bet · GB01AU11 · 1987-12-31 00:00:00 — 1987/88: A255 av och () vari yrkas att till B 6, Särskilda projekt på miljövårdens områdeför /89 anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med10 milj. kr. förhöjt reservationsanslag om . samt att ökningen taslir anslaget B 5, bilaga 12, Sysselsättningsskapande åtgärder. 1987/88:A256 av m.fl. (fp) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en under denna huvudtitel ingående särskild ram till folkhögskolorna förkurser för arbetslös ungdom. 1987/88:A257 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen begär att regeringen genomför en. översyn av styrelsesammansättningeni och regionala stiftelser i syfte att öka antaletledamöter med näringslivserfarenhet. 1987/88: A258 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingslagen, i förstahand för att från arbetsförmedlingsbegreppet exkludera uppdragsverksamhet. 1987/88:A259 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att arbetsmarknadsverket får i uppdrag attutvidga området för tillämpningen av medflyttandebidraget till att även omfattaBlekinge län. 1987/88:A260 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vikten av att vidprövningen av lönebidragets framtida utformning beakta vad som anförts imotionen. 1987/88:A261 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att hos regeringen begärnytt förslag till statsbidrag till verksamhet, motsvarande bidrag om109,av lönesumman upp till 32 200 000 fimmar, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om 3-årsbudget för , 3. att hös regeringen begärförslag om ändrade regler för -anställning med lönebidrag enligt det anförda. I987/88:A263 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att hos regeringen begär förslag tillarbetspraktik för ungdomar i enighet med vad som i motionen anförts, i, 2. att beslutar att upphäva lagen (1983:1070) omungdomslag AU 1987/88:11 fr.o.m. , 3. att hos regeringen begär förslag tillbestämmelser för uppföljningsansvar för ungdomar i enlighet med vad sorn i mofionen anförs, 4. att hos regeringen begär förslag tillsärskild yrkesutbildning för långtidsarbetslösa ungdomar med sociala problem i enlighet med vad som i motionen anförts, 1987/88:A264 av (c) vari yrkas 1. att riksdagenbeslutar att bidrag till arbetsgivare för anställning av medflyttande skallutgå till arbetsgivare inom stödområdet samt i med undantag avGävle, 2. att riksdagenhos regeringen begär förslag om höjning av bidraget till arbetsgivare föranställning av medflyttande i enlighet med motionen. 1987/88:A265 av m.fl. (c) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i mofionen anförts om sysselsättningspolitikens inriktning, 3. att riksdagenbeslutar att fill statsbidrag till inskolningsplatser för /89anslå ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt reservationsanslag med250 milj. kr. om totalt 500 milj. 4. att riksdagenbeslutar till statsbidrag för ungdomslag för /89 anvisa 670milj. 5. att riksdagenhos regeringen begär tillsättande av en parlamentarisk kommitté med direktivatt lägga förslag om ett sammanhållet uppföljningsansvar för ungdomar mellan16-24 år i enlighet med de riktlinjer som redovisas i motionen, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omdecentralisering av AMS, 7. att riksdagenbeslutar fill AMS förvaltningskostnader för /89 anvisa ettramanslag av 1 , 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omarbetsförmedlingens organisation och inriktning, 9. att riksdagenhos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingslagen i enlighet med vadsom anförs i motionen, 10. att riksdagenhos regeringen begär förslag om ändring i lagen om allmän platsanmälan i dedelar som rör förmedling av korta och tillfälliga arbeten i enlighet med vadsom anförs i motionen, 11. att riksdagenbeslutar att till Sysselsättningsskapande åtgärder för /89anvisa ett i förhållande fill regeringens förslag med . minskatreservafionsanslag om totalt 2 . 1987/88:A267 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts om lägre ingångslönersom ett pilotprojekt i , 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i övrigt i motionen anförts omåtgärder vid ungdomsarbetslöshet. 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen iyö//öö.ll anförts om att inom ramen för oförändrat anslag öka anslaget till lönebidrag i 1987/88:A268 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om enbättre fungerande arbetsmarknad för ungdomar. 1987/88: A434 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i mofionen anförts beträffandebehovet av tekniskt kunnande och behovet av teknisk utveckling vid de små ochmedelstora företagen i . 1987/88:A482 av m.fl. (c) vari yrkas 14. att som sin mening gerregeringen fill känna vad i motionen anförts om individinriktade stödåtgärder isyfte att stimulera till återflyttning till kommuner inorii stödområde A och Boch begär förslag om: a) bidrag till arbetsgivare för medflyttande, 15. att begär att regeringeni samband med kompletteringspro-posifionen återkommer med förslag tillriktlinjer om regler för flyttningsbidrag i enlighet med vad som anförs imofionen, 16. att beslutar att avslåproposition 1987/88:100, bil. 12 i denna del till Arbetsmarknadsservice /89 avseende ett förslagsanslag av . 1987/88:A486 av och () variyrkas 4. att som sin mening gerregeringen till känna att den s.k. starthjälpen bör återinföras, 5. att som sin mening ger regeringentill känna att ett nytt, flexibelt lönebidrag bör införas för partielltarbetsföra. 1987/88: A710 av och () vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fackets roll vid beslut om arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. 1987/88:A715 av och () vari yrkas 2. att hos regeringen begär en översyn avarbetsförmedlingslagen. Motiveringenåterfinns i motion 1987/88:Fi708. 1987/88:A728 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omtillämpningen av främjandelagen i statliga verk och myndigheter. Antalet sysselsatta fortsatte att öka ochuppgick fill 4 329 000 personer. Ökningen uppgicktill 57 000 personer. Den snabba ökningen av antalet sysselsatta inom offentligförvaltning och tjänster har stagnerat . Antalet sysselsatta senaste femårsperioden ökat mest inom industri, handel och privatatjänster. Kvinnorna fortsätter att i snabb takt öka sitt deltagandei förvärvslivet. var av kvinnorna i åldrarna 16-64 årförvärvsarbetande. Motsvarande tal för männen var . Denna utveckling harskett parallellt med en minskad deltidssysselsättning. En betydande minskningkan noteras för bl.a. gruppen undersysselsatta på grund av arbetsmarknadsskäl. Efterfrågan på arbetskraft var hög . Ökningenhar fortsatt då 63 000 platser nyanmäldes vidarbetsförmedlingarna, ökningen avsåg främst den offentliga tjänstesektorn ochindustrin. Enligt arbétskraftsundersökningarna uppgick antaletarbetslösa till 71 000. Antalet arbetslösa motsvarar avarbetskraften, vilket innebär att arbetslösheten ligger på samma nivå som ettår tidigare. Arbetslösheten har minskat för män, medan det kan noteras enmindre ökning för kvinnor och ungdomar. Utvecklingen av antalet arbetslösa 1976-1987 framgår av nedanstående figur. AU 1987/88:11 Antalet personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder framgår av följande tabell som gäller februari(i några fall januari) månad resp. år. AMU exkl. företagsutb. (motsv,) Arb, träning/prövning Lönebidr,/motsv. Dengynnsamma utvecklingen på arbetsmarknaden har AU 1987/88:11inneburit att sysselsättningsskapande åtgärder i form av beredskapsarbete ochungdomslag kunnat dras ned. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har inriktatspå dels arbetshandikappade dels anpassningsåtgärder i vad gäller utbudet avarbetskraft och då främst arbetsmarknadsutbildning. Antalet arbetshandikappadeinom stiftelsen samt anställda med lönebidrag har således ökat med 2200. Antalet personer i arbetsmarknadsutbildning uppgick till47 900 - en ökning . I propositionen framhålls att den svenska ekonomin iväsentliga avseenden står stark och väl . Produktionenoch investeringarna har vuxit, kapacitetsutnyttjandet inom näringslivet harhöjts, löntagarnas realinkomster har stigit och viktigast av allt,arbetslösheten har pressats tillbaka till en nivå, som innebär att den bara ären femtedel av vad den är i i övrigt. är sysselsättningenhögre än . är i själva verket det land som nått allralängst i att kombinera en låg arbetslöshet med en hög sysselsättning. Vad gäller de ekonomiska utsikterna och1989 framhålls i propositionen att tillväxttakten i de kommandeåren kan förväntas bli något lägre än , vilket har en dämpandeeffekt på den svenska exporten. Tillväxttakten för såväl konsumfionen sominvesteringar bedöms bli något långsammare än . Läget på arbetsmarknadenväntas dock bli fortsatt gott , även om arbetskraftsefterfråganavtar något. Det påpekas emellertid att utvecklingen , och i ännuhögre grad , är beroende av möjligheterna att få nedlöneökningstakten. En fortsatt hög löneökningstakt väntas medföra en risk föratt arbetslösheten sfiger . Den fortsatta instabiliteten och risken för negativakonsekvenser av denna ger enligt propositionen anledning att hålla en högberedskap om det allmänna läget skulle försämras. I moderata samlingspartiets partimotion 1987/88:A203anförs att förutsättningen för fler arbetstillfällen och bibehållet välståndär att näringslivet växer, vilket kräver ett gott företagsklimat. Dettakaraktäriseras bl.a. av fasta spelregler och en ekonomisk politik som gerförutsättningar för svenska företag att konkurrera på världsmarknaden. Saknasutvecklingsmöjligheter för näringslivet hjälper inte ens den mest ambitiösa ochkostnadskrävande arbetsmarknadspolitik. Den socialdemokratiska politiken hotarpå sikt sysselsättningen. skatternapåverkar både enskilda individer och företag negativt. Socialdemo- AU1987/88:11 kraternas oförmåga att avveckla bindande regleringar gör att detsvenska näringslivet inte får tillräckliga möjligheter att arbeta inom deområden som internationellt sett tillväxer.snabbast. Därför är det nödvändigtatt bryta de offentliga monopolen och ge privata företag möjlighet att erbjudaalternativ. I motionen redovisas partiets politik på olika områden medsyfte att kraftigt förbättra förutsättningarna för tillväxt och arbete. Detgäller bl.a. inom ekonomi-, arbetsmarknads- och industripolitiken. I partimotion 1987/88:A219 framhålls att fullsysselsättning måste vara det högst prioriterade målet för den ekonomiskapolitiken i . Arbetslöshet får aldrig användas som ett medel för attuppnå andra mål. Den fulla sysselsättningen är, jämsides med en låg inflation,av avgörande betydelse för att uppnå viktiga fördelningspolifiska mål och ökadjämställdhet mellan kvinnor och män. Grunden för den fulla sysselsättningen ligger enligtmotionen i ekonomisk tillväxt och det enskilda näringslivets vitalitet ochkonkurrensförmåga. Den ekonomiska politiken i stort måste därför inriktas påatt skapa ett sådant näringslivsvänligt klimat att framtidstro och företagandestimuleras, såväl nyföretagande som drift och expansion av existerande företag. Vidare anförs att tjänstesektorn sannolikt är den del avnäringslivet som kommer att svara för en stor del av den framtidasysselsättningsökningen. Ett viktigt inslag i sysselsättnings- ocharbetsmarknadspolitiken bör därför vara att stimulera konkurrens och nytänkandeinom hela tjänsteproduktionen. Den tekniska utvecklingen skapar enligt motionen inte ökadarbetslöshet under förutsättning att ekonomin och särskilt arbetsmarknaden hartillräcklig flexibilitet och anpassningsförmåga. Tvärtom är en fortgåendeteknisk utveckling nödvändig för att upprätthålla näringslivets konkurrenskraftoch den fulla sysselsättningen. I kommittémotion 1987/88:A265 framhålls attkampen mot arbetslösheten måste föras på ett mer offensivt sätt än . Detär en självklarhet att politiken skall inriktas på att lindra konsekvensernaför de som drabbas av arbetslöshet. Den långsiktiga tryggheten för de enskildabör i första hand tillgodoses genom en mer expansiv industrisektor där särskiltsmåföretagens villkor är viktiga om utvecklingen skall bli positiv. Kampen mot arbetslösheten måste vidare föras på tvåfronter . Det gäller att driva en närings- och regionalpolitik som gertillräckligt många arbetstillfällen i alla delar av landet. Det gäller ocksåatt med utbildningsinsatser underlätta ny- eller återinträdet påarbetsmarknaden. Statens kostnader för arbetsmarknadspolitik ochsysselsättning kan minska, fortsätter motionärerna. Om näringslivet självtförmår ge sysselsättning kan samhället på ett ansvarsfullt sätt minska antaletmänniskor som erhåller stöd. Slutligen pekas på de regionala balansproblemen, vilkaorsakas av den förda ekonomiska politiken. Denna har varit starktkoncentrationsdrivande. Regeringen har gynnat storföretagen och expansivaområden på småföretagens och regionalt utsatta områdens bekostnad. Ipartimotionen 1987/88: A221 anför vpk att lever i slutskedet Runt hörnet väntar en lågkonjunktur. De "gynnsam- AU1987/88:11 ma" siffror den officiella arbetslöshetsstatistiken uppvisarhar sin grund i en långvarig högkonjunktur, en snabbt tilltagandestrukturomvandlingsprocess i näringslivet samt regeringens ekonomiska ocharbetsmarknadspolitiska linje om en total anpassning till kapitaletsutvecklingsprocess. Följden är att monopoliseringen och maktkoncentrationeninom näringslivet ökar. Den ohämmade anpassningen till internationella ochtransnationella företags villkor gör det svenska näringslivet sårbart. Prisetför denna utveckling drabbar enligt motionärerna människor genom ökad regionalobalans, med flyttlasspolitik och utarmning av regioner. Härtill kommerdrastiskt ökade klassklyftor med stora löne-, inkomst- och utbildningsskillnadersamt olika möjligheter till människovärdigt liv. Det framhålls vidare att över en halv miljon människor påett eller annat sätt står utanför arbetsmarknaden. På är dennautveckling allvarlig eftersom det inte finns politisk beredskap ochframförhållning fill ett läge med sämre konjunktur. Enligt motionen fortsätter regeringens politik attutvecklas på kapitalets villkor utan tendens till självständiga villkor ochidéer utifrån arbetarklassen och arbetarrörelsens bas. Den hotar att undergrävasamhällets utveckling och framtid. Regeringens politik på kapitalets villkorinnebär vidare ett accepterande av en permanent arbetslöshet och utsorteringfrån arbetsmarknaden med fortsatt regional obalans. I motionen redovisas några huvudpunkter för en nationellpolitik för arbete åt alla. Det gäller bl.a. ett nationellt industrialiseringsprogrami samhällets regi, ett omfattande program för samhällets grundläggande socialabehov samt en allmän arbetstidsförkortning. Utskottet vill anföra följande om förutsättningarna förarbetsmarknadspolitiken. Den tredje vägens politik har inneburit en medvetensatsning på att skall arbeta sig ur krisen. Resultaten av den fördapolitiken har varit goda. - sysselsättningenökat med 160 000 personer - budgetunderskottetminskat från till av BNP - inflationstaktennästan halverats. Full sysselsättning är ett övergripande mål för denekonomiska politiken. Inriktningen av den ekonomisk-politiska strategin på attstärka de svenska företagens konkurrenskraft, återställa den finansiellabalansen i den svenska ekonomin och öka tillväxten syftar just till att gearbete åt alla. Regeringens politik har sålunda varit framgångsrik. Enväsentligt ökad sysselsättning och en reducerad arbetslöshet har uppnåtts som antalet sysselsatta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskat. 2 1987/88. Förbättringen i den svenska ekonomin har kommit helalandet till del. AU 1987/88:11 Arbetslösheten har minskat, sysselsättningen har förbättrats och företagens lönsamhetoch investeringar har ökat såväl r skogslänen som i övriga landet.Befolkningsutvecklingen var mera balanserad än de närmastföregående åren. Vid en internationell jämförelse är,arbetslösheten iSverige mycket låg. För OECD-området som helhet beräknas den öppnaarbetslösheten ha uppgått till . 1Västeuropa beräknas den ha varit . Det är sålunda denna politik som enligt motion A203 (m)"hotar sysselsättningen" eller enligt motion A221 (vpk) "hotar attundergräva samhällets utveckling och framtid". Utskottet anser för sin del attresultatet ' av denhittills förda politiken kan sägas tala för sig själv. Det är självfallet väsentligt att det även framgent försen politik som främjar fillväxten i ekonomin. En fortsatt kraftfullnäringspolitik skapar förutsättningar för en positiv utveckling avsysselsättningen inom näringslivet. Som anförs i motion A219 (fp) kommertjänstesektorn att få en ökad betydelse för sysselsättningen. Utskottet har i det föregående mer översiktligt behandlatfrågan om förutsättningarna för arbetsmarknadspolitiken. De ekonomisk-politiska frågorna behandlas mer ingående i finansutskottets betänkande FiU 1987/ 88:20. Med hänvisning till det anförda avstyiker utskottet härbehandlade motioner i denna del. I propositionen framhålls att arbetsmarknadspolitikenspelar en viktig roll i den ekonomiska politiken. Den är en förutsättning fören sund utveckling i ekonomin och på arbetsmarknaden. Genom att bidra till attlediga arbeten snabbt tillsätts och att förhindra att flaskhalsproblem uppstårfrämjas tillväxten i ekonomin och en sund lönebildning. Den är dessutom etteffekfivt stöd för den enskilde i den nödvändiga omstrukturering, som ständigtpågår i den svenska ekonomin. De arbetsmarknadspolitiska insatsernas inriktningoch omfattning måste emellertid varieras med hänsyn till både det ekonomiskaläget och den ekonomisk-politiska strategin. Arbetsmarknadsutbildningen skallges fortsatt hög prioritet. Det anförs vidare att den arbetsmarknadspolitiskastrategin har varit inriktad på att stödja näringslivetsexpansion och tillväxten i ekonomin genom att hävda arbetslinjen som innebäratt aktiva åtgärder skall prioriteras framför passiva. Platsförmedling skallalltid kotiima i första hand. Om en åtgärd behöver tillgripas prioriterasutbildning framför sysselsättningsskapande insatser. Kontantstöd skall alltidkomma i sista hand. Trots den goda sysselsättningsutvecklingen finns detgrupper som har särskilda svårigheter på arbetsmarknaden. Det gäller främst långtidsarbets lösa, arbetshandikappade, invandrare och ungdomar med utbildning som inte är gångbar på marknaden. skall gesökad prioritet. Ytterligare ansträngningar bör göras i form av såväl AU1987/88:11 förebyggande åtgärder som direkta insatser för dem som blivitlångtidsarbetslösa. Vidare framhålls betydelsen av åtgärder för att ökaarbetsmöjligheterna för de deltidsarbetslösa och för att bryta denkönssegregerade arbetsmarknaden. Slutligen förutsätts en viss neddragning av antaletsysselsatta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Regeringen kommer emellertid -som tidigare nämnts - att hålla en hög beredskap för att stödja arbetsmarknadenoch vidta de arbetsmarknadspolitiska insatser som kan behövas. I moderata samlingspartiets partimotion 1987/88: A203anförs beträffande de arbetsmarknadspolitiska riktlinjerna attarbetsmarknadspolitiken i första hand skall vara ett hjälpmedel för enskildaindivider och arbetsgivare att klara olika omställningar. De enskildaindividerna skall i varje situation ges möjligheter att snabbt komma in påeller återvända till arbetsmarknaden. Enskilda arbetsgivares önskemål och kravi situationer av expansion eller' omstruktureringar måste också kunna motsvaraspå ett effektivt sätt. Motionärerna anser vidare att det finns anledning attuppmärksamma de problem som skapas av å ena sidan detaljstyrning avAMS och å andra sidan den nya målstyrningsstrategi som är under utveckling inomAMS. Försök bör därför göras med nya principer för anslagsgivning till AMS inomvissa anslagsområden. Konkreta förslag i detta avseende redovisas beträffandeanslaget Sysselsättningsskapande åtgärder. Enligt motionärerna bör det skapas bättre förutsättningarför service till arbetssökande och arbetsgivare. Alternativa former förarbetsförmedling bör därför tillåtas. Rörligheten på arbetsmarknaden börstimuleras. Vidare bör satsningen på beredskapsarbeten begränsas till förmånför andra metoder som underlättar för de arbetslösa att få reguljärt arbete inäringslivet. Bland de statliga insatserna för att hjälpa arbetslösa ansermotionärerna att arbetsmarknadsutbildning är det mest verksamma. Lönebidragenbör slutligen göras mer flexibla. organisation bör effektiviseras. Detpågående förändringsarbetet måste därför fortsätta. I partimotion 1987/88: A219 framhålls att eneffektiv förmedling bör leda till att behovet av andra arbetsmarknadspolitiskaåtgärder minskar. Förändringen av AMS arbete och inriktning anser man ärberömvärd. Det är mycket positivt att ansvar delegeras till lokal nivå och attarbetsförmedlingarna själva får ta ställning till de önskemål om service somfinns på orten. Detta får dock inte.innebära att arbetsförmedlingen tar överuppgifter som åligger företagen, inte heller att förmedlingarna förlorarinsikten att deras främsta uppgift är att hjälpa arbetslösa till ett arbete. Vidare föreslås att arbetsförmedling också skall kunnabedrivas i alternati va former och att bidragen för arbetshandikappade skall göras mer flexibla. * Slutligen föreslås införandet av en allmän arbetslöshetsförsäkring. Ce«fer/7arr;e/framhålleri kommittémotion 1987/88:A265 betydelsen av en in högarbetsmarknadspolitisk beredskap för att möta konjunkturnedgångar och dekrav som strukturförändringar i näringslivet ställer. Män och kvinnor AU1987/88:11 bör vidare ha samma möjligheter och samma rätt till utveckling på arbetsmarknaden. bör decentraliseras ocharbetsförmedlingen arbeta mer aktivt. Arbetsförmedlingslagen bör ses över föratt möjliggöra alternativ och komplement till de offentligaarbetsförmedlingarna. I särskilda motioner redovisas förslag beträffandeungdomar och arbetshandikappade. I vpk:s partimofion 1987/88: A221 anförs att den fördaarbetsmarknadspolitiken är en del av regeringens "nyliberala"ekonomiska politik. Den skyler över och döljer det kapitalistiska systemetssönderfall och dess syfte är att jämna vägen för kapitalets strukturomvandling.Därmed blir arbetsmarknadspolitiken ett verksamt medel för att"effektivisera" och bevara kapitalismen. Ett effektivare AMS med ökade kunskaper och bättre servicekan enligt motionen inte skymma det faktum att arbetsmarknadspolitiken ochAMS:s roll är att underordnas kapitalets intressen. Huvudeffekten av den nyaserviceinriktningen är således inte att det i första hand är den arbetslösesbehov som tillgodoses. Arbetsmarknadspolitiken måste få en annan inriktning ochstimulera framför allt arbetsgivare inom den offentliga sektorn att skapamöjligheter till fasta jobb. Den utformning som stödåtgärderna för närvarandehar verkar i rakt motsatt riktning. Slutligen föreslås en kraftig satsning på nya fasta jobbinom den offentliga sektorn. Dessa jobb bör skapas främst i kommuner ochlandsting för att förstärka främst områdena vård, omsorg och service. Ettsärskilt anslag om bör anvisas för ändamålet. Även i motion1987/88: A232 av m.fl. (vpk) förs fram kritiskasynpunkter på inriktningen på arbetsmarknadsverkets verksamhet med innebörd attden främst gynnar arbetsgivarna. Utskottet vill först framhålla arbetsmarknadspolitikensbetydelsefulla roll i den ekonomiska politiken. Den skall medverka fill attlediga arbeten snabbt tillsätts och förhindra att flaskhalsproblem uppstår. Denskall också utgöra ett stöd för dem som har en svag ställning påarbetsmarknaden och som drabbas av sysselsättningsproblem. Utskottet ställer sig bakom den arbetsmarknadspolitik somförts av regeringen . Den arbetsmarknadspolitiska strategin harvarit inriktad på att genom aktiva insatser stödja näringslivets expansion ochtillväxten i ekonomin. Platsförmedling har haft hög prioritet. Bland åtgärdernahar arbetsmarknadsutbildning kommit i första hand, medan kontantstöd har kommiti sista hand.