bet · GB01LU12 · 1987-12-31 00:00:00 — Ibetänkandet behandlar utskottet fem motioner vari tas upp frågor omskuldsanering för fysiska personer och rekonstruktionsformer för företag iekonomisk kris. Vidare behandlas en motion som tar upp frågan om talerätt förkonkursgäldenär. Utskoftethar inhämtat remissyttranden över de två mofioner som tar upp frågor omskuldsanering för fysiska personer från , hovrätten över Skåneoch , kronofogdemyndigheten i , advokatsamfund.Svenska bankföreningen. FöreningenSveriges kronofogdar, och ackordscentral. Utskottethar vidare vid ett studiebesök i inhämtat synpunkterpå den danska regleringen av betalningsinställelse och gäldsanering från bl. a.representanter för det danska justitsministeriet liksom från företrädare förs0- og handelsretten i och för det danska advokatrådet. Utskottetförordar att de frågor som aktualiseras i motionerna blir föremål för enöversyn. Motion1985/86; L224 av Marttn och (båda c) vari yrkas attriksdagen beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att vidutarbetande av en ny konkurslag bör beaktas vad som i motionen anförts omskuldbördan för konkursdrabbade fysiska personer efter avslutad konkurs. Motton1985/86;L251 av () vari yrkas att beslutar att hosregeringen begära att en utredning tillsätts för en översyn avkonkurslagsttftningen, skattelagstiftningen, utsökningsbalken och lagen omnäringsförbud, enligt de riktlinjer som redovisas i motionen. 1Riksdagen 1987/88. Motton 1986/87:L301 avBirthe Sörestedt och (båda s) LU 1987/88:12 vari yrkasatt hos regeringen begär förslag om införande av institutetgäldsanering. Motion1986/87;L302 av () och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsangående besvärsrätt för gäldenärer vid personlig konkurs avseende försäljningav konkursboet tillhörig egendom. Motion1986/87;L304 av () vari yrkas att begär att regeringenframlägger förslag till särskild lagstiftning om regler för betalningsinställelseoch rekonstruktion av företag. Motton1986/87:L134 yrkande 6 av m. fl. (fp) vari yrkas attriksdagen beslutar att hos regeringen begära att en utredning tillsätts meduppgift att föreslå en modell för rekonstruktion av företag i ekonomisk krissom alternattv ttll konkursinstitutet. Ijuni beslutade om en ny konkurslag som skall gälla fr. o. m. den1 (prop. 1986/87:90, LU 32, rskr. Den än så länge gällandekonkurslagen (KL) kom . Den har blivit etappvisreformerad. På grundval av ett av lagberedningen framlagt betänkande (SOU1970:75) Utsökningsrätt vidtogs genomgripande förändringar i KL (prop.1975:6, LU 12, rskr. Därvid infördes bl. a. nya konkursgrunder och nyaåtervinningsregler. , som hade till uppgift att göra enallmän översyn av konkurslagsttftningen, lade därefter fram ett betänkande (SOU1977:29) , vilket (prop. 1978/79:105, LU 19, rskr.309) ledde till att systemet med s. k. fattigkonkurser avskaffades och ersattesmed en ny ordning för handläggning av de mindre konkurserna. upphävdesinstitutionen rättens ombudsman. I stället skulle tillsynen över konkursenutövas av en särskild ttllsynsmyndighet, som organisatoriskt knöts till vissakronofogdemyndigheter. Vid det tillfället infördes också nya regler omkonkursgäldenärens skyldigheter under konkurs. Dennya lagen, som bl. a. bygger på konkurslagskommitténs slutbetänkande (SOLJ1983:24) Ny konkurslag, innehåller flera sakliga nyheter och innefattardärjämte en omfattande redaktionell översyn och systematisering avkonkurslagstiftningen. Bland de sakliga förändringarna kan följande nämnas. Denuvarande båda handlingsformerna för ordinär konkurs resp. mindre konkurs harslagits samman till ett förfarande med i huvudsak handläggningen av mindrekonkurser som förebild. Väsentliga förändringar har också vidtagits när detgäller förvaltarfunkttonen. Vidare har på grundval av ett av den s. k.EKO-kommissionen framlagt delbetänkande (SOU 1983:60) Återvinning i konkursreglerna om återvinning ändrats i syfte att vidga återvinningsmöjligheterna. Skuldavvecklingoch företagsrekonstruktion lu 1987/88:12 De lagreglerade formerna för skuldavveckling, konkurs ochackord, syftar ytterst till att skydda borgenärernas rätt fill betalning frånen gäldenär som är på obestånd. Någon lagstiftning med syfte att tillgodosegäldenärens behov av skuldavveckling finns inte. Inte heller finns det, utövervad som följer av konkurs- och ackordslagstiftningen, någon lagsfiftning somtar sikte på formerna för rekonstruktton av företag på obestånd. I detpraktiska rättslivet har utvecklats en ordning med betalningsinställelse, mennågon rättslig reglering av formerna för eller verkan av enbefalningsinställelse finns inte. I det följande lämnas en översiktligredogörelse för de regelsystem som kan aktualiseras när det gällerskuldaweckling och rekonstruktion. Ett konkursförfarande inleds med att rätten på ansökan avgäldenär eller borgenär beslutar om konkurs. Genom konkursbeslutet förlorargäldenären rådigheten över den egendom som ingår i konkursboet. Rådighetentillkommer i stället den förvaltare som utses av rätten. Förvaltarens uppgiftär att realisera tillgångarna i boet och dela ut influtna medel tillborgenärerna. Verksamheten i en konkurs innefattar alltså två principielltskilda moment, å ena sidan vad som kan benämnas konkursförvalfning i egentligmening, dvs. vård och realisation av egendom i konkursboet, och å andra sidanden verksamhet som hänför sig till konkursfordringarna och som resulterar iutdelning till borgenärerna. Vid förvaltningen skall förvaltaren ta till varaborgenärernas gemensamma rätt och bästa samt vidta alla de åtgärder som kanfrämja en förmånlig och snabb avveckling av boet. I den nya konkurslagen harförvaltaren getts möjlighet att beakta också vad som är ägnat aft långsikttgtfrämja sysselsättningen. En konkurs innebär att man i ett sammanhang tar i anspråken gäldenärs samlade tillgångar för att tillgodose samtliga borgenärersfordringsanspråk på gäldenären. Konkurslagstiftningen vilar på principen att omen gäldenär är på obestånd och flera borgenärer inte kan få full betalning försina fordringar på gäldenären skall de bära förlusten proportionellt motstorleken av vars och ens fordran. a. reglerna om förmånsrätt för vissatyper av fordringar har dock denna princip avsevärt modifierats. -Konkursensomedelbara funktion är att när en gäldenär är på obestånd (insolvent) med tvånggenomföra den föreskrivna fördelningen mellan konkurrerande betalningsanspråk.Tvånget riktar sig såväl mot gäldenären som mot borgenärerna. Efterkonkursbeslutet kan en borgenär inte genom samförstånd med gäldenären ellergenom att vidta indrivningsåtgärder m.m. skaffa sig företräde framför andraborgenärer. Konkursbeslutet förhindrar således att en kapplöpning mellanborgenärerna om gäldenärens tillgångar uppstår. Beslutet får också den effektenatt gäldenärens ekonomiska situation inte ytterligare förvärras ttll skada försåväl gäldenären som hans borgenärer. För attförhindra att enstaka borgenärer skaffar sig försprång i konkurren- sen mellan fordringsägarnafinns dessutom regler som ger konkursbeslutet en LU 1987/88:12 vissretroaktiv effekt. Sålunda kan betalning och andra rättshandlingar som företasinom en viss tidsrymd före konkursen bli föremål för återvinning. Syftet medåtervinningsreglerna är också att förhindra att gäldenären på ett illojalt sättgör sina tillgångar oåtkomliga för borgenärerna. Efteren konkurs svarar gäldenären alltjämt för hela det belopp av skulderna som intehar betalats. I sammanhanget bör dock erinras om att associattonsrättsligaregler medför att vissa juridiska personer anses upplösta efter en avslutadkonkurs. Sålunda gäller exempelvis enligt akttebolagslagen (1975:1385) att ettaktiebolag blir upplöst efter en konkurs som avslutas utan överskott (13 kap.19 §). Något betalningsansvar kan därefter i princip inte göras gällande motbolaget och inte heller mot dess aktieägare. Detsamma gäller för ekonomiskaföreningar enligt lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar (94 §) och den nyalag om ekonomiska föreningar (11 kap. 19 §) som har beslutatom och som träder i kraft (prop. 1986/87:7, LU20, rskr.172). Enkonkurs medför ofta värdeförstöring. Kravet på att konkursboet skall avvecklaskan sålunda medföra aft egendom säljs ttll eft värde som inte motsvarar detverkliga. Regelsystemet kan vidare göra det svårt att under konkursen drivaverksamheten på ett affärsmässigt sätt, och de värden som finns i företaget,bl. a. good-will, kan gå till spillo. Vidare kan konkursförvaltningen varakostnadskrävande. För att undvika nu nämnda effekter kan borgenärerna i ställetför konkurs träffa uppgörelse med en gäldenär som är på obestånd genom ackord.Ett ackord innebär i princip att oprioriterade fordringar reduceras till vissprocent av det ursprungliga beloppet. Till skillnad från vad som gäller vidkonkurs behåller gäldenären sin rådighet över egendomen underackordsförfarandet. Ackordförekommer i två former, underhandsackord och offentligt ackord.Underhandsackordet är inte lagreglerat. Det är frivilligt och görs upp utandirekt offentlig insyn och det kräver godkännande av samtliga borgenärer.Förhandling om offentligt ackord (tvångsackord) sker däremot i lagbestämdaformer. Regler om offentligt ackord finns dels i ackordslagen (1970:847) ochackordskungörelsen (1970:858), dels i konkurslagen. Reglernaom offentligt ackord har kommit till för att förhindra att en eller ett fåtalborgenärer av tredska framtvingar en oförmånlig avvecklingsform.Ackordsförfarandet enligt ackordslagen kan indelas i två stadier. Det förstainleds med att domstolen på ansökan av gäldenären förordnar en god man somskall utreda och förhandla med borgenärerna om ackord. Med godmansförordnandetföljer vissa rättsverkningar som bl. a. avser att motverka konkurs ochutmätning. Om en frivillig uppgörelse inte kan träffas men förhandlingarna ändåger ett någorlunda positivt resultat inleds det andra stadiet i ackordsförfarandetgenom att gäldenären ansöker om förhandhng om offentligt ackord. För att ensådan ansökan skall kunna göras måste gäldenären och gode mannen ha gjortbouppteckning och införskaffat förhandsmedgivande till ackord från en vissdel av de oprioriterade Vidaregäller att ansökan måste göras LU 1987/88:12 sedan förfarandetinletts nied godmansförordnande. Även ansökan resp. beslut om förhandling omoffentligt ackord medför vissa rättsverkningar som avser att motverkakonkursansökan eller utmätning. Detta skydd är mer långtgående än det somgäller under inledningsskedet. För att ackordsförslaget skall kunna godtas ochfastställas fordras att det uppfyller vissa krav i fråga om ackordsprocent m.m. samt att viss majoritet av de oprioriterade borgenärerna biträder förslaget.Ackordet blir inte gällande förrän det godkänts av rätten. Med hänsyn till atten viss borgenärsmajoritet sålunda med bindande verkan även för minoriteten kananta ett av gäldenären framlagt ackordsförslag föreligger ett behov avminoritetsskydd och därför sker hela förfarandet under offentlig kontroll. Ackordkan träffas även i en anhängig konkurs. Konkurslagens regler om handläggningenav tvångsackord överensstämmer i allt väsentligt med vad som gäller enligtackordslagen om förhandling om offentligt ackord. Vissa skillnader, som bl. a.hänger samman med att gäldenären förlorar rådigheten över sin egendom,föreligger dock. Om ett tvångsackord träffas i en anhängig konkurs skallkonkursen läggas ned. Också om gäldenären träffar en frivilligackordsuppgörelse skall konkursen läggas ned. Ackordinnebär som nämnts i allmänhet att oprioriterade fordringar reduceras till vissprocent av det ursprungliga beloppet, varvid särskilda föreskrifter ges ombetalningstiden. Genom offentligt ackord, såväl i som utom konkurs, bortfaller- till skillnad mot vad som gäller vid konkurs - i principbetalningsskyldigheten för den del av skulden som överstiger ackordsprocenten.Motsvarande effekt kan åstadkommas genom ett underhandsackord. Ackordförekommer också i form av vad som brukar kallas awecklingsackord. Ett sådantinnebär att gäldenären blir fri från sina skulder mot att han överlämnar sinatillgångar till borgenärernas förnöjande. Undantagsvis kan ackord gå ut påenbart betalningsanstånd eller en särskild reglering av betalningenserläggande. Förrekonstruktion av företag anvisar lagstiftningen som nämnts inlednings-visackords- och konkursinstttuten. Den huvudsakliga skillnaden mellan ackord ochkonkurs är att vid ackord gäldenärsföretaget består och avses fortsätta med sinverksamhet medan så inte är fallet vid konkurs. Konkursen innebär nämligen iallmänhet att gäldenärsföretaget upplöses och att dess verksamhet avvecklas,antingen genom försäljning till ett företag som fortsätter driften eller genomrealisation av tillgångarna och nedläggning av driften. Även ackord kan ledatill a-weckling men förfarandet används oftast för rekonstruktion. Idet praktiska rättslivet har därutöver vid sidan om de nämnda formerna förrekonstruktion utvecklats en ordning med betalningsinställelse som ofta föregårackord eller konkurs. Någon allmän civilrättslig reglering av formerna för ochverkan av betalningsinställelse finns inte, men särskilda bestämmelser omverkan av betalningsinställelse finns i olika författningar. Sålunda skall exempelvisenligt konkurslagen en gäldenär anses vara insolventom han har förklarat sig ställa in sina betalningar, och enligt LU 1987/88:12köplagen (1905:38 s. 1) inträder vissa rättsverkningar om en inställersina betalningar (39 §). Avsaknaden av rättsregler medför emellertid aff någotsådant skydd mot särakttoner från borgenärernas sida som ett godmansförordnandevid ackord innebär inte kan erhållas vid betalningsinställelse. Utöver vad som ovan redovisats - vilket huvudsakligen tarsikte på regler om skuldavveckling och liknande - finns för rekonstruktion avföretag en rad andra instrument. Sålunda kan företag i ekonomiska svårigheterfå direkt ekonomiskt stöd i olika former från myndigheterna. Den statliga lån-och garanfigivningen utgör ett exempel på denna stödverksamhet. Inte sällan är det beträffande företag som är i ekonomisk obalansstaten som är den största fordringsägaren. Ett betydelsefullt inslag irekonstruktionsarbetet utgör därför de möjligheter som finns för staten attgenom anstånd, eftergift eller liknande möjliggöra för ett företag attfortsätta sin verksamhet. En översiktlig redogörelse för statens möjligheterhärvidlag lämnas i följande avsnitt. Också vissa regler som gäller enskildapei-soner berörs i detta avsnitt. Särskilt om skuldavveckling med staten som borgenär Eftergift innebär att en borgenär helt eller delvis avstårfrån (efterger) sin fordran mof gäldenären utan att def förutsätts att övrigaborgenärer gör detsamma. Statens fordringar på skatter och avgifter kan i allmänhetinte efterges i annan form än genom ackord. När det gäller arbetsgivaravgiftfinns emellertid - enligt 22 d § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter-en möjlighet aft efterge betalningsskyldighet om arbetsgivaren enligt vissa ibestämmelsen närmare angivna grunder saknat anledning att räkna med att han vararbetsgivare. Enligt 62 § uppbördslagen (1953:272) kanlänsskattemyndigheten anta ackordsförslag som rör skatter, och samma möjlighetfinns beträffande arbetsgivaravgifter enligt 28 § andra stycket lagen omuppbörd av socialavgifter. Förutsättningen för ackord är att ackordet kanantas vara ttll fördel för def allmänna. Underhandsackord får antas endast påvillkor att även övriga borgenärer som ackordet angår godkänner detta. De somkommer i fråga för skatfeackord är som regel företagare. För vissa skatter finns bestämmelser om nedsättning ellerbefrielse. Bestämmelserna gäller bl.a. mervärdeskatt och vissa punktskatterm.m. Förutsättningen för nedsättning eller befrielse är att det föreliggersynnerliga skäl och bestämmelserna tar sikte på fall där en korrekt tillämpningav de vanliga beskattningsreglerna skulle leda till ett resultat som framstårsom materiellt oriktigt eller stötande; se t. ex. 76 § lagen (1968:430) ommervärdeskatt och 9 kap. 4 § lagen (1984:151) om vissa punktskatter ochprisregleringsavgifter. En möjlighet fill eftergift finns också enligt lagen(1964:143) om bidragsförskott. Sålunda kan i fråga omutgivna bidragsförskott besluta att återkrav för det allmännas räkning gentemoten underhållsskyldig helt eller delvis fårefterges. Förutsättningen härför är att eftergift skall vara LU 1987/88:12påkallad av ändring i den underhållsskyldiges ekonomiska förhållanden eller attdet med hänsyn ttll hans eller hennes personliga förhållanden eller av annansärskild anledning framstår som skäligt att efterge fordringen (18 §). Ävenböter kan i vissa fall efterges, nämligen om indrivning av böterna skulle varafill synnerligt men för den bötfällde eller någon som är beroende av honom försin försörjning och det inte är påkallat från allmän synpunkt att indrivningenpågår, 12 § bötesverkställighetslagen. I sammanhanget kan också anmärkas attböter, viten samt annan särskild rättsverkan som innefattarbetalningsskyldighet och som följer på brott kan efterges av regeringen ellersättas ned genom nåd (11 kap. 13 § regeringsformen). Statenkan i egenskap av borgenär vidare helt eller delvis medge eftergift i fråga omexempelvis skadestånd, affärs-, arrende- och hyresfordringar samt ersättning förrättegångskostnader och rättshjälp. Eftergift kan främst komma i fråga avbillighetsskäl (gäldenärens sjukdom etc). Reglerna härom finns iavskrivningskungörelsen (1965:921) och där anges vilka myndigheter som har rättatt besluta om eftergift. Eftergift enligt dessa regler kan endast medges omfordringens kapitalbelopp inte överstiger . Regleringen iavskrivningskungörelsen grundar sig på ett bemyndigande av (prop.1965:160, SkU 1965:180, rskr. Bemyndigandet innebär också att sådanafordringar som omfattas av kungörelsen och vilkas kapitalbelopp överstiger . får efterges av regeringen. Omen person saknar utmätningsbara tillgångar eller det föreligger svårigheter attanträffa honom kan avskrivning av skatt äga rum. Avskrivning påverkar intebetalningsskyldigheten för fordringen. Innebörden av ett avskrivningsbeslut äratt de aktiva indrivningsåtgärderna inställs för viss obestämd tid.Indrivningsarbetet kan således återupptas om det visar sig finnas skäl för det.Sålunda blir återbetalning av överskjutande skatt regelmässigt föremål förindrivning även beträffande avskrivna fordringar. Isin borgenärsfunktion använder sig kronofogdemyndigheten ofta avavbetalningsuppgörelser med gäldenären. Någon lagreglering av den typen avuppgörelser finns inte men avbetalningsplaner omnämns i riksskatteverketsAllmänna råd angående kronofogdemyndigheternas möjlighet att vidskatteindrivningen ta arbetsmarknadspolittska hänsyn (RSV Ex 1978:1). I dessasägs att det kan vara lämpligt att kronofogdemyndighet vid beaktande avarbetsmarknadspolitiska värderingar medverkar till "något längre avbetalningsplanerän vanligt". I en vägledning för betalningsuppgörelser utgiven avriksskatteverket uttalas att det inte finns någon rätt för engäldenär att få en avbetalningsuppgörelse. I praktiken är emellerttd avbetalningsplanenett accepterat medel i indrivningsarbetet. Enligt riktlinjerna iriksskatteverkets vägledning skall avbetalningsplanen syfta-till en slutgiltigavveckling av gäldenärens skuldförhållande, och den skall föregås av noggrannautredningar om gäldenärens ekonomi samt medges endast på vissa villkor såsominbetalning av löpande skatter och ställande av säkerhet. Kronofogdemyndigheteni har efter överenskommelse med lokala skattemyndigheten utfärdatallmänna råd om bl.a. ekonomisk rehabilitering. Dessa redovisas närmare på s.12. Pågåendeutredningsarbete m. m. LU 1987/88:12 Företagsobeståndskommitténhar i betänkandet (SOU 1979:91) Företags obestånd-Samordning av stafiigaåtgärder lagt fram bl.a. förslag till nya bestämmelser om skatteackord. Kommitténhar föreslagit en precisering av förutsättningarna för ackord. Enligt förslagetskall ett ackordserbjudande kunna antas om det anses fördelaktigt i jämförelsemed vad det allmänna kan erhålla genom ett exekutivt förfarande. I motiven sägsatt det beträffande enskilda personer kan finnas anledning att jämföra medutfallet infe bara i en eventuell konkurs utan också genom införsel ellerlöneutmätning. Bakgrunden är att kommittén tänkte sig att ackord skulle kunnakomma i fråga också beträffande enskilda personer. Det nuvarande särskildavillkoret om godkännande från övriga borgenärer för underhandsackord föreslåsfå utgå. Det anses också vid underhandsackord vara tillräckligt att jämförelsegörs med utfallet vid ett exekutivt förfarande. Det föreslås vidare att ettackordsförslag får antas även om def inte anses fördelaktigt på angivetsätt, om det innebär att regional- eller sysselsättningspolittska intressenbeaktas. Kommitténs förslag harännu ej lett till lagstiftning. Isitt delbetänkande (SOU 1987:10) Indrivningslag m.m. föreslårskatte-indrivningsutredningen nya regler om det allmännas borgenärsfunktion vidindrivning av skatter och avgifter. I betänkandet tas bl.a. upp frågan omeftergift och ackord. Utredningenanser att det finns ett behov av att kunna efterge skatte- ochavgiftsfordringar inom vidare ramar än . Behovet föreliggerfrämst i fall där ett avstående ingår i en ekonomisk rehabilitering av engäldenär. Enligt utredningen är det då i regel fråga om fysiska personer - oftasådana som har drivit rörelse och därefter tagit eller avser att taanställning - utan möjlighet att klara sina ofta betydande skuldbördor.Betalningsoförmågan kan ha samband med sjukdom eller hög ålder. I ett litetantal sådana fall behövs eftergiftsmöjligheten som ett incitament förgäldenären att t.ex. ta anställning, börja amortera en del av skulden, undvikaframtida restföringar etc. samt för att lätta på det psykiska trycket av enhopplös skuldsituation. Ackord passar enligt utredningen inte särskilt väl fördetta slag av gäldenärer. Motbakgrund härav föreslår utredningen att det införs en möjlighet att eftergeskatte- och avgiftsfordringar vid sidan av ackordsinstitufet efter mönster avavskrivningskungörelsen. Eftergift skall sålunda kunna medges, helt ellerdelvis, när det på grund av gäldenärens sjukdom eller därmed jämförlig orsakeller av annan anledning är uppenbart obilligt att kräva betalning. Detförutsätts atf eftergiftsinstitutet kommer att tillämpas återhållsamt avmyndigheterna. Beträffandeförutsättningarna för ackord har utredningen utgått från de inomfinansdepartementet vilande förslagen till nya bestämmelser om skatteackord somföretagsobeståndskommittén lagt fram i det ovan nämnda betänkandet (SOU1979:91). Utredningen biträder företagsobeståndskom-mitténs förslag att ettackordserbjudande skall kunna antas om det anses fördelaktigt i jämförelse medvad det allmänna kan erhålla genom ett exekutivt förfarande.Enligt utredningen är förslaget en precisering av LU 1987/88:12 nuvarande kravpå att ackordsförslaget skall vara till fördel för det allmänna. Däremot stöderutredningen inte förslaget om att det särskilda villkoret för s. k.underhandsackord skall utgå. Även i fortsättningen bör enligt utredningenkrävas samtycke från samtliga berörda borgenärer för aft ett sådantackordserbjudande skall kunna antas. Ibetänkandet berör utredningen också det danska systemet med bestämmelser omdomstolsprövning för skuldsanering. Enligt utredningen föreligger ur svensksynvinkel vissa nackdelar med ett sådant system. Dessa nackdelar hänger sammanmed att har en splittrad organisatton för den exekutiva verksamheten -någon motsvarighet till de svenska kronofogdemyndigheterna finns inte - ochutredningen om gäldenärens ekonomi enligt det danska systemet förebringasdärför först i domstolen. En sådan ordning leder, framhålls det, bl. a. tilllånga handläggningsttder. En annan invändning som utredningen riktar mot enordning med domstolsprövning för skuldsanering är att eftergiftsmöjlighetenmister sin karaktär av instrument i det aktiva indrivningsarbetet.