bet · GB01JuU7 · 1987-12-31 00:00:00 — om anhållande och häktning m.m. (prop. 1986/87:112 jämtemotioner) I detta betänkande behandlar utskottet ettregeringsförslag att ändra förutsättningarna för att besluta om häktning ochatt förkorta de tidsfrister inom vilka ett frihetsberövande på grund avmisstanke om brott måste prövas av domstol. Förslaget i den sistnämnda delen är föranlett av att detsvenska regelsystemet behöver anpassas till den europeiska konvenfionenangående skydd för de mänskliga rätfigheterna och de grundläggande friheterna(Europakonvenfionen). Utskottet tillstyrker i huvudsak regeringens förslag.Utskottet förordar dock en jämkning i fråga om den tid som ett frihetsberövandefår pågå utan att domstol prövar grunden för detta. Jämkningen innebär enprecisering och en förkortning av tidsfristen. Enligt utskottet bör den längstatid som får förflyta mellan frihetsberövandet (gripandet) och domstolensprövning bestämmas fill högst . Vidare gör utskottet i frågan om fömtsättningarna förhäktning ett antal uttalanden i klargörande syfte. Utskottet understrykersålunda att det nya institutet utredningshäktning skaH komma fill användningenbart i fall då det påkallas av särskilt komplicerade omständigheter iförundersökningen. Utskottet, som tillstyrker att det nya begreppet riskanvänds som beviskrav vid de särskilda häktningsförutsättningarna, uttalar attdet självfallet måste gälla att risken framstår som konkret. Ett annat krav ärenligt utskottet att risken verkligen är beaktansvärd. Utskottet utgår ocksåifrån att ett sådant hänsynstagande fill risk för återfall i viss brottslighetsom i propositionen har sagts vara önskvärt kommer att vara naturligt fördomstolarna i deras bedömning i de enskilda faHen. Mot utskottets beslut har reserverat sig dels en ledamot(s) i fråga om utredningshäktning och beviskravet för de särskildahäktningsgrunderna, deb utskottets (m)-ledamöter i fråga om tidsfristen föromprövningsförhandling efter utredningshäktning, skriftligt material vidhäktningsförhandlingen och resursbehovet i följd av reformen, dels utskottets(fp)-ledamöter i fråga om domstolarnas terminalåtkomst fill kriminalregistret. Särskildayttranden i olika frågor har avgetts av en ledamot (s). 1 1987/88. m. juu 1987/88:7 Iproposition 1986/87:112 har regeringen () föreslagitriksdagen att anta de genom propositionen framlagda förslagen till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i lagen (1930:173) om beräkning avlagstadgad tid, 3. lag om ändring i lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, 4. lag om ändring i lagen (1972:260) ominternafionellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom samt 5. lag om ändring ilagen (1963:197) om allmänt kriminalregister. Rörande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisas till vad som anförs i det följande underrubriken på s. 23. I samband medpropositionen behandlar utskottet delsde med anledning av propositionen väckta motionerna 1986/87: Jul27 av GöranEricsson (m), 1986/87:Jul28 av och ().1986/87:Jul29 av m.fl. (m) samt 1986/ 87:Jul30 av BirgitFriggebo och (), delsen under den allmänna motionstiden väckt motion 1985/ 86:Ju702 av SiwPersson (fp), delsen under den allmänna mofionsfiden väckt motion 1986/ 87:Ju816 (delvis)av (). Mofionsyrkandena redovisaspå s. 21 f. propositionen fogade lagförslagen, av vilka de fyra första har granskats avlagrådet, här följande lydelse. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 19 kap. 12§, 24 kap., 25 kap. I §, 51 kap. 8 och 13 §§, 52 kap. 10 §, 54 kap. 5 § samt 55kap. 15 § skall ha följande lydelse. JuU 1987/88:7 19 kap. 12 § Vad i detta kapitel stadgas äger motsvarande tillämpning ifråga om domstols befattning med förundersökning och användande av tvångsmedel. 24 I Är någon på sannolika skäl misstänkt för brott, förvilket är stadgat fängelse eller däröver, må han häktas, om med hänsyntill brottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller annan omständighet5Ä:ä//'gé'« kan befaras, att han avviker eller annorledes undandrager siglagföring eller straff eller genom undanröjande av bevis eller på annat sätt försvårarsakens utredning, eller ock anledning före-kommer, att han fortsätter sinbrottstiga verksamhet. Är brottet ringare än i förstastycket sägs men kan därå följa fängelse och har den misstänkte icke stadigthemvist inom riket, må han häktas, om det skäligen kan befaras, att hanavviker. Är för brottet icke stadgat lindrigare straffan fängelsei , skall häktning ske, om det ej är uppenbart, att anledning därtillsaknas. Kan det antagas, att den misstänktekommer att dömas allenast till böter, tnå häktning icke ske. Vad som sägs i detta kapitel skall tillämpas även i frågaom domstolarnas befattning med fömndersök-ning och användande av tvångsmedel. Om särskilda skäl föreligger, får en fråga om.häktning tasupp även av rätten i en annan ort än som följer av reglerna i detta kapitel. Den som på sannolika skäl ärmisstänkt för ett brott, för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver,/århäktas, om det med hänsyn till brottets beskaffenhet, den misstänktesförhållande eller någon annan omständighet finns risk för att han avviker eller på något annat sätt undandrar siglagföring eller straff, 2. genom attundanröja bevis eller på något annat sätt försvårar sakens utredning eller 3. fortsättersin brottsliga verksamhet. Är för brottet inte föreskrivetlindrigare straffan fängelse , skall häktning ske, om det inte äruppenbart, att skäl titt häktning saknas. Kan def antas att den misstänkte kommer att dömas endasttill böter, får häktning inte ske. Senaste Ivdelse 1975:670. JuU 1987/88:7 Den som på sannolika skäl misstankes för brott må,oberoende av brottets beskaffenhet, häktas, om han är okänd och undandrager sigatt uppgiva namn och hemvist eller anledning förekommer, att hans uppgift däromär osann, så ock om han saknar hemvist inom riket och det skäligen kan befaras,att han genom att begiva sig från riket undandrager sig lagföring ellerstraff. Den som på sannolika skäl är misstänkt för brott fårhäktas oberoende av brottets beskaffenhet, om han är okänd och vägrar att uppge namn och hemvisteller om hans uppgift om detta kan antas vara osann, eller 2. om han saknar hemvist inom riket och det finns risk föratt han genom att bege sig från riket undandrar sig lagföring eller straff. Om det på grund av den misstänktesålder, hälsotillstånd eller annan liknande omständighet kan befaras atthäktning skulle komma att medföra allvarligt men för den misstänkte, fårhäktning ske endast om det är uppenbart att betryggande övervakning inte kanordnas. Detsamma gäller kvinna som har fött så fömt att häktning kanbefaras medföra allvarligt men för barnet. Vill den misstänkte inte underkastasig övervakning, skall häktning ske. Om ytterligare inskränkning i fråga om häktning av densom är under är särskiU stadgat. Att reseförbud eller anmälningsskyldighetfår träda i stället för häktning stadgas i 25 kap. Även den som endast är skäligen misstänkt för brott får,medden begränsning som följer av 19 §, häktas, om 1. förutsättningarnaför häktning i övrigt är uppfyllda enligt vad som sägs i 1 § första och tredjestyckena eller 2 § och 2. det ärav synnerlig vikt att han tas iförvar i avvaktan på ytteriigare utredning ombrottet. Om det på gmnd av den misstänktesålder, hälsotillstånd eller någon annan liknande omständighet kan befaras atthäktning skulle komma att medföra allvarligt men för den misstänkte, fårhäktning ske endast om det är uppenbart att betryggande övervakning inte kanordnas. Detsamma gäller kvinna som har fött så förut att häktning kanbefaras medföra allvarligt men för barnet. Vill den misstänkte inte underkastasig övervakning, skall häktning ske. Om ytterligare inskränkningar i fråga om häktning av densom är finns särskilda bestämmelser. Att reseförbud eller anmälningsskyldighet får träda istället för häktning/öreifcriv.? Senaste lydelse 1981:1294. JuU 1987/88:7 Beslut om häktning meddelas avrätten. Förekomma mot någon skäl ////häktning, må han i avbidan på rättens beslut därom anhåUas. Äro ej fulla skäl till häktning, måden misstänkte dock anhållas, om det finnes vara av synnerlig vikt, att han iavbidan på ytterligare utredning tages iförvar. Beslut om anhållande meddelas avåklagaren. Beslutet skall innehålla uppgift om det brott misstanken avsersamt ange gmnden för anhållandet. Beslut att häkta någon meddelas avrätten. / häktningsbeslutet skaU anges det brott som misstanken avser ochgrunden för häktningen. Om hävning av häktningsbeslut finns bestämmelser 120 §. Om det finns skäl att häkta någon,får han anhållas i avvaktan på rättens prövning av häktningsfrågan. Finns inte fulla skäl till häktning men år den misstänkteskäligen misstänkt för brottet, får han anhållas, om det är av synnerlig viktatt han tas iförvar i avvaktan på ytterligare utredning. Beslut om anhållande meddelas av åklagaren. /anhållningsbeslutet skall anges det brott som misstanken avser och grunden föranhållandet. Förekomma mot någon skäl tiU anhållande men kan beslutdärom icke utan fara avvaktas, må polisman även utan sådant beslut gripahonom. Träffas den som begått brott, vara fängelse kan följa, åbar gärning eller flyende fot, må han gripas av envar. må ock gripa densom är efterlyst för brott. Den gripne skall skyndsamt överlämnas till närmastepolisman. Då någon gripits, skall anmälan därom skyndsamt göras hosåklagaren. Denne har att efter förhör, som avses i 8 §, besluta,om den gripne skall anhållas eller friges. Har den, vilkens anhållande beslutats,avvikit eller är han eljest inte närvarande då beslutet medde- Om det finns skäl att anhålla någon, får en polisman ibrådskande fall gripa honom även utan anhåll-ningsbeslut. Om den som har begått brott, påvilket fängelse kan följa, påträffas på bar gärning eller flyende fot,/år hangripas av envar. /år också gripa den som är efterlyst för brott. Dengripne skall skyndsamt överlämnas till närmaste polisman. Har beslut att anhålla någonmeddelats i hans frånvaro, skall han, så snart beslutet har verk- ' Senaste lydelse 1981:1294. Senaste lydelse 1981: 1294. ' las.skall, så snart beslutet verkställts, anmälan därom göras hos åklagaren. Avviker den som misstänks för brottoch förekommer skäl tiU hans anhållande, får åklagaren efterlysa honom. Den som anhållits enligt 6 § ellergripUs enligt 7 § skall, så snart det kan ske, för förhör inställas föråklagaren eller för polisman som har fått i uppdrag att hålla förhöret. ställts,förhöras av poUsman eller åklagare. Har åklagaren inte redan underrättats omfrihetsberövandet, skall det skyndsamt anmälas till honom. Åklagaren skattefter förhöret besluta om den misstänkte skall förbli anhållen. Har någon gripits enhgt 7 §, skall han så snart sommöjligt förhöras av polisman eller åklagare. Har åklagaren inte redan underrättatsom frihetsberövandet, skatt det skyndsamt anmälas titt honom. Åklagaren skallefter förhöret besluta om den misstänkte skall anhållas. Anhållsinte den misstänkte, skall beslutet om gripande hävas. Om den som misstänks för brott avviker och det finns skälatt anhålla honom, får åklagaren efterlysa honom. Då någon anhålls eller då beslut om anhållande som avses i6 § verkställs, skall den anhållne erhålla besked om det brott misstankenavser samt grunden för anhållandet. Den anhållnes närmaste anhöriga och annansom står den anhållne särskilt nära skall, så snart det kan ske utan men förutredningen, underrättas om anhållandet. En sådan underrättelse får dock inteutan synnerliga skäl lämnas mot den anhållnes önskan. Då någon anhålls eller då ett an-håtlningsbestut enligt 8§ första stycket verkställs, skall den anhållne få besked om det brott som hanär misstänkt för samt grunden för anhållandet. Den anhållnes närmaste anhörigaoch andra personer som står den anhållne särskilt nära skall underrättas omanhållandet så snart det kan ske utan men för utredningen. En sådan underrättelsefår dock inte utan synnerliga skäl lämnas mot den anhållnes önskan. Förekomma ej längre skäl för an-håltande, skall denmisstänkte frigivas. * Senaste lydelse 1981: 1294 ' Senaste lydelse 1981: 1294. Om det inte längre finns skäl för ett anhållningsbeslut,skall åklagaren häva beslutet. JuU 1987/88:7 Den som är anhållen skall hållas iförvar men må eljest ejunderkastas annan inskränkning i sin frihet, än som påkallas av ändamålet medanhållandet, ordningen å förvaringsplatsen eller allmän säkerhet. Vid hansförvaring eller förflyttning skall så förfaras, att den ej väcker onödiguppmärksamhet. Om inte anhållningsbeslutet hävs, skall åklagaren inom tidsom anges i 12 § muntligen eller skriftligen göra framställning hos rätten omhäktning av den anhållne. I framställningen skaU anges det brott som misstankenavser, grunden för häktningsyrkandet samt tidpunkten för frihetsberövandet. Den anhållne och hans försvarare skall, om möjligt,genast under-rältas 'om häktningsframställningen genom åklagarens försorg. Åklagaren skaU, om inte den anhållne friges, senast dagenefter den, då beslut om anhållande meddelades eller då den anhållne enligt 8 §inställdes till förhör, avlåta framstäUning tiU rätten om hans häktande. Behövsdet ytterligare utredning för prövning av häktningsfrågan, får åklagaren väntamed framställningen. Den skall dock avlåtas så snart det kan ske och senast påfemte dagen efter den, då beslut om anhållande meddelades eller den anhållneinställdes för förhör. Görs inte framställning enligt vad som har sagts,skaU den anhållne friges. I samhand med framställningen skall till rätten samt tillden anhållne och hans försvarare överlämnas protokoll eller anteckningar övervad dittUts förekommit under förundersökningen i den mån de har betydelse förprövningen av häktningsfrågan. Rätten kan dock medge att överlämnandet fåranstå . Påkallas förhör med annan än den anhållne, skall ocksåuppgift lämnas därom. Häktningsframställning skall göras somanhållningsbeslutet meddelades eller senast dagen därefter. Om det finns synneriigaskäl, får framställningen göras senast tredje dagen efter an-hållmngsbeslutet. Har anhållningsbeslutet meddelats i den misstänktesfrånvaro, skall vid tillämpning av första stycket som dag för beslutet ansesdagen då beslutet verkställdes. Görs inte häktningsframställning inom föreskriven tid,skall åklagaren häva anhållningsbeslutet-. Då framställning enhgt 12 § inkommit, skall rätten, såsnart ske Har en häktningsframställning gjorts, skall rättensamma dag eller Senaste lydelse 1981: 1294. kanoch, om synnerligt hinder ej möter, sist å fiärde dagen därefter hållaförhandling i häktningsfrågan. Utsattes huvudförhandUng att hållas inom envecka, sedan framställningen inkom, må dock, om ej rätten finner särskildförhandling böra äga rum, med förhandlingen anstå tiU huvudförhandlingen. senastdagen därefter hålla förhandling i häktningsfrågan. Om det finns synneriigaskäl, får förhandlingen dock hållas . Häktningsförhandlingen får aldrig hållas senare än fiärdedagen efter det att den misstänkte greps eller anhållningsbeslutet verkställdes. Vid förhandling i häktningsfrågan skall den som yrkathäktning så ock, om ej synnerligt hinder möter för den anhållnes inställande,denne vara tillstädes. Den som yrkat häktning skall ange de omständigheter, varpåyrkandet grundas. Den anhållne och hans försvarare skall få tillfälle attyttra sig. Utöver vad handlingarna från förundersökningen innehåller samtparterna i övrigt anför får utredning angående brottet inte förebringas, omdet inte finns särskilda skäl till det. Vid häktningsförhandlingen skall den som yrkar häktningoch, om det inte finns synnerligt hinder, den anhållne vara närvarande. Den som yrkar häktning skall angede omständigheter som han grundar sitt yrkande på. Den anhållne och hansförsvarare skall få tillfälle att yttra sig. Utöver vad handlingarna frånfömndersökning-en innehåller samt vad parterna i övrigt anför får utredningangående brottet inte läggas fram, om det inte finns särskilda skäl till det. Förhandlingen skall såvitt möjligt/or/gå utan avbrott,till dess/rågan kan avgöras. Uppskov må ej äga mm, med mindre synnerliga skäläro därtill, och utan den misstänktes begäran ej längre än . Uppskjutes förhandlingen, skall, omej rätten bestämmer annat, anhållandet fortfara. Häktningsförhandlingen skall, om möjHgt, pågå utan avbrotttill dess häktningsfrågan kan avgöras. Uppskov/dr äga rum endast om det finnssynneriiga skäl /(// det. Uppskovet får inte vara längre än , ominte den misstänkte begär det. Uppskjuts förhandlingen, skall anhållandet bestå, om interätten bestämmer något annat. Sedan förhandlingen avslutats, skall rätten omedelbartmeddela beslut i häktningsfrågan. Beslut om häktning skall innehålla uppgift ådet brott misstanken avser samt kort angiva grunden för häktning- Sedan häktningsförhandlingen avslutats, skall rättenomedelbart meddela beslut i häktningsfrågan. ' Senaste lydelse 1981:1294. Beslutas ej häktning, förordnerätten, att den anhållne skall frigivas. Beslutas häktning av en anhållen som inte är närvarandevid rätten, tillämpas 17 § tredje och fiärde styckena. Beslutas ej häktning, skaU rätten hävaanhåUningsbeslu-tet. Fråga om häktning av den som inte är anhållen får tas upppå yrkande av åklagaren. Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsägandeneller självmant ta upp frågan. Då fråga om häktning väckts, skall, så snart ske kan,förhandling äga rum inför rätten. Om sådan förhandling gälle i fillämpligadelar vad i 14-16 §§ är stadgat. Har den misstänkte kallats till förhandlingeneller förekommer anledning, att han avvikit eller eljest håHer sig undan,utgöre dock hans utevaro ej hinder för förhandlingen. Uteblir målsäganden,ehuru han kallats till förhandlingen, må frågan avgöras utan hinder därav. Har rätten beslutat häktning avnågon, som ej är vid rätten tillstädes, skall, så snart beslutet verkställts,anmälan därom göras hos rätten. En fråga om att häkta den som inte är anhållen får tas upppå yrkande av åklagaren. Efter åtalet får rätten även på yrkande av målsägandeneller självmant ta upp frågan. Då en fråga om häktning enligt första stycket har väckts,skall häktningsförhandUng inför rätten hållas . Ifråga omsådan förhandling gäUer i tillämpliga delar vad som sägs i 14-16 §§. Har denmisstänkte kallats till förhandlingen eWtrfinns det anledning att anta att hanavvikit eller på annat sätt håller sig undan, utgör dock hans utevaro ej hinderför förhandlingen. Uteblir målsäganden trots att han kallats till förhandlingen,får frågan ändå avgöras. Har rätten beslutat om häktning av någon som inte ärnärvarande vid rätten skall, så snart beslutet har verkställts eller hindretför hans närvaro har upphört, anmälan om detta göras hos rätten. När en anmälan enligt tredje stycket har gjorts, skaUrätten eller senast dagen därefter hålla förhandling i häktningsfrågan.Om det finns synnerliga skäl, får förhandtingen dock hållas senare.Häktningsförhandlingen får aldrig hållas senare än fiärde dagen efter det atthäktningsbeslutet har verkställts eller hindret för den misstänktes närvaro vidrätten har upphört. ' Senaste lydelse 1981: 1294. JuU 1987/88:7 Då rätten beslutar häktning enligt 16 § av anhållen ellerenligt 17 § av någon, som är vid rätten tillstädes, eller då anmälan omhäktningsbesluts verkställande inkommer, skall, om ej åtal redan väckts, rättenutsätta den tid, inom vilken åtal skall väckas. Denna må ej bestämmas längre,än som finnes oundgängligen erforderligt. Överstiger den utsatta tiden , skall rätten, sålänge den misstänkte är häktad och till dess åtal väckts, med högst två veckorsmellanrum ånyo hålla förhandling, som sägs i 1416 §§, och därvid särskilttUlse, att utredningen be-drives så skyndsamt som möjligt. Finnes med hänsyntill utredningens beskaffenhet eller av annan omständighet uppenbart, attförhandling inom nu angiven fid skulle vara utan betydelse, må dock rätten bestämmalängre tids mellanrum. Finnes den utsatta tiden otillräcklig, må rätten, omframställning därom göres före tidens utgång, medgiva förlängning av tiden. Då rätten beslutar om häktning skall, om inte åtal redanhar väckts, rätten sätta ut den tid, inom vilken åtal skall väckas. Tiden fårinte bestämmas längre än vad som är oundgängligen nödvändigt. Är den utsatta tiden otillräcklig,får rätten medge förlängning av tiden, om detta begärs före tidens utgång. Denmisstänkte eller hans försvarare skall om möjligt beredas tillfälle att yttrasig. Väcks inte åtal , skall rätten, så längeden misstänkte är häktad och till dess åtal har väckts, med högst ny förhandling i häktningsfrågan och därvid särskilt se tillatt utredningen bedrivs så skyndsamt som möjligt. Är det med hänsyn tillutredningen eller av annan anledning uppenbart att förhandling inom nuangiven tid skulle vara utan betydelse, får rätten bestämma längre tidsmellanrum. Tid för åtals väckande behöver inte bestämmas då rättenbeslutar om häktning enligt 3 § eller om häktning av någon som inte är närvarandevid rätten. Har någon som är närvarande vidrätten häktats med stöd av 3 §, JuU 1987/88:7 //are/inom tid, som avses i 18 §,åtal väckts eller titt rätten inkommit framställning om förlängning av tideneller förekomma eljest ej längre skäl för häktning, förordne rätten omedelbartatt den häktade skall frigivas. skallåklagaren, så snart han anser att det finns sannolika skäl för att denmisstänkte begått brottet, an-mäta detta tUl rätten. Rätten skall samma dageller senast dagen efter en sådan anmälan hålla ny förhandling ihäktningsfrågan. Om det finns synnerliga skäl, får förhandlingen dock hållassenare. Förhandling måste alltid, oberoende av anmälan, hållas inom en veckafrån häktningsbeslutet. Om det när förhandlingen hålls inte framkommit sannolikaskäl för att den misstänkte begått brottet eller i övrigt inte längre finnsskäl för häktning, skatt beslutet om häktning hävas. Rätten skall häva etthäktningsbeslut, 1. om inteinom den tid som avses i 18 § åtal har väckts eller förlängning av tiden harbegärts etter 2. om detinte längre finns skäl för beslutet. Innan åtal har väckts, får häktningsbeslutet hävas ävenav åklagaren. Rätten skall underrättas om åtgärden. Väckes i mål, som fullföljts titthögre rätt, fråga om häktning, äge denna utan förhandling besluta däröver; ärden misstänkte anhållen skall beslut meddelas sist å fiärde dagen efter detframställning om hans häktande inkom titt rätten. Finnes förhandlingerforderlig, skaU den hållas så snart ske kan. Om sådan förhandling gälle vad i14-17 §§ är stadgat. Dömes den misstänkte för brottet och är han häktad, pröverätten enHgt de i detta kapitel angivna grun- Döms den misstänkte för brottet och är han häktad, skallrätten, enHgt de grunder som anges i detta JuU 1987/88:7 derna,huruvida han skall i häkte avbida, att domen vinner laga kraft; är denmisstänkte å fri fot, må rätten förordna, att han skall häktas. Vid tillämpning av första stycket skall bestämmelserna idetta kapitel om häktning av den, som skäligen kan befaras undandraga sigstraff, gälla även ifråga om den som skäligen kan befaras undandraga sig utvisning.Förordnandet om häktning gäller dock ej under tid då den dömde avtjänarfrihetsberövande påföljd som har ådömts honom i målet. kapitel,pröva om han skall stanna kvar i häkte till dess domen vinner laga kraft. Omden misstänkte inte är häktad, får rätten förordna att han skall häktas. Vid tillämpning av första stycket skall bestämmelserna idetta kapitel om häktning i de faU där det finns risk för att den misstänkteundandrar sig straff, gälla även i de fall där det finns risk för att den misstänkteundandrar sig utvisning. Förordnandet om häktning skaU dock inte gälla underden tid då den dömde avtjänar en frihetsberövande påföljd som han har dömtstiU i målet. Den som är häktad skaH utan dröjsmål föras tiH allmänthäkte. Är det av synnerlig vikt att denhäktade för utredning angående det brott, som föranlett häktningen, eller ettannat brott, för vilket han misstänks, förvaras på annan plats än som anges iförsta stycket, får rätten på yrkande av åklagaren förordna att överförandettills vidare skall anstå.