bet · GB01JuU6 · 1987-12-31 00:00:00 — Motion 1986/87:Ju403 av m.fl. (fp) variyrkas att hos regeringen begär förslag till lag som innebär att densom har blivit dömd för mi.sshandel eller olaga hot av domstol skall kunnaåläggas förbud att besöka eller söka kontakt med den person som utsatts förövergreppet (yrkande 11). Motion l986/87:Ju629 av m.fl. (vpk) variyrkas. - att riksdagenhos regeringen begär förslag till hur kvinnohusen kan ges ett särskilt skydd(yrkande 2), - att riksdagenhos regeringen begär förslag till lagstiftning som ger misshandlade kvinnorskydd mot nya övergrepp genom besöksförbud m.m. (yrkande 3). Motion 1986/87:Ju636 av m.fl. (m) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförtsom lagstiftning om besöksförbud (yrkande 3). Motion 1986/87:Ju802 av m.fi. (m) vari yrkasatf hos regeringen begär förslag till lagstiftning om besöksförbud påsätt som anges i motionen (yrkande 3). Motion 1986/87;Ju803 av m.fl. (s) vari yrkasatt hos regeringen anhåller om att ett lagförslag i syfte attförhindra förföljelse av misshandlade personer skyndsamt förbereds ochframläggs för för beslut. Mofion 1986/87:Ju808 av m.fl. (c) variyrkas - att riksdagenbeslutar att införa påföljden besöksförbud i enlighet med motionens förslag(yrkande 12), - att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stödet tilljourer m.m. (yrkande 13). Motion 1986/87:Ju812 av () vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om en lag till skydd för hotade ochmisshandlade kvinnor i enlighet med vad som anförts i motionen. Mofion 1986/87:Ju815av m.fl. (s) vari yrkasatf hos regeringen begär förslag till lagstiftning som gör detmöjligt för domstol att förbjuda män som dömts för kvinnomisshandel att på nyttuppsöka eller hota atf uppsöka kvinnan. 1 1987/88. Mofion1986/87:Ju818 av m.fl. (m) vari yrkas att jyyiggj/gg-f, som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om atf domstol skall kunna döma till besöksförbud (yrkande 3). Kvinnomisshandel och de särskilda problem som uppstår viddenna typ av brott har varit föremål för en livligallmän debatt och har föranlett en rad åtgärder från myndigheternas sida. Medkvinnomisshandel brukar i dessa sammanhang i allmänhet avses sådan misshandelsom förövas mot en kvinna av hennes make, samboende eller annan man som stårhenne nära eller som hon tidigare haft en nära relation till. Liknande problemsom vid misshandel uppkommer också vid andra övergrepp. Enligt statistiska uppgifter för anmäldes 11 862fall av misshandel mot kvinnor. Av de 597 fall som rubricerades som grovmisshandel var parterna i 494 fall bekanta med varandra. I de fall som interubricerades som grov misshandel, 11 265 st., var parterna bekanta i 8 929fall. Brotten ägde som regel rum inomhus. Antalet anmälda våldtäkter och försökdärtill mot vuxen person uppgick till 960. (Av dessa utgör ett fåtal fallhomosexuella övergrepp.) Antalet dömda personer är avsevärt lägre än antaletanmälda. Det bör emellertid framhållas aft det verkliga antaletövergrepp mot kvinnor med största sannolikhet vida överstiger antalet anmälda.Eftersom det är brott som till helt övervägande del begås ibekantskapsrelationer är anmälningsbenägenheten av naturliga skäl jämförelsevislåg. har olika åtgärder vidtagits för attstärka den misshandlade kvinnans ställning. kunde misshandel som inteförövats på allmän plats i princip åtalas endast efter angivelse avmålsäganden. Genom en lagändring togs kravet på angivelse bort. Skälenvar dels önskemålet att inskärpa atf misshandel i t.ex. hemmet är likastraffvärd som misshandel på allmän plats, dels atf öka kvinnornas möjlighetatt få hjälp av olika myndigheter. Efter reformen ökade antalet anmälningar förmisshandel på enskild plats kraftigt. Genom lagändringar gjordes omfattande ändringarbeträffande sexualbrotten i 6 kap. . Bl.a. utvidgades begreppetvåldtäkt så till vida att även övergrepp som innefattar sexualhandlingarjämförliga med samlag kan utgöra våldtäkt. Vidare har gjorts en översynav rekvisiten för bl.a. grov misshandel (Grov misshandel och grov stöld. Ds Ju1986:11). Översynen har relaterat i förslag om att domstolarna vid bedömningenav om misshandelsbrott är att anse som grovt skall särskilt beakta bl.a. omgärningsmannen visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Förslagen, som lagtsfram i proposition 1987/88:14 om ändring i (grov misshandel ochgrov stöld), tar sikte bl.a. på olika former av kvinnomisshandel. I dettasammanhang bör även anmärkas att frågan om häktning vid risk för återfall ibl.a. våldsbrott har ägnats särskild uppmärksamhet i den proposition omhäktning och anhållande som lades fram och som för närvarandei likhet med den nyssnämnda propositionen är beroende på prövning(prop. 1986/87:112). Enmålsägande som hörs med anledning av åklagarens talan har enligt 20 kap. 15 a§ rätt att åtföljas av en stödperson om målsägan- JuU1987/88:6 den med hänsyn till brottets art eller annars kan antas vara i behovav personligt stöd under rättegången. Denna regel infördes år 1984.Rätfs-hjälpskommitfén (Ju 1982:01) har i betänkandet (SOU 1986:49)Målsägandebiträde föreslagit en vidareutveckling av stödet åt sådana målsägandei mål om allvarligare sexualbrott så till vida aft de skall kunna erhållarättsligt biträde. Biträdet, som skall vara kostnadsfritt för målsäganden,skall enligt förslaget ta till vara målsägandens intressen samt ge målsägandenstöd och hjälp i brottmålet. Målsägandebifrädet skall förordnas så tidigt sommöjligt efter polisanmälan och alltså biträda under både förundersökning ochrättegång. Förordnandet skall meddelas av domstol. En proposifion om målsägandebiträde kan förväntas underinnevarande år. I proposition 1987/88:1 om ändring i , somnu behandlas i , föreslås ändringar i en del av rättegångsbalkensbestämmelser bl.a. om handläggningen av skadeståndsanspråk i anledning avbrott. Åklagarna föreslås få en vidgad skyldighet aft förmålsägandenas räkning föra talan om skadestånd i anledning av brott. Enkonsekvens av detta förslag blir att polisens skyldighet att underförundersökningen utreda även skadesfåndsfrågan ökar. Ändrade regler föreslåsockså för aft inskärpa vikten av att domstolarna i största möjliga utsträckningbehandlar skadeståndsanspråk samfidigt med brottmålet samfidigt somdomstolarna får vidgade möjligheter att uppskatta mindre skador till skäligtbelopp. Förslagen är enligt proposifionen ett led i strävandena att förbättramålsägandenas ställning. Enligt nuvarande bestämmelser i 7 kap. 15 § sekretesslagen(1980:100) kan uppgift om enskildas personliga förhållanden i folkbokföringeneller liknande registrering hemlighållas om def av särskild anledning kan antasatt den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs. 'Förslag om en utvidgning av denna sekretess har lagts fram i betänkandet (SOU1986:46) Integritetsskyddet i informationssamhället 2. Frågan behandlas i en idagarna beslutad lagrådsremiss om ändring i sekretesslagen m.m. Förslagen ilagrådsremissen tar bl.a. sikte på aft bereda bättre skydd för kvinnor somförföljs och hotas av sina tidigare makar eller sambor. Inte bara på lagstiftningens område har misshandladekvinnors situation uppmärksammats. Som exempel härpå lämnas följande uppgifter. , , riksåklagaren ochdomstolsverket gav gemensamt ut skriften Misshandel och sexuellaövergrepp mot kvinnor och barn. Avsikten är atf skriften skall vara ensammanfattande handledning för alla som i sitt arbete kommer i kontakt medoffer för misshandels- eller sexualbrott. utgav en rapport -Kvinnomisshandel. Kartläggning och överväganden (Ds S 1983:2) - som innehöll engenomgång av det aktuella läget och en redovisning av fillgängliga resurserinom olika områden samt förslag till ytterligare åtgärder. Som ett resultat avrapporten anslogs 2.4 milj. kr. för en treårsperiod fill olikaförsöksverksamheter hos kommuner och landsfing. Dessa skall utvärderas underår 1987. r 1987/88. Från statsmakternas sida har således under senare årägnats stor uppmärk- JuU 1987/88:6 samhet åt de problem som sammanhängermed kvinnomisshandel, och en rad åtgärder har genomförts på såväl det rättsligasom def sociala området. Även kommuner och landsfing har i många fall lämnatbidrag fill frivilliga verksamheter av olika slag. Också olika frivilligorganisafioner har under senare årlagt ned ett stort arbete på aft på olika sätt hjälpa kvinnor som misshandlatseller utsatts för andra övergrepp. Detta gäller inte minst de s.k. kvinnohuseneller kvinnojourerna. I finns omkring 110 kvinnojourer. Dessa drivs somregel av frivilliga organisationer; i vissa fall i samarbete med kommun ellerlandsting. Syfiet med verksamheten är aff skydda, stödja och hjälpa enskildakvinnor och atf verka opinionsbildande. Någon närmare kartläggning av kvinnojourernasverksamhet synes inte ha gjorts. Det finns vidare sju mansjourer. Dessa drivs liksomkvinnojourerna av frivilliga organisationer; även här förekommer samarbete medkommun eller landsting. Också mansjourerna erbjuder hjälp och stöd i svårakrissituationer men de saknar möjlighet till det fysiska omhändertagande somkvinnohusen erbjuder. I motionerna 403 yrkande 11, 629 yrkande 3, 636 yrkande 3.802 yrkande 3, 803, 808 yrkande 12, 812, 815 och 818 yrkande 3 fas upp fråganom besöksförbud. I motionerna uppmärksammas situationen för de kvinnor som- efter att ha blivit hotade eller misshandlade av män de sammanlevt med -lever i fruktan för atf gärningsmannen på nytt skall söka upp dem ochverkställa hotet eller upprepa misshandeln. Motionärerna pekar på aff kvinnorsom lämnat sina misshandlande män kan tvingas byta bostad och arbete och ivissa fall t.o.m. identitet för att undgå förföljelse. Motionärerna pekar ocksåpå att polisens möjligheter aft ingripa i vissa fall är alltför små; t.ex. dådef närmast handlar om trakasserier och inte om nya brott. Enligt mofionärernaskulle eff förbud för gärningsmannen att uppsöka kvinnan kunna vara verksamt idessa fall. Ett annat spörsmål som har anknytning till frågan ombesöksförbud fas upp i mofion 629 där mofionärerna begär förslag till ettsärskilt skydd för kvinnohusen (yrkande 3). Bakgrunden är att det förekommeratt män med våld försöker fa sig in i kvinnohus, där misshandlade kvinnorfunnit en . Detta bör ses som ett särskilt allvarligt övergrepp.Åtminstone i kvinnohusen bör def råda kvinnofrid, anser motionärerna. I 4 kap. (BrB) avhandlas brotten mot frihetoch frid. De brott som är av störst intresse i detta sammanhang är olaga hot (5§), hemfridsbrof t och olaga intrång (6 §) samt ofredande (7 §). stadgandenär atf de bereder straffrättsligt skydd åt enskilda människors JuU1987/88:6 känsla av trygghet till person och egendom. Enligt 5 § gör den sig skyldig fill olaga hot som lyftervapen mot annan eller eljest hotar med brottslig gärning på eff sätt som hosden hotade är ägnat att framkalla allvarlig fruktan för egen eller annanssäkerhet till person eller egendom. Den brottsliga gärningen består alltså i aft med ord elleråthävor, t.ex. genom atf lyfta vapen, hota med brott. Def saknar betydelse omdef objektivt sett föreligger risk aft hotet verkställs utan det ärtillräckligt aft hotet är ägnat att framkalla allvarlig fruktan hos den hotade.Härmed avses närmast en "subjektiv" riskbedömning från offretssynpunkt. Hotet skall vara sådant atf det normalt duger aff hos den hotadeframkalla fruktan. Däremot saknar det betydelse om den hotade verkligen blevrädd i den konkreta situationen. Hotet behöver infe heller rikta sig mot denhotade utan kan gälla åtgärder mot en tredje person. Hotet skall avse våld åperson som inte är ringa eller annan skada på person eller egendom som skullemedföra lidande eller avsevärd olägenhet för den drabbade. Hotelser om annat änbrottslig gärning är inte kriminaliserade i och för sig. Ett hot atfskandalisera någon kan alltså inte föranleda ansvar om inte rekvisiten förnågot annat brott, t.ex. förtal, är uppfyllda. Hemfridshrott består enligt 6 § första stycket i atfolovligen intränga eller kvarstanna där annan har sin bostad, vare sig det ärrum, hus, gård eller fartyg. I andra stycket sägs atf om någon annarsobehörigen intränger eller kvarstannar i kontor, fabrik, annan byggnad ellerfartyg, upplagsplats eller på annat dylikt ställe, skall han dömas för olagaintrång. Hemfridsskyddet gäller sålunda för bostad och till bostadhörande gård eller trädgård, vare sig den är permanent eller fillfällig, medaninträngande i andra lokaler betecknas som olaga intrång. Bestämmelsen om olagaintrång kom till för atf skapa skydd i lokaler där människor arbetar ellerannars brukar vistas. Förutom arbetsplatser avses trappuppgångar och andragemensamma utrymmen i hyresfastigheter. Hemfridsbroff förutsätter aft inträngandet ellerkvarsfannandef har skett olovligen. Även den som tar sig in i smyg eller gömmersig i annans bostad omfattas av straffbestämmelsen. Vad gäller olaga intrång skall gärningen ha företagits"obehörigen" för att vara straffbar. I förarbetena sägs härom affstraffbestämmelsen infe blir tillämplig om förfarandet kan an.ses överensstämmamed lag. rätt, sedvana eller medgivande. Den som söker upp någon ien lokal tillvilken allmänheten har fillträde gör sig alltså inte skyldig till olaga intrångäven om den personen uttryckligen undanbett sig att bli kontaktad där. Bestämmelser om ofredande återfinns i 7 §. Där sägs affden som handgripligen antastar eller medelst skottlossning, stenkastning, oljudeller annat hänsynslöst beteende eljest ofredar annan, skall dömas förofredande. Till skillnad från vad som gäller för hemfridsbrott och olagaintrång är ofredande infe bundet fill någon besfämd lokal. Om emellerfid engärning kan bedömas som brott mot 6 § skall endast denna bestämmelse tillämpas,även om beteendet också innefattar ofredande. Motsvarande gäller om gärningenkan bedömas som misshandel i någon form. förofredande omfattar handlingar av mycket skilda slag. JuU 1987/88:6 För atf en gärning skall anses innebära eff ofredandemåste krävas aff den kan sägas utgöra en kännbar fridskränkning. Dit hör, utöverde handlingar som nämns i lagtexten, även t.ex. atf rycka och slita i någonskläder, att knuffas och att utsätta någon för s.k. telefonterror. En avsikt medstraffbudet är också atf skydda kvinnofriden på gator och allmänna platser. Defkan sålunda vara straffbart såsom ofredande atf antasta en kvinna i syfte affnå en sexuell förbindelse med henne även om gärningsmannen infe går handgripligtfill väga. Försök eller förberedelse till olaga hot, hemfridsbrott,olaga intrång och ofredande är infe straffbart. Straffet för olaga hot är böter eller fängelse i högst tvåår. Vid hemfridsbroff och olaga intrång är straffet i normalfallet böter medanvid grovt brott fängelse i högst kan utdömas. För ofredande kan dömastill böter eller fängelse . Enligt huvudregeln om häktning i 24 kap. 1 §rättegångsbalken är en förutsättning för häktning aft för brottet är stadgatfängelse eller mer. Häktning kan alltså i princip endast ifrågakommavid olaga hot, vid grovt hemfridsbrott eller vid grovt olaga intrång. Isammanhanget bör observeras den särskilda häkfningsgrunden risk för fortsattbrottslig verksamhet som ofta torde kunna bli tillämplig i här aktuella fall.Här kan tilläggas att def föredragande statsrådet i propositionen om anhållandeoch häktning (prop. 1986/87:112 s. 71 f) understryker vikten av aft häktninganvänds för aft motverka återfall i brott. Särskilt bör därvid, sägs det,beaktas om def finns risk för återfall i brott som riktar sig mot eller medförfara för annans liv, hälsa eller egendom eller i övrigt allvarligt kränkerannans personliga integritet. Säväl hemfridsbroff och olaga intrång som ofredandeförutsätter för åtal aff målsäganden har angett brottet till åtal. Undantaggäller för hemfridsbroff eller olaga intrång som är grovt samt för ofredandesom har förövats på allmän plats. I samfliga fall gäller också att åklagarenfår väcka åtal om han finner åtal vara påkallat ur allmän synpunkt.Åtalsangivelse är inte erforderlig vid olaga hot. I giffermålsbalken finns en bestämmelse om besöksförbud isamband med äktenskapets upplösande. Sålunda kan rätten enligt 15 kap. 11 § giffermålsbalken påyrkande av endera maken och för tiden fram fill dess aft lagakraftägande domföreligger förordna om sammanlevnadens hävande och om förbud för makarna affbesöka varandra vid vite av fängelse i högst eft år eller böter. En motsvarandebestämmelse finns i den nya äktenskapsbalk som träder i kraft den 1 januari1988. Vitet har emellerfid begränsats till atf avse pengar eller fängelse högsten månad. Bestämmelsen infördes genom lag om äktenskapsingående och upplösning, som föregick den nu gällande giffermålsbalken. Denfillkom på förslag av lagutskottet, som, fil! skillnad från lagberedningen,inte ansåg aft strafflagens regler om hemfridsbroff var fillräckliga i denaktuella situationen. Man anförde att erfarenheten från tillämpningen av de dågällande bestämmelserna om skillnad fill säng och säte visade hur nödvändigtdef var aft medtillhjälp av vite avskräcka den ena maken från övergrepp mot den JuU1987/88:6 andre. Det sades också aft ett förslag i detta hänseende tordetillmötesgå ett ganska allmänt önskemål. Möjligheten aff meddela besöksförbudhar också vid utarbetandet av den nya ansetts'fylla ettpraktiskt behov av integritetsbetonad natur (prop. 1986/87:1 s. 338). Meningen med vitesbestämmelsen i 15 kap. 11 § GB ärsålunda aff skydda den ena maken från oönskade besök av den andre under denofta ganska uppslitande tid som kan föregå den slutliga upplösningen av effäktenskap. I och med aft äktenskapsskillnadsdomen vinner laga kraft, förfalleremellerfid vifesförbudet och någon möjlighet aft förlänga det finns infe i varesig den nu gällande lagstiftningen eller enligt den nya . Inteheller kan dessa regler tillämpas på andra förhållanden än äktenskap. Slutligen kan nämnas aft det i lagen (1980:621) medsärskilda bestämmelser om vård av unga finns ett stadgande som syftar fill affhindra aft en förälder besöker eller kontaktar ett barn som är omhändertageteller eljest föremål för vård enligt lagen. Enligt 16 § får socialnämndennämligen bl.a. bestämma atf den unges vistelseort infe skall röjas för föräldereller vårdnadshavare om def är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med vårdeneller omhändertagandet. Inom har utarbetats en promemoria ombesöksförbud (Ds Ju 1987:13). Enligt förslaget skall regler om förbud fas in i delspolislagen, dels 36 kap. som innehåller bestämmelser om särskildrättsverkan av brott. Bestämmelserna om förbud har i förslaget fått en generellutformning och kan alltså tillämpas för att skydda inte endast misshandlade kvinnorutan även t.ex. barn som utsatts för övergrepp. Förslaget innebär sammanfattningsvis aff en förutsättningför förbud är atf den beslutet skall gälla (gärningsmannen) har gjort sigskyldig till brott mot annans liv, hälsa, frihet eller frid. Eff krav är ocksåaft den som utsatts för brottet därefter förföljs av gärningsmannen och att deffinns risk för nya brott. Förbud skall enligt förslaget endast kunna meddelaspä begäran av den som har drabbats av brott, och överträdelse av förbudet skallendast kunna beivras efter anmälan av denne. Förbudet skall kunna omfatta t.ex.förbud för gärningsmannen aft utan godtagbart skäl söka upp den drabbade ellerta kontakt på annat sätt. Gärningsmannen skall också enligt förslaget kunnaförbjudas att uppehålla sig i omedelbar närhet av den drabbades bostad ellerarbetsplats. Straffet för överträdelse av förbud skall i normalfallet varaböter. om förbud skall kunna meddelas av domstol såsom eff beslut omsärskild rättsverkan av brott. Om frågan kommer upp i annat sammanhang skallfrågan i stället prövas av polismyndighet, vars beslut i sådana fall enligtförslaget skall kunna överklagas fill tingsrätt. Samhällsstödtill kvinno-och mansjourer JuU1987/88:6 I motion 808 begärs en utredning om stödet fill kvinno-och mansjourcr (yrkande 13): Enligt motionärerna är kvinno- och mansjourerna en vikfigresurs i kampen mot våld. Behovet av samhällsstöd till jourernas verksamhet börkartläggas. Def kan, fortsätter motionärerna, vara fråga både om ekonomisktstöd fill utbildningsinsatser m.m. och en samordning med andrasamhällsresurser. Förslag fill eventuella kompletterande stödformer efterlysesockså. Alla stödformer måste dock utformas så atf jourernas självständigaställning infe äventyras, slutar mofionärerna. Statliga bidrag till kvinnojourerna har utgått under desenaste tre budgetåren med . För /88är anslaget . Också mansjourerna får vissa bidrag i form avprojektmedel. Under /87 utbetalades ca . till eff projekt i där ävenforsknings-och utvecklingsarbete bedrivs och . utgjorde effsfartbidrag för en mansjour i . Eff projekt i har lovatsbidrag . I finns såsom tidigare nämnts omkring 110kvinnojourer. Dessutom finns riksorganisationen . Denna har gjort en enkätbland kvinnojourerna. Resultatet av enkäten har publicerats i fidningen Kvinnojouren(nr 28. Härav kan utläsas atf 66 jourer med fillsammans 6 000 medlemmarsvarat på enkäten. 63 jourer har .kommunala bidrag på i genomsnitt 140 000 kr.fill sin verksamhet och 16 jourer får dessutom hyran betald. 35 av jourernahade anställda, som antingen hade lönebidrag (40 st.) eller varberedskapsanställda (5 st.) eller hade vanliga anställningar (20 st.). har prövat frågan ombidrag till kvinnojourernas verksamhet. I sitt av godkända betänkande(SoU 1985/86:17 s. 14) anförde socialutskottet sålunda atf def finnsskäl att stödja utvecklings- och försöksverksamhet som syftar fill aft ge hjälpåt t.ex. misshandlade kvinnor. Frågan om sådana bidrag får emellerfid enligtutskoffef prövas från fall till fall med hänsyn till andra aktuella utvecklingsprojekt.Eft mer permanent stöd fär enligt socialutskottet anses vara en angelägenhetför resp. kommun genom dess socialnämnd. I detta betänkande behandlar utskottet nio motionsyrkandenvari begärs att besöksförbud skall införas. Med besöksförbud avses i mofionernaett förbud för t.ex. en man som misshandlat eller hotat.en kvinna aft däreftersöka upp henne eller kontakta henne på annat sätt. I anslutning härfillbehandlar ufskottet även' en motion som tar upp frågan om eft särskilt skyddför kvinnohusen. Utskottet behandlar slufiigen en mofion som tar upp frågan omen utredning om stödet till kvinno- och mansjourer. har de misshandlade och förföljdakvinnornas situafion jy i987/88'6 fått stor uppmärksamhet i samhällsdebatten.Välbehövliga åtgärder har också vidtagits för atf stärka denna grupps ställningi den rättsliga processen. T.ex. faller numera även misshandel som inte ägt rumpå allmän plats under allmänt åtal, och en målsägande har rätt aff åtföljas aven stödperson vid rättegången. Ytterligare reformer, däribland en skärpt syn påmisshandel och större möjligheter för målsäganden atf få sinaskadeståndsanspråk prövade i broffmålsprocessen, är föremål förriksdagens prövning. har också olika frivilligorganisationergjort eff stort och förtjänstfullt arbete i kvinnojourer, kvinnohus och numeraäven mansjourer genom atf bl.a. ge stöd och råd fill kvinnor och män sombefinner sig i svåra konfliktsituationer och andra livskriser. I mofionerna om besöksförbud fas upp situationen för dekvinnor som misshandlats eller hotats av sina män och som lever i en ständigrädsla för en upprepning. Def har visat sig atf rädslan i många fall ärvälgrundad och att många kvinnor, efter aff ha blivit utsatta för övergrepp somlett fram fill en separation, blir förföljda av de män de tidigare sammanlevtmed. Utskottet vill här peka på att de flesta aggressionshandlingar som enkvinna i denna situation kan utsättas för är straffbelagda. I dessa fall finnsmöjlighet för polisen aft ingripa till kvinnans skydd. De drabbade kvinnorna har, enligt utskottets mening,emellertid också rätt aff kräva aft deras fysiska och psykiska integritetskyddas även i vissa fall av personförföljelse som faller utanför detstraffbara området. Sådan förföljelse kan gestalta sig på olika sätt,exempelvis genom återkommande brev eller telefonuppringningar.