bet · GB01TU4 · 1987-12-31 00:00:00 — mening är rubriken inte helt lyckad, eftersomlagförslaget endast reglerar den del av fartygssäkerheten som kan sägas bero avfaktorer ombord, medan andra viktiga delar av sjösäkerhetsbestämmelserna,t.ex. sjövägsreglerna och bestämmelserna om utmärkning av farleder, inte ingåri lagförslaget. Av nämnda skäl synes inte heller rubriken . Motbakgrund av det anförda förordar utskottet att den nya lagen ges samma rubriksom den lag den ersätter, dvs. lagen om säkerheten på fartyg. Förslaget tillfartygssäkerhetslag avstyrks följaktligen i här berörd del, medanmotionsyrkandet fillstyrks. detsatt utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse: att med avslagpå det genom propositionen framlagda förslaget till fartygssäkerhetslag såvittavser rubriken samt med bifall till motion 1987/88:T1 (vpk) yrkande 1 antarrubriken säkerheten på fartyg, Utgångspunkten för en moderniserad lagstiftning om arbetsmiljön till sjöss (mom. 2) JanJennehag (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjar med "Den anpassning"och slutar med "yrkandet härom avstyrks" bort ha följande lydelse: Utskottetdelar motionärernas uppfattning att de ombordanställda bör ha rätt till en likagod arbetsmiljö som anställda inom andra verksamhetsområden och attutformningen av den svenska lagstiftningen om arbetsmiljön till sjöss inte börpåverkas av andra hänsyn. Utskottetkan emellertid i stort sett godta förslaget till fartygssäkerhetslag i avvaktanpå att regeringen förelägger förslag till regler om arbetsmiljön tillsjöss som i högre grad än vad nu är fallet tillgodoser den angivnainriktningen. sålunda anfört och som i huvudsak torde tillgodose syftet medmotionsyrkandet bör av ges regeringen till känna. delsatt utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2. beträffandeutgångspunkten för en moderniserad lagstiftning om arbetsmiljön titt sjöss att medanledning av motion 1987/88:T1 (vpk) yrkande 2 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet härom anfört. Tillämpningav utländsk lagstiftning på svenska fartyg /88:4 (mom. 3) JanJennehag (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjar med "" och slutar med "motionsyrkandet härom avstyrks" bortha följande lydelse: mening bör någon sådan dispensmöjlighet som synes föresvävaföredraganden inte kunna komma i fråga. Utskottet delar motionärernasuppfattning att svensk arbetsmiljölagstiftning skall gälla på svenskägdafartyg även om de hyrs ut till utländska redare. Av det sagda framgår attutskottet tillstyrker motionsyrkandet. Vad utskottet nu anförtbör av ges regeringen till känna. delsatt utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: 3. beträffandetillämpning av utländsk lagstiftning på svenska fartyg att med bifall till motion 1987/88:T1 (vpk) yrkande 3 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet härom anfört, Arbetsgivare för minimibesättning (mom. 4) JanJennehag (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 5 som börjar med "Vadföredraganden" och slutar med "del tillstyrks" bort ha följandelydelse: Den1 5 kap. 12 § andra stycket föreslagna dispensbestämmelsen synes utskottetmindre lämplig och avstyrks följaktligen. delsatt utskottets hemställan under 4 bort ha följande lydelse: 4. beträffandearbetsgivare för minimibesättning att avslår det imoment 1 nämnda lagförslaget såvitt avser 5 kap. 12 § andra stycket, Skyddsombuds uppgifter (mom. 6) JanJennehag (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjar med "Utskottet harför sin del ingen erinran mot att" och slutar med "motionsyrkandetavstyrks" bort ha följande lydelse: Utskottetfinner det för sin del mindre lämpligt att utvidga ett skyddsombuds uppgifterpå sätt som föreslås i ifrågavarande stadgande. Förslaget tillfartygssäkerhetslag avstyrks därför i här berörd del, medan motionsyrkandet tillstyrks. dels att utskottets hemställan under 6 bort haföljande lydelse: 6. beträffande skyddsombuds uppgifter att medbifall till motion 1987/88:T1 (vpk) yrkande 4 avslår det i moment 1 nämndalagförslaget såvitt avser 9 kap. 4 § första stycket fjärde meningen. 1 Förslagtill /88:4 1 § Denna lag gäller alla fartyg som används till sjöfartinom Sveriges sjöterritorium samt svenska fartyg som används till sjöfart utanför sjöterri . Lagen skall dock inte tillämpas i den mån det är särskilt föreskrivet eller följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser. Lagens bestämmelser gäller örlogsfartyg endast såvittregeringen föreskriver det. Föreskrifter som avser förhållandet mellan enskilda ellersom annars måste meddelas i lag får inte meddelas med stöd av lagensbemyndiganden. 2 § Vad som sägs i denna lag om redare skall gälla ävenden som i redarens ställe har befattning med fartyget. Förstastycket gäller inte vid tillämpning av 5 kap. 12 §, 3 § Med ombordanställd avses i denna lag den som tillföljd av anställ ning tjänstgör ombord på fartyget med huvudsaklig uppgift att utföra fartygsarbete annat än som enbart tillfälliga göromål. Med fartygsarbete avses i denna lag arbete för fartygetsräkning som utförs ombord på fartyget eller på annat ställe av någon som följermed fartyget. 4 § Ett fartyg skall ha certifikat i de fall som anges idenna lag. Certifikat skall utfärdas för ett visst fartområde eller för en del av ett fartområde och för bestämd tid, vilken får förlängas. 1 certifikatet får anges särskilda villkor för att det skall vara giltigt. Ett fartyg som är försett med certifikat får inte användasi mer vidsträckt fart än vad certifikatet avser. 5 § Certifikat utfärdas av , om regeringeninte föreskriver något annat. 6 § Certifikat som har utfärdats av följande utländskaklassificeringssäll- skap, nämligen American , , Det , Germanischer , "s , Registro Itali- ano Navale eller klassificeringssällskapet i De socialistiska rådsrepubliker nas union (), har samma giltighet som om ]2 de utfärdats av , om det mellan staten ochsällskapet har /88:4 -träffats avtal om utfärdande av certifikat för svenska fartyg. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,får föreskriva eller för särskilda fall besluta att certifikatsom utfärdas av en sakkunnig och som bara avser utrustning till fartyg ochpersonlig skyddsutrustning skall ha samma giltighet som certifikat somutfärdas av . 7 § Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att fartyg, utövercertifikat som anges i denna lag, skall ha certifikat avseende något visstförhållande som regleras i denna lag eller i föreskrifter som utfärdas medstöd av lagen. 8 § Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att utländskafartyg vid sjöfart inom Sveriges sjöterritorium skall inneha ett certifikatutfärdat av behörig uUändsk myndighet eller en motsvarande handling. 9 § Regeringenfår meddela föreskrifter om vilka fartområden som skall finnas och omfattningenav de olika områdena. Regeringen får också meddela föreskrifter om rätt försjöfartsverket att i särskilda fall bestämma att ett fartygs fartområde skallha annan omfattning än vad som följer av första meningen. 2 kap. Fartygs sjövärdighet 1 § Ett fartyg är sjövärdigt bara om det är såkonstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd att det med hänsyn till sitt ändamål och den fart som det används i eller avses att användas i erbjuder betryggande säkerhet mot sjöolyckor. 2 § Ettfartcertifikat är ett bevis att ett fartyg vid tillsyn har befunnitssjövärdigt. 3 § Eu svensktfartyg skall ha fartcertifikat, om det har en bruttodräktighet av minst 100eller om det är ett passagerarfartyg. Ett fartyg som ägs eller brukas av svenska staten och somanvänds uteslutande för statsändamål och inte för affärsdrift behöver inte hafartcertifikat. får befria ett fartyg från skyldigheten attha fartcertifikat, om ett passagerarfartygscertifikat har utfärdats förfartyget enligt 4 kap. 4 § skall förklara ett fartcertifikatogiltigt, om 1. fartyget eller dess utrustning har ändrats såväsenfiigt att ändringen kan antas ha betydelse för sjövärdigheten, 13 2. fartyget eller dess utrustning har skadats på ett sättsom uppenbarli- JU 1987/88:4 gen är av betydelse för sjövärdigheten och skadan inte avhjälps på detsätt Bilaga 3. någon annanomständighet har förekommit som uppenbarligen kan ha betydelse för fartygetssjövärdighet, eller 4. fartyget inteundergår föreskriven tillsyn. 5 § Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hurett fartyg skall vara konstruerat, byggt, utrustat och hållet i stånd för attdet enligt 1 § skall anses vara sjövärdigt. 6 § Regeringeneller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifterom rätt att använda fartyg till sjöfart utan hinder av vad som sägs i dettakapitel. 3 kap. Fartygs lastning 1 § Ett fartyg får inte vara så lastat eller barlastat attdess stabilitet eller bärighet äventyras eller aU säkerheten för fartyget eller de ombordvarande annars sätts i fara. 2 § För fartyg som har en bruttodräktighet av minst 20 ochsom beford rar passagerare eller gods skall fastställa fartygets minsta tillåtna fribord. Detta gäller dock inte lustfartyg. får medge att ett fartyg används tillsjöfart trots att fartygets minsta tillåtna fribord inte har fastställts. 3 § Varje fartygför vilket minsta tillåtna fribord har fastställts skall på vardera sidan hafribordsmärken som utvisar minsta tillåtna fribord. 4 § Ett fartygfår inte lastas djupare än som anges av dess fribordsmärken. 5 § Ettfribordscertifikat är ett bevis att eU fartygs fribordsmärken vid tillsyn harbefunnits anbragta på fartygets sidor pä ett riktigt och varaktigt sätt. 6 § Ett fartygsom enligt 3 § skall ha fribordsmärken skall också ha ett fribordscertifikat. 7 § skall förklara ett fribordscertifikat ogiltigt, om 1. fartyget eller dess utrustning har ändrats på ett såväsentligt sätt att fribordet bör ändras, 14 2. fartyget inteär i betryggande skick såvitt rör något förhållande som /88:4 harbetydelse för certifikatets innehåll, eller Bilaga 3. fartyget inteundergår föreskriven tillsyn beträffande fribordsutmärk-ning. 8 § Har minstatillåtna fribord fastställts av något av de klassificeringssällskap som angesi 1 kap. 6 § första stycket och har det mellan staten och sällskapet träffatsavtal om sådan fastställelse för svenska fartyg, skall fastställelsen ha sammagiltighet som om den gjorts av . 9 § Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligareföreskrifter om minsta tillåtna fribord, fribordsmärken, fribordscertifikat ochlastning. 10 § Bestämmelserna om fribordsmärken och fribordscertifikat gäller inte utländskafartyg i vidare mån än regeringen föreskriver det. 11 § För ettutländskt fartyg får som fribordscertifikat godtas en annan handling som angerfartygets minsta tillåtna fribord. 1 § Med passagerarfartyg avses i denna lag fartyg sommedför fler än tolv passagerare. Sompassagerare räknas varje person ombord utom 1. befälhavaren, 2. övrigaombordanställda, 3. andra sombefinner sig ombord på grund av arbete för fartygets räkning eller i offentligtjänsteförrättning rörande fartyget, 4. bärgare ellerbärgares medhjälpare som följer med fartyget sedan detta drabbats av sjöolycka, 5. personer somförs in till hamn efter att ha räddats ur sjönöd, samt 6. barn som intehar fyllt . 2 § Ett passagerarfartygscertifikat är ett bevis om attett fartyg vid tillsyn har befunnits lämpligt att transportera passagerare och om det högsta antal passagerare som fartyget får medföra. Det högsta tillåtna antalet passagerare skall bestämmasså, att säkerhe ten för passagerarna är betryggande. Avseende skall fästas särskilt vid fartygets stabilitet och bärighet, vid de åtgärder som har vidtagits för 15 utrymningoch övergivande av fartyget samt vid skyddet mot ohälsa och /88:4 olycksfall ombord. 3 § Ettsvenskt passagerarfartyg skall ha ett passagerarfartygscertifikat. Ettutländskt passagerarfartyg skall ha ett certifikat eller en annan handling,som anger det högsta tillåtna antalet passagerare. 4 § Ettpassagerarfartyg får inte medföra fler passagerare än som anges ipassagerarfartygscertifikatet eller, i fråga om ett utländskt fartyg, motsvarandehandling. 5 §Bestämmelserna i 2 kap. 4 § om ogiltigförklaring av fartcertifikat skalltillämpas även i fråga om passagerarfartygscertifikat. 6 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,får meddela föreskrifter om rätt att använda passagerarfartyg till sjöfart utan hinder av vad som sägs i detta kapitel. 5 kap. Fartygs bemanning 1 § Ett fartyg skall vara bemannat på ett betryggande sätt. 2 § Befälhavaren skall se till att han har den kännedomom fartyget som han behöver för att kunna fullgöra sina skyldigheter beträffande säkerhe ten pä fartyget. Innan en resa påbörjas, skall befälhavaren se till attfartyget görs sjö-klart. När en ombordanställd tillträder sin befattning ombord,skall han genom befälhavarens försorg få behövlig kännedom om fartyget samt omgrundläggande säkerhetsbestämmelser och åtgärder vid sjöolycka. 3 § Maskinchefen är ansvarig för drift och underhåll avfartygets maski neri med tillhörande anordningar samt för fartygets brandsäkerhet. Innan en resa påbörjas, skall maskinchefen se till attmaskineriet med de anordningar som hör till detta är i behörigt skick, attbrandskyddsanordningarna är klara till bruk och att vad som behövsför maskineriets drift finns ombord. 4 § Varje medlem av ett fartygs besättning skall ha sågod syn och hörsel som hans uppgifter kräver. Bestämmelser om hälsoundersökning av sjömän finns i 18-21§§ mönst- /88:4 ringslagen (1983:929). 5 § För varje passagerarfartyg och för vaije annat fartygmed en brutto dräktighet av minst 20 som transporterar gods eller passagerare skall fastställas det minsta antalet besättningsmän i olika befattningar som kan anses vara betryggande från sjösäkerhetssynpunkt i den fart som fartyget används i eller avses att användas i (minimibesättning). På begäran skall minimibesättning fastställas också förett fartyg som avses i första stycket och som är under byggnad ellerprojektering eller som skall köpas från någon annan. 6 § Ett fartyg för vilket minimibesättning skallfastställas enligt 5 § får inte framföras innan ett sådant beslut har meddelats. Ett fartyg för vilket minimibesättning har fastställts fårinte framföras, om inte besättningen har den storlek och den sammansättning iövrigt som anges i beslutet. Fartyget får inte heller framföras i annan fart änsom anges i beslutet. 7§ Minimibesättning fastställs av . För fartyg som ägs eller brukas av svenska staten och somanvänds uteslutande för statsändamål och inte för affärsdrift skallminimibesättning fastställas av den myndighet som förvaltar fartyget, om interegeringen föreskriver eller för särskilda fall beslutar annat. Myndighetenskall samråda med före beslutet. 8 § Innan meddelar ett beslut omminimibesättning, skall verket samråda med organisationer som företräder redare och ombordan ställda. En myndighet som med stöd av 7 § andra stycket beslutar omminimibesättning skall före beslutet samråda med de organisationer somföreträder de anställda inom myndigheten. och andra myndigheter som fastställerminimibesättning får meddela provisoriska beslut om minimibesättning utan attsamråda med organisationerna. Sådana provisoriska beslut får meddelas endast omdröjsmål skulle medföra betydande kostnad eller annan avsevärd olägenhet. Ettprovisoriskt beslut gäller . 9 § Den myndighet som har meddelat ett beslut omminimibesättning får återkalla beslutet 1. om fartyget eller dess utrustning har ändrats på ettsätt som kan antas ha betydelse för minimibesättningens sammansättning, eller 2. omandra väsentliga förutsättningar för beslutet har ändrats. 10 8 Ett fartygs befälhavare får besluta att fartygetskall framföras trots att besättningen inte uppfyller kraven i beslutet om minimibesättning un der förutsättning 17 r 1987/88. attorsaken till att kraven inte uppfylls är att det inom besättningen har inträffatett plötsligt sjukdomsfall eller någon annan oförutsedd händelse, att bristen inte kanavhjälpas före fartygets planerade avgång, och attden besättning som finns på fartyget är tillfredsställande sammansatt medhänsyn till fartygets säkra framförande och sjösäkerheten i övrigt. Beslutetfår inte innebära att fartyget framförs i någon annan fart än som anges ibeslutet om minimibesättning eller att detta beslut frångås såvitt avserkvalifikationerna hos befälhavaren, radiotelegrafister eller radiotelefonister. Beslutetfår inte avse än eller, om resan till närmastedestinationshamn tar i anspråk, den tid som behövs för resan dit. Iett beslut om minimibesättning får befälhavarens rätt att fatta beslut enligtförsta stycket inskränkas ytterligare. TU1987/88:4 Bilaga 11 § Innan befälhavaren fattar ettbeslut enligt 10 § skall han samråda med skyddskommittén eller, om det intefinns någon sådan på fartyget, med skyddsombudet. 12 § Fartygets redare eller ägareskall anställa dem som ingår i minimibesättningen och tillhör däcks- ellermaskinpersonalen. Omdet finns särskilda skäl till det, får regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer medge att sådan personal anställs av någon annan. Innanett medgivande lämnas, skall samråd ske med organisationer som företräderredare och ombordanställda. 13 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får föreskriva eller i särskilda fallbesluta att för fartyg, som inte enligt 5 § skall ha minimibesättningfastställd, skall gälla andra krav i fråga om den bemanning som behövs frånsjösäkerhetssynpunkt (bemanningsföreskrifter). 14 § Ett fartyg för vilketbemanningsföreskrifter gäller får framföras endast om besättningen är såsammansatt att föreskrifterna är uppfyllda. 15 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får meddela ytterligare förskrifter om fartygs bemanning. 16 § Regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer får meddela ytteriigare föreskrifter om syn- och hörselkraven enligt4§ första stycket samt om hälsoundersökning och läkarintyg avseende dessa krav. 17 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får föreskriva eller för särskilda fallbesluta att minimibesättning skall fastställas även för andra fartyg än sådanasom avses i 5 §. 18 § Regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer får /88:4 meddela föreskrifter om anteckning av beslut enligt 10 § och om underrät- Bilaga telser om sådana beslut. 19 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om behörighet att föra fartyg eller att ha befattning på fartyg samt om avgifter till staten för utfärdande av behörighetsbevis och för andra beslut som avser rätt att föra fartyg eller tjänstgöra på fartyg. 20§ Bestämmelserna i 5-19 §§ gäller inte utiändska fartyg. Bestämmelsernai 2 och 3 §§ gäller utländska fartyg endast i den mån regeringen föreskriverdet. 1 §Vid fartygsarbete skall arbetsmiljön vara tillfredsställande med hän syn till sjösäkerhetens krav, arbetets natur samt den sociala och tekniska utvecklingen i samhället. Arbetsförhållandenaskall anpassas till människans förutsättningar i fysiskt och psykisktavseende. Det skall eftersträvas att arbetet anordnas så, att en arbetstagaresjälv kan påverka sin arbetssituation. 2 §Fartygsarbete skall planläggas och anordnas så, att det kan utföras i sund och säker miljö. Fartygetskall vara så utformat och inrett att det är lämpligt från arbetsmiljösynpunkt. 3 §De arbetshygieniska förhållandena, bland annat såvitt avser luft, ljud, ljus och vibrationer, skall vara tillfredsställande. Betryggandeskyddsåtgärder skall vidtas mot skada genom väder eller sjö eller genom fall,ras, brand, explosion, elektrisk ström eller liknande. 4 § Maskiner, redskap och andratekniska anordningar skall vara så beskaffade och placerade och användas på ettsådant sätt att betryggande säkerhet ges mot ohälsa och olycksfall. 5 § -Ämnen som kan föranledaphälsa eller olycksfall får användas endast under förhållanden som gerbetryggande säkerhet. 6 § Kan betryggande skydd motohälsa eller olycksfall vid fartygsarbete inte nås på annat sätt, skallpersonlig skyddsutrustning användas. 7 § Ett fartyg skall erbjuda deombordanställda en tillfredsställande bostads- och fritidsmiljö. Där skall ibehövlig omfattning finnas sovrum, dagrum, måltidsrum, kök eller motsvarandeutrymmen för matlagning, utrymmen för personlighygien, sjukrum och andra särskilt inrättade ut- 19 rymmen förde ombordanställdas personliga behov, bekvämlighet och . Alla dessa utrymmen skall vara tillräckligt stora och inredda och ,Bilaga utrustade på lämpligt sätt. 8 § För att hjälpoch vård vid olycksfall eller sjukdom skall kunna lämnas ombord skall sådanaåtgärder vara vidtagna som behövs med hänsyn till antalet ombordanställda,fartygets beskaffenhet och den fart som det används i. ' 9 § Den kost somtillhandahålls de ombordanställda skall vara tillräcklig och av fullgodbeskaffenhet. Vatten för de ombordanställdas behov, såsom till dryck,personlig hygien, matlagning och diskning, skall finnas lätt tillgängligtombord i tillräcklig mängd och av tillfredsställande beskaffenhet. Bestämmelser om livsmedel och om utrymmen för hantering avlivsmedel finns i livsmedelslagen (1971:511). 10 § Bestämmelser om arbetstiden ombord finns isjöarbetstidslagen (1970:105). Bestämmelser om minimiålder för fartygsarbete finns isjömanslagen (1973:282). 11 § Bestämmelserna i 3-9 §§ gäller inte utländska fartygi vidare mån än regeringen föreskriver det. 7 kap. Allmänna skyldigheter i fråga om arbetsmiljön 1 § Redaren ochde ombordanställda skall samverka för att åstadkomma en god arbetsmiljö. 2 § Redaren ochbefälhavaren skall vidta alla åtgärder som behövs föratt förebygga att någonsom utför fartygsarbete utsätts för ohälsa eller olycksfall. De skall ägnauppmärksamhet åt att arbetet planläggs och anordnas så, att entillfredsställande arbetsmiljö skapas. Fartyget samt maskiner, redskap,skyddsutrustning och andra tekniska anordningar skall underhållas väl. Den särskilda risk för ohälsa och olycksfall som kan följaav att en arbetstagare utför arbete ensam skall beaktas. Vad som sägs i denna paragraf om redaren skall gälla, ävenannan arbetsgivare ät den som utför fartygsarbete. 3 § Befälhavaren skall särskilt se till att ingenminderårig anlitas till fartygsarbete på ett sätt som medför risk för olycksfall eller för överan strängning eller annan skadlig inverkan på den minderåriges hälsa eller utveckling. Medminderårig avses i denna lag den som inle har fyllt . 4 § Redaren skall se till att de som utför fartygsarbete får god kännedom TU1987/88:4 om de förhållanden under vilka arbetet bedrivs och att de upplyses om de Bilaga risker som kan vara förbundna med arbetet. Redaren skall förvissa sig om attarbetstagarna har den utbildning som behövs och vet vad de har att iaktta föratt undgå riskerna i arbetet. Redaren skall även i övrigt ta hänsyn till en arbetstagaressärskilda förutsättningar för arbetet. Vad som sägs i första stycket om redaren gäller även annanarbetsgivare åt den som utför fartygsarbete. När fartygsarbete skall utföras med användande avpersonlig skyddsutrustning, svarar redaren för att lämplig sådan utrustningtillhandahålls, om inte någon annan arbetsgivare, hos vilken arbetstagaren äranställd, har åtagit sig detta ansvar. 5 § Redaren ochandra arbetsgivare som driver verksamhet på samma fartyg skallsamråda och gemensamt verka för att åstadkomma tillfredsställandeskyddsförhållanden på fartyget. 6 § Redaren äransvarig för samordning av åtgärder till skydd mot ohälsa och olycksfall på ettfartyg som är gemensamt arbetsställe för flera arbetsgivares anställda. Om ett fartyg har tagits in på ett varv i , vilaransvaret i stället på den arbetsgivare som svarar för varvsdriften. Om detfinns särskilda skäl, får den myndighet som regeringen bestämmer medge attansvaret överlåts på redaren. I fråga om ett fartyg i svensk hamn vilar ansvaret försådan samordning av skyddsåtgärder som påkallas av att fartyget är underlastning eller lossning på den arbetsgivare som är ansvarig för detta arbete.Ansvaret kan överlåtas till redaren.