bet · GB01KU32 · 1987-12-31 00:00:00 — När det gäller riksdagsledamöternas rekrytering är enligtutskottets uppfattning en sådan analys som föreslås i motion 1986/87:K306 av stort q intresse.I den forskningsverksamhet på riksdagsområdet som bedrivs med KU 1987/88:32stöd av behandlas också dessa frågeställningar. Underhösten 1988 kommer resultatet av vissa av dessa undersökningar att publiceras ibokform. Något initiativ från sida är således inte påkallat.Motionen avstyrks. Mandatperiodens längd och den gemensamma valdagen I kommittén enade sig de fyra största riksdagspartierna omatt mandatperioderna borde förlängas till . Detta noteras medtillfredsställelse av justitieministern. Däremot rådde det delade meningar ikommittén om huruvida riksdagsvalen och de kommunala valen skulle äga rumsamtidigt eller ej. Kommitténs majoritet bestående av de socialdemokratiskaledamöterna förordade att den gemensamma valdagen bevarades. Företrädarna förde borgerliga partierna föreslog däremot att valen till och till dekommunala församlingarna skulle hållas åtskilda med mellanrum.Vpk-ledamoten förespråkade ett bibehållande av nuvarande system. Mot dennabakgrund avstår regeringen att lägga fram förslag i denna fråga. I sju likalydande yrkanden i följdmotioner och motionerfrån allmänna motionstiderna 1987 och 1988 föreslår moderata samlingspartiet,, samt () en övergång till fyraårigamandatperioder och skilda valdagar (1986/87:K206 yrk. 9, X227 yrk. 1, K230yrk. 1, 1987/88:K11 yrk. 8, K17'yrk. 1 delvis, K202 yrk. 9, K225 yrk. I enmotion (fp) från allmänna motionstiden (K613 yrk. 3) förordas skildavaldagar. Beträffande motiveringarna hänvisas till motionerna. Utskottet beklagar att kommittén inte kunde enas om enlösning av denna fråga. Någon förnyad sakbehandling av frågan i utskottet eller i en ny kommitté finner utskottet inte meningsfull. Utskottet avstyrker samtliga motioner. . '; Vårt nuvarande valsystem är i allt väsentligt utformatefter de principer som' grundlagberedningen 1967 presenterade i sitt förslagtill partiell författningsreform. Beredningen hade enats om fem riktpunkterför konstruktionen av det nya valsystemet. De innebär att valsystemet bör varaså utformat 1. att man med undantag för effekterna avsmåpartispärren (punkt 5) får en fördelning av riksdagsmandaten mellan partierna som är rättvisande med hänsyn till valresultatet i hela landet (riksproportionalitet), 2. attriksproportionaliteten inte kan rubbas genom konstlade partibild- 11 ningar eller andra valtaktiska manövrer. 3. attriksproportionaliteten inte kan rubbas genom ändringar i valkretsin- KU1987/88:32 delningen, 4. att systemetleder till en tillfredsställande regional representation som är så stabil sommöjligt med hänsyn till kravet på riksproportionalitet, 5. att det försvårar för mycket små partier att vinnarepresentation i . och regeringen ställer sig helt bakom dessa riktpunkter: Densamverkan som års val etablerades mellan och kdsvisade enligt folkstyrelsekommittén att den gällande lagstiftningen gjorde detmöjligt såväl för en partiorganisation att få representation i utanatt ha stöd hos av väljarkåren som att proportionaliteten mellan departiorganisationer som åtnjutit ett större väljarstöd kunde rubbas. Kommitténansåg det emellertid inte möjligt att genom lagstiftning förhindra detta utanatt ingående reglera partiernas interna förhållanden. Då lagstiftning inteansågs vara en bra utväg, var det enligt kommittén desto viktigare attpartierna i enlighet med de angivna riktpunkterna handlar på ett sådantsätt att fyraprocentsspärren upprätthålls och att proportionaliteten överdenna inte rubbas. Regeringen ansluter sig till denna ståndpunkt med tilläggetatt en annan utveckling kan framtvinga förnyade överväganden om lagstiftning iämnet trots de nackdelar som är förenade med detta. Frågan om valsamverkan mellan partier tas upp i motion K17(c) utan att särskilt yrkande ställs. I likhet med representanti kommittén anför motionärerna att om man skall förhindra valsamverkan kan detinte ske genom motivuttalanden. Om sådana uttalanden skall ha någon rättsligverkan förutsätter det en ändring av den gällande rättsregeln. Enligt motion1987/88:K708 yrkande 1 av () bör vallagen underlätta valsamverkanmellan politiska partier. En utbredd taktikröstning är inte något positivt utanklart oacceptabelt. Spärrfrågan behandlas i flera motioner. Vpk föreslår ettslopande av fyraprocentsspärren (1986/87:K203 och 1987/88:K13 yrk. För attslippa alltför kraftiga marginaleffekter förordar AlfSvensson (c) ett"intrappningssystem" som skulle börja vid (1986/87:K227 yrk. 2,1987/88:K11 yrk. 2 och 7, 1987/88:K225 yrk. Beträffande frågan om valsamverkan mellan parder delarutskottet den uppfattning som uttalades av kommittén och till vilkenproposition ansluter sig. I spärrfrågan anförde kommittén att erfarenheterna frånandra länder visade att det för demokratins funktionsduglighet är väsentligtatt valsättet ' inte leder till en långtgående partisplittring i parlamentet.Mot denna bakgrund ville kommittén inte föreslå någon förändring av denuvarande spärreglerna. Utskottet har samma uppfattning och föreslår attmotionerna avslås. Extraval KU 1987/88:32 Propositionenföljer komrnitténs förslag att tiden för genomförande av extra val förkortasfrån . Vissa tidsfrister för bl.a. förtidsröstning måstetill följd härav ändras. Enligtmotion 17 yrkande 1 delvis (c) bör en utredning ske om avskaffande avregeringens rätt att anordna extra val och upplösa den folkvalda . Denär inte förenlig med överhöghet i övrigt. Skall möjligheten finnaskvar bör det vara själv som beslutar. Kommitténframhöll att möjligheten att upplösa och anordna extra val är detyttersta instrumentet för att pröva representativitet förfolkopinionen under en löpande mandatperiod. Extra val aktualiseras främst i deovanliga situationer då en konflikt uppstått mellan och regeringen ien viss fråga och denna fråga har en sådan polidsk tyngd att regeringensställning påverkas. Även i andra situationer då regeringens ställning ellersammansättning har starkt förändrats kan i undantagsfall ett nyval varalärnpligt. uppfattning är nyvalsinstitutet ett viktigt inslag i vårt politiskasystem. Det borde bibehållas och effektiviseras bl.a. genom att förkorta tidenmellan beslutet om extra val och själva valet. Kommittén påpekade också attriksdagen har möjlighet att framkalla en riksdagsupplösning. Ifråga om upplösningsrätten ställer sig utskottet bakom de bedömningar somgjorts av kommittén. Utskottettillstyrker de föreslagna förändringarna i vallagen m.m. när det gällertidsfristen för anordnande av extra val. Kommitténansåg att man borde underlätta för väljarna att inom ramen för sitt partivalpåverka vilka kandidater som väljs för ett parti. Den föreslog därför attväljarna genom en siffermarkering i en särskild ruta på valsedeln fick ange omnågot annat än listans första namn skall placeras överst på valsedeln. Ipropositionen anges att ett flertal remissinstanser har haft invändningar mot förslaget. Så har t.ex. nästan alla länsstyrelser som yttrat sig ansett att sammanräkningen skulle försvåras och att det skulle behövas resursförstärk ningar. Justitieministern tror att det skulle bli ganska svårt att utan omfattande informationsinsatser få väljarna att förstå hur det föreslagna systemet skulle fungera. Risk finns att man komplicerar röstningen så att 13 antaletunderkända valsedlar ökar. Han säger sig också tvivla på att det KU1987/88:32 ; föreslagna systemet skulle få ett sådant genomslag i valen att detfår någon praktisk betydelse. Justitieministern pekar vidare på deadministrativa problem som ett genomförande av förslaget kan ge upphov till. Härtill kommer enligt propositionen att det underberedningen av ärendet i med företrädarna förriksdagspartierna visat sig att någon tillräcklig uppslutning kring förslagetinte finns. Mot den angivna bakgrunden avstyrks kommitténs förslag i dennadel. I motion K17 yrkande 1 delvis (c) beklagas attpropositionen inte tar upp kommitténs förslag om ökat inslag av personval. Detförutsätts att denna fråga blir en del av den fortsatta reformeringen avförfattningen. Kommitténs personvalsförslag anses i motion 1986/87:K230 (fp)inte tillräckligt. Det föreslås att en metod som innehåller ett betydligtstörre inslag av personval tas fram (yrk. Partiernas roll som bärande element i den svenskarepresentativa demokratin går igen i utformningen av valsystemet. Väljaren tari första hand ställning till de alternativ som partierna utgör. Möjligheternaatt inom partivalets ram påverka vilka personer som skall ta plats i debeslutande församlingarna är begränsade. De existerar framför allt då ett partii en valkrets väljer att gå fram med flera listor med olika kandidater. Som ensärskild garanti mot maktfullkomlighet hos de nominerande instanserna kan manockså se möjligheten för särgrupper inom ett parti att föra fram egna listor,s.k. På grund av de regler i vallagen som syftar till att skyddapartibeteckningar måste dessa listor toppas av en av partiet anmäld kandidat.Annars tillgodoräknas valsedeln endast partiet. Såsom valsystemet är utformat blir således partiernasnomineringsarbete av avgörande betydelse. Det kommer i de flesta fall att bliutslagsgivande för vilka personer som har en reell chans till inval. Den studiesom kommittén lät utföra i samband med val (SOU 1986:27 s. 119 ff.)visade att fastställandet av partiernas kandidatlistor föregås av ettomfattande nomineringsarbete i vilket stor hänsyn tas till frågan omkandidaternas representativitet för olika grupper bland medlemmarna och iväljarkåren. Två kommittéer, först personvals- och valkretsutredningen(SOU 1977:94) och senast folkstyrelsekommittén, har lämnat förslag tillförstärkning av personvalsinslaget. Båda förslagen har fått ett svaltmottagande och kritiserats från både principiella och tekniska utgångspunkter.Detta uppfattar utskottet som ett uttryck för att ett tillräckligt intresseför personvalsfrågan inte föreligger. Utskottet finner det därför förnärvarande inte meningsfullt med ytterligare utredningar i frågan. 7.Förhandsanmälan av parti KU 1987/88:32 föreslog att partier som skall deltai något allmänt val skall anmäla sitt deltagande senast en månad före valdagen.Partier som inte anmält sig får inte delta i mandatfördelningen. Den nuvarandeordningen med registrering av partibeteckningar avskaffas, men skyddet förpartibeteckningar upprätthålls enligt kommittén i samma omfattning somhittills. Förslaget innebär att partidefinitionen i 3 kap. 7 § regeringsformenändras. I propositionen lämnas en redovisning av argumentationenför och emot förslaget. För förslaget talar att väljarna inför ett val måstekunna ta ställning till olika alternativ på ett så bra beslutsunderlag sornmöjligt. Från den synpunkten är det av vikt att det inför ett val står fulltklart vilka partier som deltar i detta. En annan vinst med kommitténs förslagär att man slipper den definition i grundlagen som får sägas mindre välåterspegla realiteterna i den politiska processen. Till fördelarna hör vidareatt den nuvarande registreringen av partibeteckningar kan avvaras. Härigenomslipper man ifrån det ansökningsförfarande enligt vilket ett visst antalröstberättigade medlemmar måste biträda ansökan och därvid uppge såväl kyrkobokföringsortsom personnummer. Som kommittén framhållit får ansökan karaktären av ettåsiktsregister. En ytterligare fördel är att sådana enstaka röster som i dagavges under mer eller mindre parodiska partibeteckningar inte längre kommer attgodkännas. Mot förslaget talar att det onekligen innebär en vissinskränkning i den fria nomineringsrätten. Det blir inte längre möjligt för nyapolitiska formationer som utkristalliserar sig under slutet av en valrörelseatt göra sig gällande i valet. Andra nackdelar med förslaget är av mera praktisk naturoch kan enligt propositionen i viss utsträckning rättas till. En invändning äratt eftersomen partibeteckning kan förhandsanmälas av vem som helst det går attberöva andra partier möjligheten att anmäla kandidater till skydd för samrhapartibeteckning. Det hinder som lagen enligt kommittéförslaget skulle resa motsådana illojala förfaranden består i att det inte skulle vara tillåtet ätt,anmäla kandidater till skydd för en partibeteckning som något annat parti har anmälti tidigare val. Genom en övergångsbestämmelse som jämställer nuvaranderegistrering med en anmälan i den nya ordningen kan man enligt propositionenockså förhindra att någon efter den nya lagens ikraftträdande anmäler ett partiunder en beteckning som tidigare använts av ett parti. En olägenhet som också måste kunna förebyggas är riskenför att partibeteckningar som kan förväxlas kommer till användning i ett val. Kommittén anser att samma skydd mot sådana förfaranden som föreligger kan uppnås i ett system med förhandsanmälningar. Det kan ske i huvudsak genom att man inte får anmäla kandidater till skydd för en partibeteckning som kan förväxlas med beteckningen för något annat parti som redan anmält sitt deltagande eller som med anledning av en tidigare gjord anmälan kan förväntas komma att anmäla sitt deltagande. Men den reglering som kommittén föreslagit innebärenligt propositionen inte något j5 skydd motatt listor utan kandidatnamn upptar en förväxlingsbar partibe- KU1987/88:32 teckning.Det kan inte uteslutas att sådana listor skulle kunna tillhandahållas väljarna isyfte att minska väljarandelen för ett parti vars beteckning I propositionen avvisas tanken på en regel som hindraranmälan av förväxlingsbara partinamn såsom stridande mot en viktig grundtankebakom kommittéförslaget, nämligen att systemet med anmälan av partierinte skall ha något inslag av statlig kontroll av partierna. Den sammanfattande bedömningen i propositionen är attfördelarna väger över jämfört med nuvarande ordning. Avslagsyrkande på förslaget om obligatoriskförhandsanmälan föreligger i tre motioner. Enligt motion av () ligger den allvarligaste bristen i förslaget i den"gummiparagraf" som införs i grundlagen. En enkel riksdagsmajoritetkan med minsta möjliga marginal fastställa villkoren för anmälantill deltagande i ett val på ett så orimligt sätt att endast majoriteten kanuppfylla villkoren (yrk. 1, 4, 5 och 6). I motion K13 yrkande 3 (vpk) avstyrksförslaget med hänvisning till att det försvagar skyddet för partibeteckningar.Enligt motion K17 (c) har inte den nuvarande friare ordningen medfört någrastörrC' påvisbara problem. Det är därför inte motiverat att inskränkamedborgarnas demokratiska rätt att själva bestämma vilka partigrupperingar devill bilda och vilka kandidater de vill rösta för (yrk. Något yrkandeställs inte i motionen KIO (fp). Det framhålls dock att det är angeläget att enförändring i enlighet med förslaget kan genomföras i bred politisk enighet.Skulle denna inte föreligga anser man det olämpligt att genomföra förändringen. I några andra motioner behandlas frågor angåendepartibeteckningar m.m. I motion K12 av () föreslås att enregistrerad symbol skall få förekomma tillsammans med partiets namn påvalsedeln. Enligt motion 1986/87:K706 av m.fl. (s) är användningenav geografiska namn och ortsnamn i partibeteckningar (t.ex. ,) förvirrande och bör inte få förekomma. Ett krav på förhandsanmälan för partier som avser attdelta i ett allmänt val skulle innebära att väljarna före valet fickveta vilka röstningsalternativ som föreligger. Det är heller ingen tvekan omatt förslaget skulle ha en rad klara fördelar i ordningshänseende. Å andrasidan kan det inte förnekas att förslaget betyder en viss inskränkning inomineringsrätten genom att partier som uppkommer eller bestämmer sig för attdelta efter anmälningstidens utgång inte får ställa upp. Denna inskränkninguppvägs i propositionen inte heller av den utökning av nomineringsrätten somskulle ha blivit följden om kommitténs förslag om ökat personval genomförts.Utskottet vill därför förorda att förslaget om obligatorisk förhandsanmälanavslås av . Utskottet vill också hänvisa till den tveksamhet tillförslaget som justitieministern ger uttryck för i propositionen. En följd avdetta ställningstagande är att de övriga förslag i propositionen somförutsätter obligatorisk förhandsan- mälanockså avstyrks (se nedan avsnitten 9 och 15). Utskottets ställningsta- KU1987/88:32 gande innebär ett tillstyrkande av motionerna yrkandena 1, 4,5 och 6, K13 yrkande 3 och K17 yrkande 2. I detta sammanhang tar utskottet upp några motionsvisväckta frågor som rör partibeteckningar. I motion K12 föreslås att vallagen ändras så att enregistrerad symbol får förekomma tillsammans med en partibeteckning påvalsedlar. Enligt 5 kap. 3 § vallagen får en partibeteckningregistreras om vissa villkor är uppfyllda. Bl.a. skall partibeteckningen beståav eller innehålla ord. Den skall vidare ej antas kunna leda till förväxlingmed tidigare registrerad beteckning. I sammanhanget kan också erinras omogiltighetsreglerna i 14 kap. 4 § första stycket vallagen. Enligt dessa reglerär valsedel ogiltig, om den saknar partibeteckning eller upptar mer än enpartibeteckning eller om den är försedd med kännetecken som uppenbarligenblivit anbragt på valsedeln med avsikt. Frågan om huruvida en symbol fårregistreras tillsammans med en partibeteckning behandlas inte i förarbetena.Detsamma gäller frågan om en symbol skulle vara ett sådant kännetecken somskulle kunna leda till att valsedeln blir ogiltig. Dessa frågor har heller intevarit föremål för prövning av behöriga myndigheter. Utskottet finner inte tillräckliga skäl föreligga för attta något initiativ med anledning av motionen. Den avstyrks följaktligen. Enligt motion 1986/87:K706 äranvändningen av geografiska namn och ortsnamn i partibeteckningar förvirrandeoch bör inte få förekomma. Utskottet kan ha en viss förståelse för den synpunktsom framförs i motionen. Ett förbud av det slag som förordas kan emellertid avprincipiella skäl inte godtas. 8.Problem med den fria nomineringsrätten Propositionen följer kommitténs förslag att personer,vilkas namn förekommer på valsedlar utan att de har samtyckt till detta, skallges möjlighet att till anmäla att de inte önskar kandidera pådessa valsedlar. Enligt motion 1986/87:K707 av ochBörje () bör den vars namn sätts på valsedel i allmänna val ha givitsitt skriftliga samtycke till detta. Har så ej skett skall namnet på valsedelnanses obefintligt. Kommittén ansåg i och för sig att det effektivaste sättetatt komma till rätta med dessa problem vore att föreskriva att alla valsedlarskulle tryckas i central regi och att den som lämnar in ett manuskript skullekunna uppvisa godkännande från samtliga kandidater som tagits upp på valsedeln.Detta skulle emellertid enligt kommitténs uppfattning leda till en omfattande byråkrati och dessutominnebära svårigheter att utnyttja den fria nomine- ' 1vö//öö.Jz , ringsrätten. Utskottetansluter sig till komrnitténs uppfattning och föreslår att motionen avslås.Propositionens förslag tillstyrks. Valsedlar med mer än en partibeteckning Kommitténföreslog att den,nuvarande regeln, att en valsedel är ogiltig om den upptar merän en partibeteckning, skall ersättas av en bestämmelse om att en valsedel ärogiltig om det inte av den klart framgår vilket parti den avser. Propositionenföljer kommitténs förslag. Förslagetbygger på att systemet med obligatorisk förhandsahmälan införs. Om riksdagenföljer utskottets tidigare avstyrkan av förslaget om förhands-anmälan har ävendetta förslag fallit. Fördelning av Utjämningsmandat på valkretsar Propositionenföljer kommitténs förslag att uddatalsmetoden - utan jämkning av förstadivisorn till 1,4-skall användas vid fördelning inom ett parti av utjämningsmandatvid väl till och landstingen. Härigenom kommer utjämningsmandatenatt fördelas mera rättvist mellan valkretsarna. Utskottettillstyrker propositionens förslag. Kommitténföreslog att kyrkofullmäktigvalen skulle flyttas före de övriga valen. Ett genomförande av detta förslag skulle också göra det möjligt för länsstyrelserna att medverka i valsedelsproduktionen på samma sätt som vid de övriga allmänna,valen. I frågan om flyttning av valdagen var kommittén inte enig. Ipropositionen konstateras att det inte har gått att uppnå politisk enighet avtillräcklig grad om ändrad tidpunkt för kyrkofullmäktigvalen. Frågan omsambandet mellan kyrkan och staten är inte heller slutligt löst. Enligtpropositionen bör inte några förslag läggas fram som skulle kunna försvåra enlösning av detta spörsmål. Härtill kommer att frågan har sådant samband medspörsmålet om mandatperiodens längd och den gemensamma valdagen att den intebör behandlas separat från detta. Om man behåller den nuvarande ordningen medkyrkofullmäktigval som övriga val finns jg det enligt propositioneninga praktiska möjligheter att låta länsstyrelserna medverka ivalsedelsframställningen, vilket föreslagits av kommittén. Motionerna KU 1987/88:32 Beträffande tidpunkten för kyrkovalen föreslås i motion1987/88:K15 av () att kyrkovalen förläggs till dengemensamma valdagen.-Därmed skulle valdeltagandet öka markant liksomrriöjligheterna för såväl väljare som partier att sätta in de kyrkliga frågornai ett större sammanhang. I moderata partimotioner från allmänna motionstiderna 1987och 1988 (K206 yrk. 10 resp. K202 yrk. 10) förespråkas en kyrkans valdag. Dennabör placeras i oktober året före kommunfullmäktigvalen. Förändringen skulleenligt motionerna innebära att ökad uppmärksamhet från väljare, partiorganisationeroch media skulle kunna riktas mot de kyrkliga valen. Frågan om poströstning i kyrkofullmäktigval tas upp imotion 1986/ 87:K606 av och (). För attunderlätta poströstning vid kyrkofullmäktigval borde enligt motionen postenges möjligheter att förbättra sin service. Tillfredsställande skyltning börfinnas som talar om att poströstning pågår. Partier och övriga grupper somdeltar i valet bör få möjligheter att själva på postkontoren lägga utvalsedlar. Utskottet delar regeringens uppfattning attförutsättningarna för att ändra tidpunkten för kyrkofullmäktigvalen inteföreligger. Motionerna 1986/ 87:K206 yrkande 10, 1987/88:K15 och K202 yrkande10 avstyrks. Förutsättningarna för en förbättrad service vidpoströstningen i kyrkofullmäktigval skulle ha förbättrats om kommitténsförslag till ändrad tidpunkt för dessa val genomförts. Om det inom ramen förnuvarande ordning går att förbättra servicen är en fråga som det närmast fårankomma på att pröva. Motion 606 avstyrks. Propositionen följer kommitténs förslag att förkorta ' den minsta tid som enligt huvudregeln skall förflytamellan den tidpunkt då ett förslag till grundlagsändring första gången anmäls ikammaren och valet. Utskottet har ingen erinran mot förslaget. Kommitténs majoritet motsatte sig förslag om utvidgning avfolkomröstningsinstitutet. Justitieministern delar kommitténs uppfattning idenna fråga. Ett ökat inslag av folkomröstningar skulle försvaga detrepresentativa styrelseskicket och motverka strävandena att stärka riksdagensställning. Motionerna KU 1987/88:32 Fråganom vidgade möjligheter till folkomröstningar behandlas i flera motioner. Kravframförs från samtliga borgeriiga partier att en minoritet av riksdagensledamöter, vanligen en tredjedel, skall kunna utlösa en rådgivandefolkomröstning (se 1986/87:K206 yrk. 14, 1987/88:K10yrk. 3, K17yrk. 1 delvis,K202 yrk. Möjlighet till minoritetsinitiativ när det gäller kommunalafolkomröstningar behandlas också av moderata samlingspartiet (1986/87:K206 yrk.14, 1987/88:K202 yrk. Tanken på beslutande folkomröstningar i andra frågorän grundlagsfrågor tas upp av och av ()(1987/88:K17 yrk. 1 delvis resp. 1986/87:K224 och 1987/88:K219). Slutligenbehandlas i några moderata motioner medbor-garinitierade folkomröstningar, s.k.folkinitiativ (1986/87:K206 yrk. 14, K224, 1987/88:K202 yrk. 15 och K219). Utskottetdelar den uppfattning som kommer till uttryck i propositionen. Kommitténsmajoritet motsatte sig tanken på införande av en författningsdomstol.Justitieministern delar denna uppfattning och framhåller att konstruktionen meden författningsdomstol är främmande för vårt samhällsskick.