasieskolgång. Enligtmotionärerna bör staten avlasta kommuner deras kostnadsansvar för de elever medsvåra rörelsehinder som går i gymnasieutbildning i regional regi. behandlade liknandemotionsyrkanden och anförde i det av godkända betänkandet SoU1986/87:18 s. 27-28 bl.a. följande: Enligt ulskottets uppfattning åvilar det ekonomiskaansvaret för omvårdnaden om de rörelsehindrade ungdomarna under deras gymnasieskolgångprincipiellt vederbörande primär- och landstingskommuner. Staten måsteemellertid vara beredd att svara för att den begränsade grupp del här är frågaom verkligen kan erbjudas en fungerande gymnasieskolgång. De av dessa ungdomarsom vill studera vidare måste då garanteras den omvårdnad som är enförutsättning för att de skall kunna fullfölja sina studier. Deras möjligheterfår inte vara beroende av hemortskommun. Statens ansvar för dessa ungdomarsmöjligheter till gymnasiestudier bör slås fast. Enligt vad utskottet inhämtat pågår fortfarandeförhandlingar mellan statens förhandlingsnämnd och kommun- ochlandstingsförbunden om hur kostnaden för elevernas omvårdnad skall fördelas.Utskottet vill understryka att förhandlingarna om kostnadsfördelningen därförbör bedrivas med inriktning på att frågan måste bringas till en skyndsamlösning. I avvaktan härpå har utskottet ingen erinran mot att berörda kommuneroch landstingskommuner debiteras en preliminär avgift i enlighet med vad somanförts i budgetpropositionen. Vad utskottet uttalat om statens ansvar för dessaungdomars möjligheter till gymnasiestudier bör med anledning avmotion So231 (vpk) yrkande 1 och motion So252 (fp, c) som sin mening geregeringen till känna. Utskottet, som noterar att förhandlingarna mellan statensförhandlings-nämnd och ännu inte har avslutats,vidhåller sitt ställningstagande att det principiella ekonomiska ansvaretåvilar vederbörande primär- och landstingskommuner. Utskottet har inhämtat alt frågan om del ekonomiskaansvaret för omvårdnaden om de rörelsehindradeungdomarna under deras gymnasieskolgång också kommer att behandlas av den avregeringen tillsatta arbetsgruppen för beredning av vissa frågor omhandikappade. Utskottet förutsätter att frågan bringas till en snar lösning. Utskottet finner mot bakgrund av del anförda inte skältill någon åtgärd av och avstyrker därför motion So258 (c). Utskottettillstyrker den föreslagna medelsanvisningen under G 4 Styrel- 5 Texttelefoner SoU 1987/88:20 I budgetpropositionen (s. 125) föreslås 27 269 000 kr.under anslaget G 5 Ersättning till för texttelefoner. Från anslagetersätts dels för texttelefoner, som lämnas åt döva, gravthörselskadade, dövblinda och talskadade, dels för förmedlingstjänst för samtalmellan texttelefoner och vanliga telefoner. Ersättningen betalas budgelårsvis iefterskott och innefattar ränta på nedlagt kapital. 1 motion So25l av () hemställs att riksdagenger regeringen lill känna vad som i motionen anförts om bidrag tilltexttelefoner hos myndigheter (yrkande I) samt alt hos regeringenbegär förslag till statsbidrag i enlighet med vad som anförts i motionen förtexttelefon åt nära -anhörig som ordinerats texttelefon (yrkande 2). Motionärenanser att del bör vara möjligt för den döve alt samtala direkt rined t.ex.socialtjänst eller sjukhus liksom med länsstyrelser, arbetsförmedlingar ochförsäkringskassor. Även en nära anhörig bör få möjlighet alt skaffa texttelefonför all bryta den döves isolering. Enligt motionären bör statsbidrag ulgå tilltexttelefoner i dessa fall. Utskottet har behandlatfrågan om texttelefoner. Motionsyrkanden överensstämmande med de nuifrågavarande behandlades utförligt i betänkandet SoU 1985:86:11 s. 27 ochsenast i belänkandet SoU 1986/87:18 s. 28. Utskottet hänvisade då beträffandefrågan orh texttelefon till anhöriga till ett tidigare ställningslagande, sominnebar alt då samtal kan utväxlas genom förmedlingstjänsten som äröppen dygnet runt, del inte kan anses erforderligt med en utbyggnad av stödettill att . omfatta även anhöriga. När del gäller texttelefoner hos olikamyndigheter gjorde utskottet liknande överväganden samt erinrade även om attden snabba utvecklingen på området siiart kan komma att medföra nya och mersmidiga lösningar på de hörselskadades kommunikationsproblem, varför man bordeundvika att låsa sig för mycket vid befintliga lösningar. Med anledning av den nu aktuella motionen bör vidarenämnas all hjälpmedelsutredningen (S 1986;04) i ett betänkande under hösten1988 kommer all överväga vilka effekter den datatekniska utvecklingen kan fåför lexttelefonverksamhelen och vilka åtgärder för en förbättrad försörjning avtexttelefoner som det kan finnas anledning att vidta. Uiskottei finner mot bakgrund av det anförda inteanledning till annan bedömning än tidigare och avstyrker därför motion So251(c) yrkandena 1. och 2. I motion So239 av (j) hemställs attriksdagen ger till känna vad i motionen anförts om betalningsansvar förteleverket. Motionä- ren anser att kostnaden förtexttelefon bör slås ut på alla abonnenter i stället för all ersättas överstatsbudgeten. I motion So615 av m.fl. (c) hemställs attriksdagen ger till känna vad i motionen anförtsom de centrala ämbetsverkens tillsynsansvar på handikappområdet (yrkande 2). Motionärerna anser att det är oegentligl alt t.ex. postverket och skall ha särskild ersättning för all svaraför elementära krav från de handikappade. Enligt motionärerna bör den, aviserade handikapputrednirigen pröva förutsättningarna för att i den 1 allmänna instruktionen för affärsverken också ange deras ansvar för SoU1987/88:20 handikappade. Handlingsprogram i handikappfrågor (skr.1982/83:131) betonade att tillgänglighet för handikappade skall vara en självklai-deL i varje verksamhet. Kostnaderna för anpassning av verksamheten bör därmedvara en naturlig del av kostnaderna för denna och finansieras på samma sätt somverksamheten i övrigt. I sitt av godkända betänkande (SoU 1982/83:23)slog utskottet fast att handlingsprogrammet borde utgöra en viktig utgångspunktför det fortsatta arbetet på handikappområdet. Enligt utskottets mening är det angelägel alt målmedvetnaåtgärder successivt vidtas på handikappområdet för att målet om fulldelaktighet och jämlikhet skall kunna förverkligas. Utskottet noterar i dennadel att regeringen i propositionen 1987/88:118 om inriktningen av telepolitikenaviserat att en pariamentarisk utredning skall tillsättas för altutreda sociala och regionalpoliliska ansvar. Motion So615 (c)yrkande 2 påkallar således inte någon åtgärd och avstyrks. Utskottet förutsätter att frågan om betalningsansvaret förtexttelefoner kommer att ingå i översynen av sociala ansvar. Medhänvisning härtill avstyrks motion So239 (s). Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningenunder G 5 Ersättning till för texttelefoner. Utredning om insatserna för handikappade I budgetpropositionen (s. 117) anför föredragandestatsrådet bl.a. följande:. De insatser som görs av kommunerna inoiri socialtjänstenöch av hälso- och sjukvårdshuvudmännen inom habiliteringen/rehabiliteringen ärav grundläggande betydelse för handikappades levnadsvillkor. Under senare århar i synnerhet en rad frågor kring insatser påhandikappområdet varit föremål för diskussion. Av ett antal undersökningar harbl.a. framkommit att det finns myckel omfattande skillnader kommunerna emellannär det gäller standarden på och avgiftsättningen för olika handikappinsatser.Del har visat sig att det finns brister i stödets utformning för olika grupper,framför allt för personer med omfattande handikapp. Min bedömning är all det mot bl.a. denna bakgrund finnsanledning all närmare utreda frågan om de insatser som görs för handikappadedels av kommunerna inom , dels av hälso- och sjukvårdshuvudmänneninom habiliteringen/rehabiliteringen. Utredningsarbetet beräknas kunna påbörjasunder och inriktas på i huvudsak sådana insatser inom socialtjänst ochhabilitering/rehabilitering som är av särskild vikt för personer med svårahandikapp och för handikappade barn och ungdomar. Utredningen bör vidare ägnasärskild uppmärksamhet ål sådana små och mindre kända handikappgrupper, omvilkas situation det i många fall saknas nödvändig kunskap hosansvariga samhällsorgan. En av utredningens uppgifter bör bli att bedöma hurdessa grupper skall kunna tillförsäkras ett fungerande samhällsstöd. I motion So242 av m.fl. (m) hemställs attriksdagen som sin mening ger regeringen fill känna att den aviserade nya handikapputredning ens arbete bl.a. bör syfta till att de handikappade kan få ett likvärdigt stödi hela landet i enlighet med vad i motionen anförts (yrkande 2). Av budgetpropositionen framgår alt den nyahandikapputredningen 1987/88:20 , tillsätts mot bakgrund av att detframkommit att del finns stora skillnader kommunerna emellan när det gällerstödet till handikappade. Det kan därför förutsättas att utredningens arbetekommer alt syfta till att handikappade skall få ett likvärdigt stöd oavsett varde bor. Motion So242 (m) yrkande 2 får således anses tillgodosedd varför denavstyrks.