bet · GB01FiU20 · 1987-12-31 00:00:00 — Utskottet vill understryka aft den iriternatibnellaekonomiska situafionen, med såväl efterverkningarna av den tidigare oron päaktiebörserna världen över som de stora svårigheterna att rätta tillbalansbristerna i'världsekonomin, gör det exceptionellt svårt atf bedömaexportutvecklingen. Utskottet vill infe utesluta att exportprognosen ifinansplaneti för kan vara för optimistisk, inte minst på grund av långa arbetsmarknadskonflikten mellan () och (). Med hänsynhärtill kan även bedömningen av produktionstillväxten visa sig varaöverskattad. Bytesbalansen beräknas för visa ett underskott på12-15 miljarder kronor. Utskottet anser att detta är följden av en alltför höginhemsk efterfrågan vid ett mycket högt kapacitetsutnyttjande. Som framgår avtabell 2 kommer en försvagning av svensk indusfris konkurrenskraft pä grund avalltför kraftiga löneökningar att göra sig gällande först . Vidlöneökningar på , alternativ II, blirsituafionen kritisk med ett underskott, som växer till över 20 miljarderkronor. Vid en.sådan utveckling närmar sig produktionen total stagnation. Mot denna bakgrund är det motiverat atf närmare redovisabytesbalansens utveckling för . Diagrammet visar utvecklingenunder andra och fram t.o.m. ., FiU 1987/88:20 -30,0 75 76 77 78 79 60 81 62,83 84 85 66 .67 ,88 Somframgår av diagrammet har bytesbalansen gett ett underskott fr. o. m. år 19741,o. Den främsta förklaringen fill försämringen under denriatioårsperiod var emellertid inte att importvolymen låg överexportvolymen. Däremotutvecklades efter den andra oljekrisen importpriserna mer oför- FiU1987/88:20 manligt änexportpriserna och bytesförhållandet försvagades därför med ca per årunder dessa år. Den utlandsupplåning som blev resultatet medfördeatt räntenettot blev en svår belastning på bytesbalansen. perioden1982-1987 har bytesbalansen uppvisat ett negativt räntenetto på Defta höga negativa räntenetto innebär en kraffigrestriktion för den ekonomiska politiken. Det ställs under sådana förhållanden stora krav på den ekonomiska politiken om uppkomna obalanseroch fördelningsproblem i den interna ekonomin skall kunna Den ekonomiska politiken måste därför ges en sådaninriktning atf landets produktionskapacitet byggs ut och att tillväxten iekonomin får väsentliga bidrag från utrikeshandeln. Som framgår av diagrammethar ett bytesbalans-överskott kunnat uppnås . Samtidigthar kapitalbildningen gett ett posifivt bidrag fill fillväxten under.desenaste fem åren medundantag för . Tabell 3 visar dock att är tillväxtenkonsumtionsledd. Tillväxt i BNP och komponenternas bidrag åren1983-1989 -0,7 ,1,4 -1,3 -0,8 'Nettoexport och investeringar. Det framgår av tabellen atf denna utveckling förstärks omavtalsrörelsen ger löneökningar av den storlek som antas i alternafiv II (-f-7 %). I defta fall ger, alltannat oförändrat, kapitalbildningen ett negativt bidrag till tillväxten underår 1989. Utskottet vill starkt betona vikten av atf en sådan utvecklingundviks. Tillfälliga underskott i bytesbalansen är svåra att undvika men i detlängre perspektivet får inte ekonomin återföras till en utveckling med ständigaunderskott i bytesbalansen som gällde . Handlingsutrymmetför den ekonomiska politiken skulle då bli så allvarligtbegränsat att det inte längre bhr möjligt att upprätthålla en rimligproduktionsfillväxt och hålla tillbaka en stigande inflation och arbetslöshet.De bedömningar av den svenska ekonomins utveckling som redovisas i finansplanenhar av naturliga skäl inte kunnat ta hänsyn fill den långaarbetsmarknadskonflikten mellan SIF och VF. Det är svårt att ge enfullständig bild av konfliktens konsekvenser för den svenska ekonomin.Utskottets kansli har emellertid i samarbete med gjort enöverslagsberäkning för att utröna hur konflikten kommer att påverka utfalletför produktionen och bytesbalansen för år. Utgångspunkten är beräkningarav bortfall i produkfion, export och import av insatsvaror för de tre veckorsom konflikten varade och uppskattningar av möjligheterna att genomövertidsarbete ta tillbaka Dessaberäkningar pekar hän mot att det totala FiU 1987/88:20produktionsbortfallet blir ca för och bytesbalansenförsämras med 1-1,5 rriiljarder kronor.- Iavtalsrörelsen hade fram till åtta avtal, som bl.a. inkluderarMetall, SIF och Fabriks, slutits. För flera av dessa avtal gäller att parternagemensamt hävdar att den ingångna överenskommelsen faller inom ramen för en4-procentig löneökning. Flera förbund, däribland de offentlig-anställdas, harännu inte slutfört avtalsrörelsen. Detta faktum gör att det ärsvårt att bedöma på vilken nivå de totala löneökningarna slutligen hamnar. Utskottetvill inledningsvis slå fast aft de viktigaste målen för den ekonomiskapolitiken är arbete åt alla, en rättvis fördelning och en god ekonomisktillväxt. För aft kunna nå dessa mål är en låg inflation nödvändig, dels föratt värna konkurrenskraften, dels för att klara en rättvis fördelning. En starkkonkurrenskraft förutsätter en hög investeringsnivå för att förnya näringslivet.För det krävs aft lönsamheten på investeringar i produktivt kapital är högre änlönsamheten i finansiella placeringar. För atf åstadkomma det sparande sominvesteringarna kräver samt för att få fill stånd den önskadeavkastningsrelafionen fordras starka statsfinanser och ett posifivt offentligtsparande. En förstärkning av hushållens sparande skulle väsentligt underlättaen sådan utveckling. Fören långsikfig god ekonomisk irtveckling, med tillväxt och full sysselsättning,måste dessa uppgifter lösas parallellt. Det är innebörden av den tredje vägenspolifik. Somframgått av vad utskottet anfört om utvecklingen av den svenska ekonomin harökningen i den inhemska efterfrågan varit stark . Denprivata konsumtionen har ökat med , främst fill följd av ökadereallöner. Reallönerna här sammantaget ökat med 6-7 %.Det är de största reallöneökningarna på över . Realinkomsterna harockså påverkats av höjda pensioner och höjda barnbidrag. Ävenandra faktorer än inkomstökningen har bidragit till den snabba ökningen av denprivata konsumfionen och då främst utvecklingen på kreditmarknaden. Sedanutlåningstaken för banker öch finansbolag avskaffades hardet blivit lättare för hushållfen att låna pfengar och därigenom höja sinkonsumtiörisnivå, även om höga realräntor öch sänkta marginalskatter ikombinafion med en viss avdragsbegrähsning har gjort det mindre förmånligt äntidig;are att lånefinansiera konsumtion. Dennautveckling har lett till att pris-öch lönestegringarna i har varit större än i konkurrentländerna. har den privata konsumtiorieri i ökat ungefär dubbelt så snabbt som produkfionen. Detta är på oförenligt med en balanserad ekonomisk utveckling. Skulle denna utveckling fortsätta, kom mer det att medföra en försämrad konkurrenskraft,' étt växande underskott i bytesbalansen och en ökad arbetslöshet. Iregeringens ekonomisk-polifiska strategi finns restrikfionen att infla- FiU1987/88:20 fions- och konsumtionsproblemen och tendenserna till överhettning iekonomin inte får leda till att man använder ökad arbetslöshet för att dämpaöverhettningen i ekonomin. Den ekonomiska politikens huvuduppgift måste varaatt förena full sysselsättning med låg inflation. Prisstegringstaktenbestäms i allt väsentligt av resultaten av arbetsmarknadens löneförhandlingaroch lönesättningen i övrigt. För att åstadkomma en godtagbar utveckling krävsaft inflationsförväntningarna dämpas och att lönerörelsen ger ett utfall som ärsamhällsekonomiskt godtagbart. Detta ställer i sin tur krav på den ekonomiskapolitiken, bl,a. en fortsatt stram finanspolifik. Detta gör det möjligt attgenom låga lönelyft åstadkomma höjda reallöner. Föratf värna sysselsättningen måste åtgärder vidtas som gör ekonomin mer effektivoch sfimulerar dess utbudssida. Detta kräver insatser påarbetsmarknadspolitikens område för att få till stånd ökade inslag avutbildning, åtgärder för att modernisera och förbättra infrastrukturen ochresurser till en regionalpolitik för att sprida tillväxten jämnare i helariket. Denbedömning som redovisas i motionerna Fi223 (m), Fi232 (fp) och Fi220 (c) avutvecklingen i vår omvärld avviker inte från den som redovisas i finansplanen.Däremot reses invändningar mot vad som i finansplanen sägs om utvecklingen iSverige. Invändningarna gäller främst atf antagandet om löneökningar på ochprisstegringar på fått utgöra huvudalternativen ifinansplanen. Mofionärerna varnar också för att den nuvarande överhettningen avekonomin kan leda till en fortsatt försämring av bytesbalansen. Regeringen har,heter det i motionerna, i denna situation varit alldeles för passiv i denekonomiska politiken. Vidare riktas stark krifik mot att fillväxten under desenaste åren varit konsumtionsledd. Imotionerna Fi223 (m), Fi232 (fp) och Fi220 (c) redovisas på ett allmänt planflera gemensamma förslag till åtgärder iriom det ekonomisk-polifiska området.De centrala problemen i den svenska ekonomin som utpekas i motionernaöverensstämmer i stort med dem som anges i finansplanen. En ökad tillväxt, ökadkapitalbildning och en bättre fungerande lönebildning är huvudteman imofionerna. Denekonomisk-polifiska strategi som motionärerna säger sig vilja följa kan sammanfattas på följande sätt: låg ökningstakt i de offentliga utgifterna, stram finanspolitik, avreglering av näringslivet och den offentliga sektorn, avveckling av löntagarfonderna, frisläpp av investeringsfonderna och åtgär der för att stimulera hushållssparandet. Särskilt betonas att det sparande som krävs för näringslivets utbyggnad skall ske i företagen och i hushållen. med kravet på en stram finanspolitik förordas i samtliga fre motioner att skattetrycket sänks. Därvid föreslås en omedelbar sänkning av marginalskatterna och ett införande av en inflafionsskyddad skatteskala för atf underlätta kommande avtalsrörelser. Ett fastläggande av "stabilaspelreg ler" är också ett återkommande krav i motionerna. hävdas att det .. infe ärmöjligt att driva en akfiv stabiliseringspolitik. I motion Fi223 (m), FiU1987/88:20 uttalas atf det är lämpligt att bedriva stabiliseringspolitik som utjämnar svängningarna i den internafioneila konjunkturen: Ifolkpartimo-, fionen framhålls att de åtgärder som skulle få tillräckligt snabbt genomslag på efterfrägenivån, om så skulle bedömas nödvändigt, är ' En sådan åtgärd, menar motionärerna, förvärrar dock läget på arbetsmarknaden. hävdar i sin parfimotion att en generell stabiliseringspolitik är närmast omöjlig att föra på grund av , -. ~existerande svåra regionala obalanser. Som utskottet ser det,'är både kritiken mot den fördapolitiken och de alternativa gemensamma förslag till uppläggning av den ekonomiska politi- - ken, somframförs i de tre motionerna, på mänga punkter både motsägelse- Utskottet delar motionärernas uppfattning att det infe kanuteslutas att den svenska ekonomins utveckling kan bli väsentligt sämre än den som beskrivs i finansplanens alternativ I med förutsättningen atf löneökningarna i Detta understryks också i finansplanen. finansplanensalternativ IImed den 7-procentigalöneökningen och en inflation på är avsedd som en varning för en sådan utveckling. Som framgått av vad utskottet uttalat i ansliifning fillbedömningen av den svenska ekonomins utveckling för de kommande tvä åren är utskottet av samma uppfattning som motionärerna att tillväxten inte skaU vara tionsledd. Utskottet vill i detta sammanhang emellertid erinra 1986, det år dä kapitalbildningen har givit ett negativt bidrag fill produktionstillväxten, var det inte möjligt för regeringen atf få tillräckligt parlamentariskt stöd för aft vidta några åtgärder mot denvid defta tillfälle kraftiga ökningen av den privata konsumfionen - den privata konsumtionen steg med , vilket kan jämföras med en ökning på åren innan. Detta motiverades bl.a. av atf hushållen måste ges möjligheter att efter en mycket av stagnerande och fallande reallöner ersätta sitt innehav av varaktiga konsumtionsvaror. Det som framstår som motsägelsefullt i de borgerligamotionerna är att man, trots bedömningen atf befinner sig i ensituation med en alltför hög inhemsk efterfrågan och därigenom en påtagligtförsvagad bytesbalans och mot den bakgrunden kritiserar regeringen förpassivitet, föreslår en ekonomisk polifik som inte kan karakteriseras som enstram finanspolitik. Förslagen till marginalskattesänkningar,inflationsskyddade skafteskalor, införande av ett vårdnadsbidrag och enförstärkning ay vissa hushälls disponibla inkomster genom utbetalning avlöntagarfondsmedel ger ofrånkomligen hushållen en ökad köpkraft. Visserligenskall denna förstärkning av hushållens köpkraft motsvaras av besparingar påstatsbudgeten med bl.a, den avsikten att minska ökningen i den offentligakonsumtionen. Då den offenfiiga konsumtionen emellertid har ett rtiycket lågtimportinnehåll blir resultatet av den alternativa uppläggningen av denekonomiska polifiken, tvärtemot vad motionärerna själva avser, rimligen .ettstörre underskott på bytesbalansen. 1 motionerna fas frågan upp om behovet av "stabilaspelregler". I den mån krav på "stabila spelregler" endastinnebär aft "onödiga" regelsystem inte skall införas av regering ochriksdag delar självklart utskottet motionärernas uppfattning.Om man däremot anser att stabiUserings- och fördelningspoli- FiU1987/88:20 tiska åtgärder mer allmänt inte bör vidtas blir kriiv-et på "stabilaspelregler" enligt utskottets mening obegripligt. Imotionerna Fi223 (m), Fi232 (fp) och Fi220 (c) hävdas vidare aft det sparandeoch den kapitalbildning som krävs för näringslivets utbyggnad skall ske i företagen och,i hushållen. Utskottet vill understryka att det är av stor vikt att hushållssparandef ökar. Det bör dock framhållas att en förklaring till det låga hushållssparandet i är vårt trygghetssystem uppbyggt kring ett kollektivt socialförsäkringssystem. Det är därvid utskottets bestämda' uppfattning atf detta inte fär urholkas. Detta får emellertid infe fas tillintäkt , , för atfsparandet i hushållen inte behöver öka. Utskottet ser det som en centraluppgift för den ekonomiska politiken att sfimulera ett ökat sparande. Allerfarenhet pekar emellertid riiof att det är en långsiktig process att ändrasparbeteendet i hushållen. Det är dock en chimär att tro, som motionärerna hävdar,att detta problem endast kan lösas genom stora skattesänkningar. Ett exempel påatf så inte är fallet är utvecklingen i där sparandelhalverades efter den mycket kraffiga sänkningen av inkomstskatterna. Deftamotsäger emellertid infe aft det är viktigt atf den kommaride skattereformenbeaktar möjligheterna aft stimulera sparandet. Som framgått av vad utskottet har anfört i avsnittet omden ekonomiska utvecklingen i måste kapitalbildningen och en fortsattutbyggnad av industrins produktionskapacitet prioriteras. En sådan utbyggnad avindustrin måste emellertid finansieras. Som framhålls i 1984 årslångtidsutredning (LU-84, SOU 1984:4) torde detta, även om en förhållandevishög vinstnivå i företagen kan bibehållas, medföra en neddragning i de s.k.icke-finansiella företagens finansiella sparande. Även om en förbättring avhushållens finansiella sparande skulle komma till stånd är det som nämnts interealistiskt att denna förbättring av sparandet skall svara mot de krav som en utbyggnadav industrin kräver. I motsats till vad som framförs i här aktuella motioneranser därför utskottet att ett ökat finansiellt offentligt sparande är ennödvändighet. Vad gäller kraven i dé tre motionerna på åtgärder för atfunderlätta kommande avtalsrörelser vill utskoftet anföra följande. I såväl motionerna Fi223 (m), Fi232 (fp) som i motionFi220 (c) hävdas atf den viktigaste förutsättningen för låga nominellalöneökningar är atf marginalskatterna sänks. I motsats till centerpartiethävdar moderata samlingspartiet och atf skattetrycket måste sänkas.Centern anser atf en sänkning av mervärdeskaften på matvaror genom endifferentiering av skattesatserna är en viktig förutsättning för att underlättaavtalsrörelserna. Folkparfiet avråder bestämt att en sådan åtgärd vidtas. Icenterns och folkparfiets mofioner föreslås även en reformering avarbetslöshetsförsäk ringen. Utskottet är av samma uppfattning som mofionärerna atf detär vikfigt att skapa rimliga förutsättningar för arbetsmarknadens parter i förhandlingsar betet. Statsmakterna har också vidtagit åtgärder för att underiätta en sådan avtalsrörelse. För att förhindra att det begränsade nominella utrymmet för lönekostnadsökningar krymper ytterligare har statsmakterna sålunda beslu tat att neutralisera tidigare beslutade höjningar av arbetsgivaravgifterna. har beslutfattats om en sänkning av den stafiiga inkomstskatten /88:20 med ca 4 miljarder kronorför . Skatteskalan har utformats så att låga nominella löneökningarockså möjliggör ökade reallöner efter skatt. högre fimlöneökningar bliremellertid följden stagnerande eller rentav, sjunkande reallöner efterskatt. Därigenom understöder skattepolifiken en ser det är det dock mycket tveksamt om förslagen i mofionerna bidrartill aft underlätta en avtalsrörelse. Kraftiga marginalskattesänkningar somfrämst gynnar höginkomsttagare i kombination med, som föreslås av moderatasamlingspartiet och , lindrigare realisationsvinstbeskattning påaktier, lägre bolagsskatt och förmögenhetsskatter kan inte vara ägnade attunderlätta avtalsförhandlingarna. En skattepolifik med denna inriktning bör istället medföra att de fördelningspolitiska spänningar som rådermellan olika organisationer och grupper ytterligare skärps. Utskottet kanheller inte se att förslag till höjda avgifter fill arbetslöshetskassorna föraft finansiera ökade krav på arbetsmarknadspolitiken vid stigande arbetslöshetleder till återhållsamma lönekrav. Utskottetvill i anslutning fill kraven på omedelbara förändringar i skattesystemet ävenframhålla följande. Den pågående parlamentariska utredningen för engenomgripande reform av skattesystemet tillsattes . Dess uppgiftär att försöka nå enighet om en skattereform och därigenom skapa stabilitet ochlångsikfighet i det framtida skattesystemet. Enighet råder vad gällerinriktningen av arbetet med att förändra nuvarande system. Strävan skall varaatt skapa ett skattesystem med lägre , inkomstskatter, lägre marginalskatter,bredare skattebas och enklare skatteregler. Enligt utskottets mening är detolyckligt att föregripa det pågående arbetet i utredningen. Utskottethar här behandlat de gemensamma förslag som redovisas i motionerna Fi223 (m),Fi232 (fp) och Fi220 (c) vad gäller den allmänna inriktningen av den ekonomiskapolifiken. Förslagen i dessa motioner skiljer sig emellerfid åt i fleraväsentliga avseenden vilket klart framgår av förslagen fill inriktning avbudgetpolitiken. Utskottet återkommer fill dessa frågor i avsnittet ombudgetpolitiken. Med hänvisning till vad utskottet här anfört avstyrkerutskottet mofionerna Fi220 (c) yrkande 1, Fi223 (m) yrkande 1 och Fi232 (fp)yrkandena 1 och 3, Ivänsterpartiet kommunisternas motion Fi214 (vpk) hävdas med hänvisning fill det goda vinstläget i näringslivet atf det går att skapa utrymme för reformer. Det är enligt mofionärerna nödvändigt att ändra inriktningen av fördelningspolitiken så att den rikfar in sig mot förbättringar av de sämst ställdas situafion. Mofionärerna vill mot den bakgrunden att medel genom bl.a. kraftigare beskattning av företag och stora förmögenheter ställs till förfogande för att utveckla den offentliga sektorn. Som en viktig fördelnings- politisk åtgärd ses även förslaget att slopa mervärdeskatten på matvaror. En sänkning av denna skall, menar motionärerna, ske med hjälp av ökade subventioner på livsmedel. Mofionärerna förordar därutöver i motion Fi214 (vpk) men även i motion Fi219 (vpk) en ekologisk-ekonomisk inriktning av politiken för att skydda och förbättra miljön. i ett längre 28 perspektiv fordrar dettastarka planekonomiska styrmedel. I motion Fi227 FiU 1987/88:20 (vpk) föreslås attsamhällsfonder inrättas och övertar löntagarfondernas roll. Men redan på kort sikt böråtgärder vidtas för investeringsinriktningen, och den tekniska utvecklingenskall komma under demokratisk kontroll. motion Fi214 (vpk) ochmotion Fi308 av (vpk) föreslås mot den bakgrunden att ettfackligt råd inrättas för kontroll av storföretagens beslut rörandeinvesteringsinriktningen och utnyttjandet av ny teknik. Utskottetvill med anledning av mofionerna anföra följande. I motionerna finns ingakommentarer till eller analys av hur den realekonomiska situafionen ser ut . Det finns inte heller någon bedömning av hur utvecklingen kan komma att bhför , I mofionerna prövas därför aldrig om motionärernasförslag till åtgärder är möjliga att genomföra i den verklighet vi i dagbefinner oss i. Allaekonomiska indikatorer visar atf den inhemska efterfrågan tenderar attbli alltför hög med överhettning som följd i flera sektorer av ekonomin.Samfidigt talar den internafioneila utveckhngen för att export-möjligheternaförsämras. I denna situation föreslås i motion Fi214 (vpk) åtgärder som innebäratt finanspolitiken blir expansiv som likviditeten kraftigt ökar. Somframgår av avsnittet om budgetpolitiken leder förslagen i motionen fill enbetydande ökning av budgetunderskottet. Enligt utskottets mening skulle ensådan inriktning av den ekonomiska politiken innebära att återigen ärpå väg mot de stora obalanser som var rådande under senare delen av 1970-taletoch av . Som utskottet ser det kommer det i ett sådantläge, med kraftig inflation och snabbt växande bytesbalansunderskott, att varahelt uteslutet att kunna nå de i och för sig ambitiösa mål som i motionenangivits för fördelnings- och miljöpolitiken. Att särskiltfördelningseffekterna blir kraftigt negafiva och drabbar de sämst ställda ärställt utom allt tvivel. Föratt nå full sysselsättning föreslås i motionen atf ett sysselsättningsprogramutarbetas för olika sektorer av ekonomin. som motionärerna kräver ennationalisering av affärsbanker m,fl. finansiella institut förordas attsamhällsfonder inrättas som, till skillnad mot löntagarfonderna, skall ägna sigåt en detaljstyrning av investeringsverksamheten i företagen. Ett fackligt rådbör bildas för att kontrollera och bestämma investeringsinriktningen i de storaföretagen. Utskottetanser i likhet med motionärerna att det är angeläget att industrinsinvesteringar ökar. Det fillfredsställande vinsfiäget i företagen har skapat engod grund för hög ekonomisk fillväxt, vilket är en förutsättning för attsysselsättningen varaktigt skall kunna öka och arbetslösheten minska. mening kan man emellerfid inte som motionärerna hävdar administrerabort arbetslösheten genom stelbenta, formaliserade program. Förslaget om ettfackligt råd för detaljstyrning av investeringsverksamheten i skulleleda till en lägre investeringstakt och få icke önskvärda snedvridande effekterpå investeringsverksamheten, hämma företagens investeringsvilja och därigenombromsa tillväxten i ekonomin. Utskottet kan inte ställa sig bakom en sådanekonomisk politik, Imotion Fi214 (vpk) ställs vidare krav på att den ekonomiska politiken även skall ha en ekologisk inriktning. Utskottet delar motionärerrias uppfattning i så måtto attregering och pjy 1987/88:20 riksdag måste ge miljöpolitiken hög prioritet.Under nu pågående kommer en särskild miljöproposition atf föreläggasriksdagen. Redan i budgetpropositionen föreslås emellertid vissaresursförstärkningar till det miljöpolitiska området. Med anledning av atf mofionärerna tar upp vissafördelningspolifiska frågor vill utskottet stryka under vikfen av attfördelningspolitiska överväganden ges en framträdande plats vid utformningenav den ekonomiska polifiken. Så har också skett . DenfördaiStabiliseringspolifi-ken har kompletterats med åtgärder som direkt syftattill att omfördela bördorna i samhället. Kampen förfull sysselsättning och låg inflafion har varit och är den viktigaste uppgifteni fördelningspolitiken, liksom i den ekonomiska politiken i stort. Den lägrearbetslöshet och den lägre inflation som uppnåtts har ocksåverksamt bidragit till en mer rättvis fördelning i samhället.