bet · GB01JuU4 · 1987-12-31 00:00:00 — om telefonavlyssning (skr. 1986/87:162) JuU 1987/88:4 Iskrivelse 1986/87:162 har regeringen () berett riksdagentillfälle att ta del av vad chefen för anfört omtillämpningen av bestämmelserna i omtelefonavlyssning vid förundersökning i brottmål. Vidförundersökning i brottmål kan telefonavlyssning äga rum. De grundläggandebestämmelserna finns i 27 kap. 16 § (RB). För atttelefonavlyssning skall få ske krävs att någon skäligen kan misstänkas för ettbrott för vilket det lägsta straffet är fängelse . En annanförutsättning är att det bedöms vara av synnerlig vikt för utredningen atttelefonavlyssning äger rum. Avlyssning får ske av telefoner som den misstänkteinnehar eller som han annars kan antas komma att begagna. Det är domstolarnasom beslutar om telefonavlyssning. Det får ske efter yrkande av förundersökningsledareneller åklagaren. Tillstånd att avlyssna telefoner skall meddelas ,högst . Tillstånd får dock meddelas , högst en månad, ommisstanken gäller grovt narkotikabrott eller grov varusmugg-Hng av narkotika. Reglerom telefonavlyssning vid förundersökning i brottmål finns också i lagen(1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål (1952 årslag). Den tar sikte främst på brott som rör rikets säkerhet eller är avallmänfarlig natur, och den innehåller en reglering som avviker från den i RB.Lagens giltighet är tidsbegränsad. Enligt det senaste beslutet om förlängningav giltighetstiden gäller den t.o.m. utgången av (prop. 1986/87:22, JuU10). Föreskrifterom telefonavlyssning finns också i lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder ispaningssyfte i vissa fall (spaningslagen). Den lagen innehåller bestämmelserom tvångsåtgärder mot personer som enligt utlänningslagen (1980:376) avvisatseller utvisats som terrorister men som regeringen ändå har låtit stanna kvarhär i landet. Spaningslagen har tidsbegränsad giltighet. Enligt det senastebeslutet om förlängning gäller den t.o.m. utgången av (prop. 1986/87:32, JuU H)- Regeringen avlämnar JuU 1987/88:4 regelbundettill redogörelser för tillämpningen av spaningslagen och terroristlagstiftningeni övrigt. Det skedde senast . Ärendet bereddes avsocialförsäkringsutskottet (skr. 1986/87:31, SfU 9). Bestämmelserom telefonavlyssning finns också i.lagen (1957:132) med särskilda bestämmelserangående domstolarna och rättegången vid krig eller krigsfara m.m. ;; Tidigarefanns också bestämmelser om telefonavlyssning i lagen (1969:36) omtelefonavlyssning vid förundersökning angående grovt narkotikabrott m.m. (1969års lag). Den lagen, som hade tidsbegränsad giltighet, upphörde att gälla medutgången av juni månad . Detta hade samband med ändringar inarkotikastrafflagen (1968:64) och lagen (1960:418) om straff för varusmugglingsom trädde i kraft . En följd av ändringarna var nämligenatt de grundläggande bestämmelserna om telefonavlyssning i RB blev tillämpliga..också :på, grov narkotikabrottslighet. Redogörelser för tillämpningen av 1969års lag hade lämnats regelbundet till . Den sista lämnades (prop. 1980/81:33). Justitieutskottettog upp frågan om den parlamentariska kontrollen av hur lagstiftningenom telefonavlyssning tillämpas. Utskottets initiativ föranleddes närmast av attregeringen i anslutning till att lag upphörde att gälla slutade attlämna redogörelser till för tillämpningen av bestämmelserna omtelefonavlyssning vid förundersökning i narkotikamål. Utskottetfann det angeläget att möjligheter till insyn i fråga omtelefonavlyssning vidmakthålls och, om möjligt, byggs ut. Insyiien borde skegenom att fick en årlig redovisning. Den borde, som tidigare, avsetelefonavlyssning enligt spaningslagen eller motsvarande lagstiftning ochtelefonavlyssning vid förundersökning om grovt narkotikabrott och grov varusmugglingav narkotika och därjämte annan telefonavlyssning enligt de grundläggandebestämmelserna i . Vad gällde arten av uppgifter som borde lämnas hänfördeutskottet sig till vad utredning om telefonavlyssning hade anfört,nämligen följande: Regeringensskrivelse bör - i den mån hänsynen till rikets säkerhet inte kräver annat -utan att röja sekretessen i de enskilda fallen ge en uppfattning ombl.a. antalet ärenden om telefonavlyssning, antalet meddelade tillstånd, vilkatillståndstider som förekommit samt i vilken mån telefonavlyssningen fylltavsett ändamål (SOU 1975:95 s. 103 f). Iövrigt ansåg utskottet att redovisningen i huvudsak borde utformas eftermönster av de redogörelser som dittills fått. I fråga om telefonavlyssningbeträffande sådana brottmål som avses med lag förordade utskottetingen ändring i förhållande till vad som dittills gällt, och utskottet anmärkteatt härvidlag, liksom eljest, gäller att vederbörande utskott själv kan inhämtaden information som anses behövlig. Riksdagengav som sin mening regeringen till känna vad utskottet hade anfört omparlamentarisk kontroll i fråga om telefonavlyssning (JuU 1981/82:54, rskr.298). initiativhar redogörelser för tillämpningen av bestämmel- serna om telefonavlyssningi RB lämnats till avseende åren 1982,. JuU 1987/88:4 1983 och1984 (skr. 1983/84:97, JuU-30, rskr. 343, skr. 1984/85:104, JuU 17, rskr. 1986/87:63, JuU 12, rskr. Vidbehandlingen av saken erinrade utskottet om sitt uttalandeår om att den parlamentariska kontrollen borde hållas på minstsamma nivå som dittills. Vid riksdagsbehandlingen år 1986-avseendetillämpningen under år 1984- fami utskottet anledning att bl.a. på nytt erinraom vikten av att redovisningen till regeringen och till tillgodoserde anspråk som ställde upp . Det sagda gällde inte minst -framhöll utskottet - uppgifter om vilka tillståndstider som förekommit och ivilken mån telefonavlyssningen fyllt avsett ändamål. I den skrivelse somutskottet nu behandlar lämnar regeringen en redogörelse för tillämpningen underår 1985 av bestärnmelserna i RB om telefonavlyssning vid förundersökning ibrottmål. Redogörelsen bygger på uppgifter som har lämnattill regeringen i en skrivelse . I regeringens skrivelseredovisas att domstolarna meddelade tillstånd att avlyssna samtaltill eller från telefonapparater som innehafts eller begagnats av sammanlagt233 personer misstänkta för grovt narkotikabrott. Antalet fall under åren1969-1985 var följande. Antaletfall då telefonavlyssning skett enligt RB vid förundersökning om andra brott ännarkotikabrott uppges ha varit 6 (17 och 13 ). Dessafall har gällt misstanke om mord, mordbrand, grovt rån och grovt koppleri. Antalettelefonavlyssningar på grund av misstanke om grov narkotikabrottslighet har -efter en fortlöpande ökning - under de två senasteredovisningsperioderna gått ned; för är det fråga om en betydandeminskning. kan noteras att antalet registrerade brott mot narkotikastrafflagenfortsatt att minska medan däremot antalet personer som lagförts för grovanarkotikabrott ökat . Ävenantalet fall där telefonavlyssning utnyttjats vid förundersökning om andragrova brott än narkotikabrott har sjunkit . Utskottet vill, liksomtidigare, betona vikten av restriktivitet när det gäller användningen av étt såingripande tvångsmedel som det här är fråga om. Av JuU 1987/88:4 betydelse i detta sammanhang är den praxis, enligt vilken ärenden om telefonavlyssning på grund av misstanke om grovt narkotikabrott anmäls för rikspolischefen (jfr prop. 1980/81:76 s. 277 f). Telefonavlyssning kan, som departementschefen anför, uppenbarligen inte avvaras i kampen mot bl.a. narkotikabrottsligheten. Som utskottet tidigare uttalat är det emellertid ett oavvisligt krav att åtgärden i varje enskilt fall så långt det år möjligtbegränsas i fråga om både antalet avlyssnade telefonapparater och den tid som avlyssningen pågår. ' Närdet gäller insyn r tillämpningen av lagstiftningen omtelefonavlyssning finner sig utskottet återigen vara tvunget att erinra ombetydelsen av att redovisningen innehåller även de kvalitativa element somriksdagen tidigare efterlyst. Under ärendets beredning har utskottet inhämtatbl.a. att sådana uppgifter kommer att lämnas framgent och redan i denredogörelse för telefonavlyssningen som regeringen avser attlägga fram under innevarande höst. Utskottet utgår från aft denna informationkommer att lämnas utan några ytterligare åtgärder från sida. Iövrigt ger utskottets granskning av redogörelsen inte anledning till någotsärskilt uttalande. att läggerskrivelse 1986/87:162 till handlingarna. Stockholmden På justitieutskottets vägnar Närvarande:Karin Ahrland (fp), (), (), (),(), (), (), (),(), (), (), GöranMagnusson (s), (), () och ().