bet · GB01JuU12 · 1987-12-31 00:00:00 — Alla de missförhållanden somhängei- samman med prostitution i allmänhet blir, som utskottet tidigareframhållit, än mer påtagliga när def är unga människor som är inblandade.Utskottet vill därför särskilt betona angelägenheten av att kraftfulla insatsergörs för ätt förhindra att unga ger sig in i prostitution. De vikfigaste uppgifterna härvidlag fullgörs som nyssnämnts inom . Vad som i första hand bör komma i fråga ärinformation och annat förebyggande arbete, men av avgörande betydelse är ocksåde möjligheter fill ingripanden av olika slag som den socialavärdlagstiffningen tillhandahåller. Också för dessa insatser är det nödvändigtatt erforderliga resurser finns aft fillgå, och def skall påpekas att en sådankontinuerlig prosfitutionsförebyggande verksamhet som utskottet har uttalat sigför i föregående avsnitt naturligtvis särskilt bör ta sikte på prostitution därunga kvinnor är inblandade. Vad utskoffef sålunda har anfört om insatser frånsamhällets sida mot prostitution av unga kvinnor äger självfallet tillämpningäven på prostitution av unga män. Med dessauttalanden avstyrker utskottet bifall till motion Ju605. I detta avsnitt behandlar utskottet två mofioner medönskemål om åtgärder som kan bidra fill atf förbudet i allmänna ordningssfadganmot otillåten pornografisk föreställning blir mer verksamt. Enligt 10 § allmänna ordningsstadgan (1956:617) är defförbjudet att anordna offentlig pornografisk föreställning och den som brytermot detta förbud kan enligt 29 § första stycket 1 dömas till böter ellerfängelse . Bestämmelserna fick sin utformning genom lagstiftning år1982 (prop. 1981/82:187, JuU 56, rskr. Till grund för lagstiftningen lågprosfitu-fionsutredningens betänkande (SOU 1981:71) Prostitutionen i -bakgrundoch åtgärder. Vid bestämmelsernas tillkomst uttalade utskottet atfförbudet mot otillåtna pornografiska föresfällningar var aff se som eft led isamhällets ansträngningar att motverka prostitutionen och den kriminalitet somfrämjas av den särskilda miljön vid s.k. sexklubbar. utgjordeförbudet enligt utskottets mening en markering mot en företeelse som motverkarsträvandena efter jämställdhet mellan könen och verklig sexuell frihet byggdpå ömsesidig respekt, samhörighet och gemenskap (JuU 1981/82:56 s. 4 ff). Som nämnts tidigare är def enligt LVU möjligt aff i vissafall ingripa för aft bereda ungdomar vård. En grund för ingripandeär att det föreligger sådana brister i hemförhållandena atf def medför fara förden unges hälsa och utveckling. Enligt socialberedningen kan en sådan situafion vara affden unge utsätts för otillbörligt utnyttjande, t.ex. i pornografiska JuU1987/88:12 syften (SOU 1986:20 s. 304). Frågan om möjligheter atf vidta åtgärderför atf bistå unga flickor som medverkar i pornografisk verksamhet var föremålför behandling av vid förra (SoU 1986/87:30, rskr. 333).Socialutskottet uttalade (s. 20) att det är angeläget atf de socialamyndigheterna fortlöpande bedriver uppsökande verksamhet i syfte aft få bortungdomar från pornografisk verksamhet och atf de samarbetar med polis ochåklagare, som har aft bevaka efterlevnaden av allmänna ordningssfadgans förbud.Socialutskottet betonade också aft bestämmelserna i socialtjänstlagen och LVUmåste ge utrymme för eft effektivt förebyggande arbete på dessa områden. har i sitt yftrande anfört atf det ärtveksamt om nuvarande bestämmelser i allmänna ordningssfadgan ger tillräckligtutrymme för atf ingripa i här aktuella fall. Enligt socialutskottet finns defdärför skäl för regeringen atf se över bestämmelserna. vill för sin del först erinra om vadutskottet tidigare framhållit om att förbudet mot offenfiig pornografiskföresfällning utgör en markering från samhällets sida mot en företeelse sommotverkar strävandena mot jämställdhet och sexuell frihet byggd på ömsesidigrespekt, samhörighet och gemenskap. I samband med aft förbudet mot offenfiig pornografiskföresfällning infördes framhöll utskottet atf def ankom på polisen atffölja efterlevnaden av förbudet och i förekommande fall ingripa mot offentligaföreställningar som hålls i strid mot förbudet. Def var därför enligtutskottets mening för den prakfiska tillämpningen betydelsefullt aft man infegenom en ändring av förbudets omfattning tillskapade särskildagränsdragningsproblem. Utskottet fann vidare aft def infe visat sig föreligganågra påtagliga skäl som talade för aff förbudet skulle ges en annan omfattningän def hade haff tidigare. Dessa bedömningar gäller alltjämt. Förbudet mot offenfiig pornografisk föresfällning kan somutskottet tidigare givit uttryck för sägas utgöra ett led i samhällets ansträngningarmot prostitution. Det är också åtgärder av def slag som vidtas motprostitutionen som i första hand skall tillgripas mot de s.k. sexklubbarna föratf därmed även förhindra atf unga kvinnor dras in i den verksamhet som bedrivsdär. Ansvaret för aft förbudet i allmänna ordningsstadgan efterlevs åligger somnämnts polis och åklagare, men det viktiga förebyggande arbetet - att fä ungamänniskor aff hålla sig borta från dessa miljöer - är en uppgift främst försocialtjänsten. Vad ufskottet i de två föregående avsnitten har uttalat ombehovet av resurser för dessa förebyggande insatser från sidaoch om angelägenheten av att regeringen stimulerar uppbyggnaden av en permanentprostitutionsförebyggande verksamhet gäller således också arbetet med åtgärdermot de pornografiska föreställningarna. Detsamma gäller som utskottet nyssuttalat om disponerandet av de polisiära resurserna. Med nu redovisade uttalanden avstyrker utskottet bifalltill motionerna Ju806 och Ju817. Oetiskkontaktförmedling JuU 1987/88:12 I betänkandet behandlar ufskottet en mofion om åtgärdermot oetisk kontaktförmedling. Vad motionären vänder sig mot är sådan oseriösförmedling av kvinnor från utlandet, företrädesvis från och ,sorn sker t.ex. via postorder. Om den man som på sådant sätt fått kontakt meden kvinna tröttnar på henne, riskerar hon-p.g.a. att hon kan komma att intebeviljas fortsatt uppehållstillstånd - att få återvända till sitt hemland, där infesällan ett liv i förnedring väntar henne. Förmedling av kontakter mellan utländska kvinnor - föräktenskap eller samboende-och män som är bosatta i möjliggörs genomutlänningslagstiftningens regler om invandring i s.k. anknytningsfall, dvs.aft en nära anhörig till en i bosatt person som regel beviljasuppehållstillstånd. Beträffande make eller samboende fillämpas dock - omförbindelsen har uppkommit i anslutning till eller efter inresan - enordning med uppskjuten invandringsprövning. Detta innebär atf utlänningenbeviljas fyra temporära uppehällstillsfånd innan permanentuppehållstillstånd beviljas. Frågan om åtgärder mot oetisk kontaktförmedling var senastaktuell i vid förra , då på förslag avsocialförsäkringsutskoftet avslog en motion i ämnet (SfU 1986/87:21).Socialförsäkringsutskof-tef instämde (s. 10 f) i krifiken mot den oetiskakontaktförmedlingen men ansåg aft lagstiftningsåtgärder knappast var det bästasättet att komma fill rätta med problemet. Utskottet framhöll i stället behovetav aft de ufiändska kvinnorna i samband med aft de ansöker omuppehållsfillstånd - vilket vanligen sker vid en svensk ambassad i utlandet -noga informeras om de svenska reglerna på området. I samband med en uppvaktning mottogjusfitieministern en skrivelse om åtgärder mot oetisk kontaktförmedling avkvinnor. Skrivelsen remitterades till bl.a. riksåklagaren och statensinvandrarverk. Bägge dessa myndigheter ansåg atf det borde övervägas aff inågon form vidta åtgärder mot denna typ av förmedlingsverksamhet. Frågan har också uppmärksammats internationellt, bl.a.inom . Utskottet vill ansluta sig till uppfattningen att denkontaktförmedlingsverk-sanihet som det här gäller kan vara djupt oetisk ochkränkande för de inblandade parterna. De som i vinningssyfte ägnar, sig åtverksamheten utnyttjar pä ett cyniskt sätt infe bara kvinnors önskan om effbättre liv utan också mäns kontaktbehov och osäkerhet. Utskottet delar därförriksåklagarens och invandrarverkefs bedömning aft åtgärder i någon form börvidtas mot dennatyp av kontaktförmedling. Med hänsyntill riksåklagarens och invandrarverkets inställning anser sig utskottetkunna utgå ifrån att de överväganden som pågår inom regerings- JuU1987/88:12 kansliet kommer att resultera i att frågan på lämpligt sätt blirföremål för ytterligare utredning med sikte på förslag till konkreta åtgärder motden oetiska kontaktförmedlingen. Saken är enligt utskottets mening av sådannatur att arbetet bör ske med prioritet. Med nu redovisade uttalanden får syftet med yrkandet imotion Ju601 anses vara väsentligen tillgodosett. 1. beträffande kritninatisering vid prostitution aft a) med anledningav motionerna 1986/87:Ju616, 1986/87:Ju617, 1986/87:Ju619, 1986/87:Ju620,1986/87:Ju639, 1987/88:Ju612 och 1987/88:So7 i denna del (yrkande 12) som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om uppbyggandet av enpermanent prosfitutionsförebyggande verksamhet, b) avslår mofion1987/88:Ju612 i den mån den infe omfattas av vad utskottet hemställt ovan, 2. beträffandeåtgärder mot ungdomsprostitution aft avslår motion 1986/87:Ju605. 3. beträffandeotillåten pornografisk föreställning affriksdagen avslår motionerna 1986/87:Ju817 och 1987/88:Ju806, 4. beträffande oetisk kontaktförmedling atf avslår motion 1987/88:Ju601. Närvarande: (), (). i (s), (), (), Ulla-BrittÅbark (s), (), (), i (fp), (), (), (), EvaJohansson (s), () och Ingbrift Irhammar (c) Kriminalisering vid prostitution (mom. 1 a) i (fp) och Ingbrift Irhammar (c)anser dels aft den del av utskottefs yttrande som börjar på s.14 med "Vad så" och slutar på s. 15 med "till känna" bort ha följande lydelse: vill till en början slå fast atf det är ett angeläget 21 samhällsintresseaft så långt möjligt försöka motverka prostitutionen och JuU 1987/88:12 dessskadeverkningar. Ett steg i sådan riktning kan vara atf införa enkriminalisering. Mycket talar emellertid, som nämnts, emot ett allmäntstraffsankfionerat förbud mot prosfitution. Sådana betänkligheter möteremellerfid inte i fråga om en kriminalisering som rikfar sig enbart mot dem somutnyttjar de prostituerades tjänster - kunderna. En sådan kriminaliseringskulle enligt utskottefs mening vara ett sätt för samhället att ge uttryck föratt prostitution inte kan accepteras. Det kan för övrigt redan nu genom regelnom förförelse av ungdom sägas finnas eft, låt vara begränsat,straffsankfionerat förbud mot prosfitutionskontakter. Atf en kriminaliseringsom riktar sig mot kundernas förfarande skulle bidra till aft minskaprostitutionens omfattning står enligt utskottets mening helt klart. Affmotverka prostitutionen är särskilt angeläget med hänsyn till den risk för spridningav HIV-smifta som är förknippad med prosfitutionskontakter. Det sagda innebär aft utskottet anser aff man - samtidigtsom det genomförs kraftfulla sociala och andra insatser på det sättsocialutskottet förordat - infe bör avstå från att använda sig även avstraffrättsliga åtgärder för att komma till rätta rned prostitutionen. I dettasyfte bör man, i enlighet med vad utskottet anfört, kriminaliserakundernas förfarande. Def får ankomma pä regeringen aft arbeta fram eff förslagfill lagstiftning i ämnet och förelägga förslaget. Detta börriksdagen ge regeringen till känna. Vad utskottet nu sagt innebär aff utskottet ställer sigbakom yrkandena i mofionerna Ju612, Ju616, Ju617, Ju6]9, Ju639 och So7. dels atf utskottets hemställan undermoment 1 a) bort ha följande lydelse: 1. beträffande kriminalisering vidprostitution atf a) med bifall till motionerna 1986/87:Ju616,1986/87:Ju617, 1986/ 87:Ju619, 1986/87:Ju620, 1986/87:Ju639, 1987/88:Ju612 och1987/ 88:So7 i denna del (yrkande 12) som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört. Socialutskottetsyttrande juu 1987/88:12 om åtgärder mot prostitution m.m. Justitieufskotfet har berett socialutskottet tillfälle attyttra sig över ett antal mofioner som rör vissa frågor om prostitution. Defgäller mofionerna Ju616 av m.fl. (s), Ju617 av . (c), Ju619 av (), Ju620 av m.fl. (fp)och Ju639 av m.fl. (vpk), i vilka begärs en kriminalisering avkundens förfarande i en prostifutionsförbindelse, mofion Ju605 av (), vari yrkas effekfivare åtgärder mot ungdomsprosufufionen, samtmotion Ju817 av m.fi. (s, rn, fp, c och vpk) med yrkande affeff verksamt förbud mot pornografisk föreställrring skall stadgas. har i ärendet hållit en hearing för att fäen aktuell bild av framför allt gatuprostitutionen. Till hearingen inbjöds ävenjustifieufskottef. I hearingen delfog socialarbetare frånprostitutionsgrupperna i , och , företrädare förpolismyndigheten i samt en forskare. Det finns inte några officiella uppgifter omprostitutionens omfattning i eller om de inblandade personerna.Genom det kartläggningsarbete som utfördes av prcJstilutionsutredningen (S1977:01) finns emellertid uppgifter i dessa hänseenden som avser aren1980-1981. De uppgifter som framkommit , bl.a. vid utskottetshearing. tyder på att förhållandena ganska väl överensstämmer med dem vidbörjan av 1980-falet. beräknade (Prostitutionen iSverige, SOU 1981:71 s. 67 f.) att ungefär 1 (100 kvinnor varverksamma som gafuprosfifuerade i.Sverige. Dessutom fanns cirka 500 kvinnor påmassage-insfitut/poseringsateljéer och högst 100 som prostituerade påsexklubbar. Omfattningen av hotell- och restaurangprostitufionen samt callgirl-verksani-heten ansågs mycket svårbedömd, men utredningen uppskattade aftnågra hundra kvinnor var verksamma på dessa områden. såledesungefär 2 000 kvinnor vara verksamma som prostituerade under JuU1987/88:12 1980. Utredningen uppskattade vidare antalet kunder fill omkring100 000 män. i genomsnitt 50 olika kunder per prostituerad. Uppgifter om kvinnor och män i prostitutionen Gatuprosfitution förekom som eff permanent inslag igatubilden i , , och . fannsspridda i de större städerna i Mellan- och . Sexklubbar förekom iStockholm och samt i ytterligare fyra städer i landefs södra delar,dock ej i . Genomsnittsåldern varierade mellan kvinnor i olikaprosfifutionsformer. De gatuprosfifuerade var yngst, genomsnittsåldern lågmellan 23 och och befann sig i åldersinfervallet 18-29 år.Andelen underåriga, dvs. , var och andelenunder mindre än en procent. Om dessa de yngsta kvinnorna kunde man vidare konstateraatt de genomgående hade en problematisk bakgrund, s.k. flickhemsklientel. ochatf de hade en väsentligt lägre frekvens på sin prostitution än genornsniffetav gruppen. Gruppen med den högsta genomsnittsåldern var deprostituerade på massageinstituten och poseringsafeljéerna därgenomsnittsåldern låg vid . Underåriga förekom inte alls. Mellan dessa båda "ytterligheter" fanns deprostituerade på sexklubbar och de s.k. lyxprostituerade. Tillgängligauppgifter pekade pä att dessa kvinnor i regel var . Bland de gatuprosfifuerade fanns en påtagligöverrepresentation av utländska kvinnor; var utländska medborgare. Denstörsta gruppen bland dessa utgjordes av kvinnor från . De ufiändskakvinnorna var klart mindre representerade inom de andra prostifutionsformerna,men de var fortfarande överrepresenterade jämfört med deras andel avtotalbefolkningen. En betydande andel av de gatuprostituerade hade kändbrottsbelastning, i en del fall var denna belastning grov. De vanligasteregistrerade brotten var narkofikabrott och stölder. Brottsbelastningen förkvinnorna inom de andra prostifutionsformerna var väsentligt lägre än för degatuprostituerade men högre än för den kvinnliga normalbefolkningen.Brottsbilden överensstämde relativt väl med de gatuprosfifuerades med defviktiga undantaget atf inslaget av narkotikabrottslighet var ytterst ringa. Utredningen gjorde även försök aff kartläggamissbrukssituationen bland de prostituerade. 1 gruppen av identifieradegatuprostituerade i ansågs andelen narkotikamissbrukare (inkl.blandmissbrukare) vara 25 'f och andelen alkoholmissbrukare (inkl.biandmissbrukare) kring 10 9r. I ansågs andelen alkoholmissbrukarevara upp mot . medan andelen narkotikamissbrukare låg kring 15 Tr, Ävenbland de gatuprostituerade i (totalt ca 30 stycken) utgjordemissbrukarna en stor grupp, där bedömdes vara narkotikamissbrukareoch ungefär Då det gällde var förhållandena JuU 1987/88:12annorlunda än i övriga landet. De åtgärder som vidtagits av polis och Bilagasocialarbetare från mitten av 1970-talef hade medfört aff inslaget avicke-missbrukare och tillfällighefsprostituerade hade minskat kraftigt. Företrädareför det dåvarande prostifutionsprojekfet i ansåg att de kvarvarandegatuprostituerade kunde hänföras fill endera av två grupper. Den störstagruppen, eft 25-tal kvinnor, utgjordes av narkotikamissbrukare. Det vargenomgående kvinnor från den "typiska"missbru-kargruppen med bl.a. mycket hög brottslighet. Dessutom fanns etthalvdussin äldre kvinnor, , som var alkoholmissbrukare, vilkaockså de hade hög registrerad brottslighet. - Angående def s.k. Malmöprojektetkan anmärkas atf social verksamhet bland Malmös prostituerade bedrevs i projektformunder åren 1977-1980. Projektet innebar dels socialt/kurativt arbete i delvisokonventionella former, dels sociologisk forskning i anslutning tillfältarbetet. Projektet genomfördes med stöd av statliga bidrag. Bland kvinnorna i de andra prostifutionsformerna bedömdessåväl andelen narkotikamissbrukare som alkoholmissbrukare vara högst någraprocent. Till skillnad från gruppen prostituerade bedömdes kundernai stort sett bestå av ett urval män som i vart fall i stafistiska bemärkelserliknar den manliga normalbefolkningen. Data om kända kunder inom gatuprostitutionen ochprostitufionen på massageinstitut och poseringsateljéer i eff material frånStockholm visade bl.a. följande. Vad gällde kundernas ålder var de yngre kunderna i klarminoritet och underrepresenterade i förhållande till sin andel avnormalbefolkningen. två tredjedelar var eller äldre. Gruppen var kraftigt överrepresenterad (). Andelen gifta utgjorde . Andelen gifta ellersammanboende ansågs dock väl överstiga och svara relativt väl mot sammaandel för normalbefolkningen i dessa åldrar i området. Skattningar av andelenmed barn gav motsvarande resultat. Vad gällde inkomstfördelningen hade ca hälften av kundernaen taxerad inkomst pä . , medan hade en inkomstsom översteg . En förhållandevis stor andel av de prostituerades kundertyckfes komma från en annan ort än den där själva prosfitufionskontakfengenomfördes. 1 Sfockholmsmaterialef var av kunderna bosatta inomStockholms kommun och en motsvarande andel i grannkommunerna, medan denresterande andelen kom från andra områden, företrädesvis i mellersta och södraSverige. Andelen utländska medborgare var högre än förväntat. Inemot20 9c av kunderna på gatan och massageinstituten i var utländskamedborgare. Fördelningen av dessa på hemland följde relativt välsammansättningen av den utländska befolkningen i området, möjligen med vissöverrepresentation för kunder från länderna kring , Överrepresenterad var också gruppen med kändbroffsbelastning. förekom i def s.k. polisregistref. 1 regel gällde det smärre förseelser som trafikbrott och liknande, men några procent av gruppen hade en mer 25 omfattandeoch grövre belastning. JuU 1987/88:12 Dessa data från fick också starkt stöd i andramaterial om Bilaga prostituerades kunder, bl.a. i undersökningar frånMalmö. Den sammanfattande tolkningen av dem var aft kunderna sannoliktutgjordes av två grupper - dels enabsolut majoritet som i statistiska termer var typiska "Medelsvens son", dels en mindre grupp av ensamstående män, ofta av utländsk härkomst och med en högre andel av kriminellt belastade personer. Vissa uppgifter om dagens gatuprostitution Liksom 1980 förekommer gatuprostitution i Stockholm.Göteborg, och . I samfliga dessa städer finns inomsocialtjänsten prosfitutionsgrupper, som bedriver uppsökande verksamhet blandde prosfituerade kvinnorna. Antalet gatuprosfifuerade kvinnor under eft årbedöms i vara 500-600, i omkring 500, i ca 250 och iNorrköping 75-100. förekommer prostitution i olika lokaler såsommassageinstitut och ateljéer, men denna typ av prostitution bedöms ha minskatpå senare år. De kvinnor som förekommer i gatuprostitutionen kommer oftafrån s.k. mulfiproblemfamiljer och är otrygga och splittrade. De har likasåofta en bristfällig skolgång bakom sig och saknar i många fall yrkesutbildningoch arbetslivserfarenhet. Deras motiv för atf delta i prostitutionen är behovetatf skaffa pengar som sedan används för aft köpa trygghet och status ellerfillgodose missbruksbehov. Vid utskottets hearing framförde socialarbetare i Göteborgsom sin uppfattning atf det i stor utsträckning var samma kvinnor som ägnadesig åt prostitution i olika former. Det skulle alltså snarare röra sig om olikaprosfitufionsfillfällen än om olika grupper av prostituerade. Andelen intravenösa narkotikamissbrukare bedöms iStockholm vara och i av de gatuprostituerade. IGöteborg är situationen traditionellt en annan med mycket få intravenösamissbrukare bland de prostituerade. Däremot bedöms av kvinnorna varaalkoholiserade. Även i finns eff tämligen stort inslag avalkohol-eller biandmissbrukare bland de prostituerade kvinnorna. I och finns ett litet antal HIV-smittadeprosfituerade. Dessa kvinnor är alla grava intravenösa missbrukare som blivitsmittade genom sitt missbruk. Såvitt känt förekommer inga HIV-smittadeprostituerade i eller . Antalet kunder i prostitutionen bedöms även nu vara 100000 , vilket motsvarar av den manliga svenska befolkningen.Sven-Axel - densvenske forskare som ägnat sig åt forskning avseende männen i prostitutionen - bedömer att av den nu levande svenska manliga befolkningen har haff prosfitutionskontakter i . Männen skiljer sig inte från vanliga svenska män. men kan grovt delas upp i två grupper, dels en grupp vaneköpare som omfattar mindre än 20 7r av hela gruppen män. dels resten som kan kallas fillfällesköpare. Mofiven förde män som söker kontakt med prostituerade kvinnor torde enligt i huvudsak vara atf finna inom fre områden, nämligen 1) Nyfikenhet- önskan om sexuellvariation och kravlöshet. I denna grupp finns sannolikt många av .JuU1987/88:12 de tillfällesköpande männen. 2) Kontaktsvårigheter och ensamhet. Idenna Bilaga grupp torde en stor del av vaneköparna kunna återfinnas. 3)Samlevnadsproblem. Det är inte straffbart aff mot ersättningtillhandahålla sexuella tjänster och inte heller annat än undantagsvisstraffbart aff skaffa sig sådana tjänster. Eff sådant undantag föreligger dåden prosfituerade är . Enligt 6 kap. 10 § (BrB) är defstraffbart som förförelse av ungdom atf genom ersättning skaffa eller försökaskaffa sig tillfälligt sexuellt umgänge med någon som är . Straffetär böter eller fängelse . Ett annat undantag år atf utnyttjaaft den prostituerade befinner sig i ett hjälplöst fillstånd. Det kan då varafråga om sexuellt utnyttjande enligt 6 kap. 3 § BrB. Straffet för sexuelltutnyttjande är fängelse i högst . Brottet koppleri, 6 kap, 8 § BrB, harliksom stadgandet om förförelse av ungdom direkt fill syfte aff motverkaprosfitution. För koppleri straffas den som främjar eller på ett otillbörligtsätt ekonomiskt utnyttjar aff annan har fillfälliga sexuella förbindelser motersättning. Straffet för koppleri är fängelse i högst . För grovt brottär straffet fängelse i lägst två och högst . 1 6 kap. 11 § BrB stadgasaff ansvar, som i kapitlet är föreskrivet för gärning som begås mot någon underviss ålder, skall ådömas även den som infe insåg men hade skälig anledning antaaff den andre ej uppnått sådan ålder. Enligt 10 § allmännaordningssfadgan (1956:617) är det förbjudet aff anordna offenfiig pornografiskföresfällning, och den som bryter mot detta förbud kan enligt 29 § förstastycket 1 dömas till böter eller fängelse . Enligt socialtjänstlagen (1980:620)åligger det kommunen atf ansvara för aft de som visfas i kommunen får def stödoch den hjälp de behöver. Enligt särskilda bestämmelser i lagen åläggssocialnämnden eft särskilt ansvar för bl.a. barn och ungdom och människor medmissbruksproblem. medel kan sammanföras fill tre huvudgrupper:sfruk-turinrikfadeinsatser, som syftar till en god samhällsmiljö.