bet · GB01LU33 · 1987-12-31 00:00:00 — om vårdnad om barn m.m. I betänkandet behandlar utskottet nio motioner som påolika sätt anknyter till frågan om vårdnad och umgänge med barn. I motionernatas upp frågor om bl. a. förbud mot vårdnad och umgänge i vissa fall, domstolssammansättning i mål om vårdnad och umgänge och juridiskt biträde åt barnet isådana mål samt vidare spörsmål om interimistiska beslut, vårdnadsutredningar,samarbetssamtal, handläggningen av verkställighetsfrågor och resekostnader m.m.vid utövande av umgänge med barn. Två av motionerna berör också reglerna omunderhållsbidrag och i en av motionerna tas upp problemet med olovligabortföranden av barn i internationella förhållanden. Vidare behandlarutskottet en motion om situationen för ensamstående män. Utskottet har i hållit en hearingmed anledning av de frågor som behandlas i motionerna. Synpunkter har därvidinhämtats från bl. a. representanter från socialförvaltningarna i ochNorrköping, tingsrätterna i och , länsrätten i Östergötlandslän liksom från företrädare för advokatkåren. Utskottet förordar att motionen om ensamstående månssituation och de motioner som rör resekostnader vid utövande av umgänge i dessadelar överlämnas till kommittén (S 1986:05) för översyn av reglerna för underhållsbidragtill barn och bidragsförskott. Övriga motionsyrkanden avstyrks av utskottet,bl. a. med hänvisning till de beredningsarbeten som pågår inomjustitiedepartementet och till pågående utredningsarbete. Till betänkandet har fogats fyra reservationer. En reservation(fp, c) avser frågan om förutsättningarna för utövande av umgänge med barn. Itre reservationer (fp) yrkas bifall till motionskrav rörande expertmedverkan,interimistiska vårdnadsbeslut och verkställighet av vårdnads- och umgängesavgöranden.Vidare har ett särskilt yttrande (fp) fogats till betänkandet. I987/88:L402 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att skalländras så att en far som sexuellt utnyttjat sitt barn aldrig kan få vårdnadenom detsamma. 1987/88:L410 av ochUlla-Britt Åbark (båda s) vari yrkas 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen 1 1987/88. anförts ombehovet av lagstiftning som innebär att vårdnadsutredningar LU 1987/88:33skall vara avslutade , 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avlagstiftning som innebär att föräldrar skall åläggas att hossocialförvaltningen diskutera vårdnadsfrågan innan den avgörs, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avskärpta regler för att tillförsäkra en förälder med umgängesrätt möjlighetenatt faktiskt utöva umgänget, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftningsom innebär att barn i vårdnadstvister får rätt till eget juridiskt ombud, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftningsom innebär att samhället skall bidra med ekonomiskt stöd för resekostnader ivissa umgängessituationer, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftningsom innebär att föräldrar vid äventyr av vite skall kunna åläggas att inställasig hos socialmyndigheterna för samtal i sådana fall där rätten till umgängeinte fungerar, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om lagstiftningsom innebär att i tvistiga fall skyldigheten att betala underhållsbidragalltjämt skall bestämmas av domstol men att fastställandet av bidragsbeloppetsstorlek skall ankomma på . 1987/88:L412 av m. fi. (fp) vari medhänvisning till vad som anförts i motion l987/88:So236 yrkas 1. att hos regeringen begärförslag till sådan ändring i angående vårdnad och umgänge somanförts i motionen, . 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om bortförande av barn, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om barnpsykolog eller motsvarandebarnexpert vid handläggning av vårdnads- och umgängesmål. 1987/88:L414 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet aven översyn av reglerna för handläggning av mål rörande barn i syfte attåstadkomma bättre samordning och undvika många och långa processer. 19S7/88:L415 av () vari yrkas 1. att hos regeringen begär förslag om nyaregler vid in dexuppräkningen av underhållsbidrag till barn i enlighet med motionen, 2. att beslutar att kostnader för resor m.m. isamband med utnyttjandet av umgängesrätten med barn i skilsmässoförhållanden skall göras avdragsgilla. 1987/88:L416 av Per Stenmarck och (båda m) variyrkas att beslutar om ett tillägg till 6 kap. 15 § avinnebörd att kostnaderna för umgängesrätt med barn skall delas lika mellan föräldrarna,om ej annat avtalats. 1987/88:L419av () vari yrkas a« som sin LU 1987/88:33mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för attsäkra föräldrars och barns rätt till umgänge med varandra efter skilsmässaeller separation. 1987/88:L420 av och (båda c)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att stärka de ensamstående männens situation. 1987/88:L421 av () vari med hänvisningtill vad som anförts i motion 1987/88:So504 yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om konstruktiva separationer. 1987/S8:L422 av m. fl. (m) vari medhänvisning till vad som anförts i motion l987/88:So642 yrkas att hosregeringen begär utredning och förslag om de underhållsskyldiga föräldrarnasrätt att utöva umgängesrätten. Den svenska familjerätten har sedan början av 1970-taletvarit föremål för en fortlöpande reformering. ändrades (FB) regler om vårdnad om barn (prop. 1973:32, LU 20). Reformen innebar bl. a.att frågan om vem av makarna som bär skulden till söndringen inte får tillmätasbetydelse vid avgörandet av vem av dem som efter skilsmässan skall få vårdnadenom barnen. med ändringarna i skilsmässoreglerna infördes bestämmelsersom syftade till att stärka fäders möjligheter att få vårdnaden om sina barn ide fall föräldrarna inte är gifta med varandra. Bestämmelserna innebär attföräldrarna likställs när det gäller rätten att efter särskild prövning fåvårdnaden om sina barn. Ett annat viktigt steg i reformarbetet togs då detinfördes en möjlighet för föräldrar, som inte är gifta med varandra eller somhar skilt sig, att efter prövning av domstol få gemensam vårdnad om sina barn.Vidare utmönstrades termerna barn i äktenskap och barn utom äktenskap ur lagstiftningensom ett led i avvecklingen av den särreglering som gällt för barn tillföräldrar som inte varit gifta med varandra. 1 detta lagstiftningsärendebegärde på hemställan av lagutskottet att förslag till nya regler omunderhållsbidrag skulle läggas fram med förtur (prop. 1975/76:170. LU 33). begäran ledde till att det företogs engenomgripande reform av underhållsreglerna i FB som bl. innebar att dessa -liksom bestämmelserna om bidragsförskott - anpassades till de nya vårdnadsreglerna(prop. 1978/79:12, LU 9). fattade beslut om ändringari bl. a. om vårdnad och umgänge (prop. 1981/82:168, LU 1982/83:17). Ett av syftena med lagändringarna var att stärka barnens rättsliga ställning. Genom lagändringarna blev det bl. a. möjligt för makar att utan särskilt domstolsbeslut efter en skilsmässa gemensamt utöva vård naden om sina barn. Vidare förenklades förfarandet i fall då ogifta föräldrar 2 som börtillsammans med sina barn vill få gemensam vårdnad om barnen. I LU1987/88:33 de ändrade bestämmelserna slås också fast att barnets vårdnadshavarehar ansvar för att barnets behov av umgänge med den andre föräldern tillgodoses. antog också ändringar i FB:sbestämmelser om verkställighet av allmän domstols avgöranden om vårdnad ochumgänge (prop. 1982/83:165, LU 41). Ändringarna innebär bl. a. attmöjligheterna att besluta om polishämtning av barn begränsats och attlänsrättens befogenhet att vägra verkställighet i viss mån utökats. Vidare gesallmän domstol möjlighet att, i samband med avgörande om vårdnad eller umgänge,i vissa fall förordna om verkställighet. tillsattes utredningen (Ju 1977:08) om barnensrätt med uppdrag att överväga olika åtgärder för att stärka barns rättsligaställning. Utredningen skulle enligt direktivensjälv kartlägga problemområdetoch ange i vilka ämnen lagändringar borde komma i fråga. Utredningens första delbetänkande(SOU 1978:10) Om förbud mot aga resulterade i att det i FB infördes förbud motaga av barn. I sitt andra delbetänkande (SOU 1979:63) Om föräldraansvar m.m.lade utredningen fram förslag om bl. a. regler om vårdnad, umgänge ochöverlämnande av barn. Vissa av förslagen kom att ligga till grund för deändringar i FB som genomfördes . Betänkandet innehöll också förslag omtalerätt och representation för barn i mål om vårdnad m.m. År 1982 och 1984fick utredningen tilläggsdirektiv för sitt arbete. Sålunda skulle utredningenbl. a. undersöka om - och i så fall i vilken utsträckning barn skall hatalerätt i mål om vårdnad m.m. Utredningen skulle även utreda huruvidadomstolarna vid handläggningen av sådana mål bör tillföras barnpsykologisk sakkunskap.Utredningen, vars återstående uppgifter numera överförts tillförmynderskapsutredningen (Ju 1984:07), avgav sitt tredjeoch sista delbetänkande (SOU 1987:7) Barnets rätt 3. öm barn i vårdnadstvister- talerätt för barn m.m., vari bl. a. de angivna frågorna behandlas.Betänkandet har remissbehandlats och övervägs inomjustitiedepartementet. På begäran av (SoU 1985/86:29) tillkalladeregeringen en kommitté med uppgift att göra en översyn av reglerna för underhållsbidrag och bidragsförskott. begäran föranleddes av revisorers förslag (förs. 1985/86:17) angående statens utgifter för bidragsförskott m.m. samt motioner angående olika frågor om underhålls bidrag och bidragsförskott. I förslaget förordade revisorerna bl. a. att en utredning angående ett helt nytt system för statens stöd till barn som inte lever tillsammans med båda sina föräldrar kom till stånd samt att därvid vissa delar av FB sågs över. I direktiven för översynsarbetet (dir. 1986:30) somhänvisar till socialutskottets ovan nämnda betänkande (SoU 1985/86:29) liksomtill förslaget från revisorer framhålls bl. a. att reglerna omunderhållsbidrag och bidragsförskott har behandlats ingående av två statligautredningar, familjelagssakkunniga och ensamförälderkommittén. Endast enbegränsad del av de förslag som avlämnats har kunnat genomföras, vilket enligtdirektiven visar hur komplicerat området är. I direktiven framhålls dock att detarbete som utförts av de nämnda kommittéerna och av revisorerger en god bild av de tankar och förslag till alternativa regelut- LU1987/88:33 formningarsom finns och funnits på området samt att materialet ger en god grund förden nya utredningen. I direktiven ansluter sig departementschefen tillsocialutskottets uppfattning att det är angeläget att få en allsidig belysningoch diskussion av de grundläggande frågorna om bidragsförskottets konstruktionoch dess anknytning till om underhållsbidrag. För detta ändamålfordras ytterligare faktaunderlag om den ekonomiska och sociala situationen försåväl underhållsskyldiga som för underhållsberätligade barn och deras vårdnadshavare.Utifrån det faktamaterial som redan finns och det som utredningen kan inhämtabör göras noggranna analyser som beaktar faktorer såsom skillnader i inkomst,familjesituation, bostadssituation m.m. De sociala konsekvenserna av olikalagregleringar bör särskilt belysas. Det anges också att resultatet bör läggastill grund för förutsättningslösa överväganden angående utformningen avsamhällets stöd till barn som inte lever samman med båda sina föräldrar. .Ävenfrågor om underhållsbidrag bör kunna prövas. Kommittén bör vidare, anges det, ha frihet att pröva om denuvarande reglerna över huvud taget bör bibehållas eller om underhållsbidragoch/eller bidragsförskott kan ersättas med andra stödformer och/ellér med nyasätt att uppfylla föräldraförpliktelser. I anslutning härtill erinras idirektiven om att olika frågor om brister i bidragsförskotts- ochunderhållsbidragsreglerna behandlats av revisorerna och i motioner i riksdagen.Enligt direktiven bör dessa frågor fritt kunna prövas av kommittén. Frågor om vårdnad och umgänge m.m. 1 6 kap. FB regleras vem som skall ha vårdnaden om ettbarn samt frågor om barnets umgänge med annan än vårdnadshavaren. Déngrundläggande regeln om vem som skall ha vårdnaden finns i 6 kap. 3 § FB. Däranges att barnet från födelsen står under vårdnad av båda föräldrarna, om dessaär gifta med varandra, och i annat fall av modern ensam. Ingår föräldrarna .senare äktenskap med varandra står barnet från den tidpunkten under vårdnad avbåda föräldrarna. Den gemensamma vårdnaden fortsätter i princip att gälla ocksåefter en äktenskapsskillnad mellan föräldrarna. Ogifta föräldrar kan - om intedomstol tidigare beslutat i vårdnadsfrågan -genom en anmälan tillpastorsämbetet,få gemensam vårdnad om sina barn (6 kap. 4 § FB). öm föräldrarnahar gemensam vårdnad om barnet skall rätten på begäran av någon av föräldrarnabesluta att vårdnaden skall anförtros endast en av dem efter vad som är bästför barnet. Inom ramen för ett äktenskapsskillnadsmål kan rätten fatta ett sådantbeslut även utan yrkande om gemensam vårdnad uppenbart är oförenligt medbarnets bästa (6 kap. 5 § FB). Har endast den ena föräldern vårdnaden om barnetkan vårdnaden överflyttas till den andra om detta är bäst för barnet (6 kap. 6§ FB). Om någonav föräldrarna vid utövandet av vårdnaden gör sig skyldig till s missbrukeller försummelse eller i övrigt brister i omsorg om barnet på ett LU1987/88:33 sätt som medför bestående fara för barnets hälsa eller utvecklingskall rätten besluta om ändring i vårdnaden. Är båda föräldrarna på angivetsätt olämpliga som vårdnadshavare skall vårdnaden överflyttas till en ellertvå särskilt förordnade förmyndare (6 kap. 7 § FB). FB innehåller också bestämmelser om att barnetsvårdnadshavare har ansvar för att barnets behov av umgänge me d en förälder sominte är vårdnadshavare så långt möjligt tillgodoses (6 kap. 15 § FB). Barnethar dessutom rått till umgänge med annan som står barnet särskilt nära. ömbarnets vårdnadshavare motsätter sig det umgänge som begärs av en förälder sominte är vårdnadshavare, skall rätten på begäran av den föräldern besluta iumgängesfrågan efter vad som är bäst för barnet. I 6 kap. 20 § FB stadgas att rätten i mål eller ärenden omvårdnad eller umgänge, för tiden till dess att ett lagakraftvunnet avgörandeföreligger, får besluta om vårdnad eller umgänge efter vad rätten finnerskäligt. Innan ett sådant interitnistiskt beslut får meddelas skall motpartenha haft tillfälle att yttra sig. Rätten kan också inhämta upplysningar i fråganfrån socialnämnden. Ett interimistiskt beslut får verkställas på samma sättsom en dom som har vunnit laga kraft men kan när som helst ändras av rätten. I mål om vårdnad och umgänge är rätten skyldig att se tillatt vårdnads-och umgängesfrågorna blir utredda i erforderlig omfattning. Föreavgörandet av saken skall socialnämnden höras eller, om det är tillräckligt,beredas tillfälle att yttra sig. Barnet får höras inför rätten, om särskildaskäl talar för det och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av det (6kap. 18 § FB). Domstolen kan förklara ett mål om vårdnad eller umgänge vilandeom samtal i syfte att nå enighet i frågan har inletts mellan parterna genomsocialnämndens eller något annat organs försorg (6 kap. 19 § FB). I vissa fallkan domstolen, på yrkande av part, kombinera ett avgörande om vårdnad ellerumgänge med ett föreläggande vid vite för motparten att lämna ifrån sig barnet(6 kap. 21 § FB). Mål om vårdnad och umgänge samt om överflyttning avvårdnaden handläggs av allmän domstol, dvs. i första instans av tingsrätt medmöjlighet för den förlorande parten att överklaga avgörandet till hovrätt ochdärefter, under vissa förutsättningar, till högsta domstolen. I 21 kap. FB finns bestämmelser om verkställighet avallmän domstols avgöranden om vårdnad och umgänge m.m. Målom verkställighethandläggs av de allmänna förvaltningsdomstolarna, dvs. i första instans avlänsrätt vars avgöranden kan överklagas till kammarrätt och därefter, undervissa förutsättningar, till regeringsrätten. När länsrätten förordnar om verkställighetkan den förelägga vite eller, under särskilda förutsättningar, besluta ompolishämtning (21 kap. 3 § FB). Länsrätten får innan den förordnar omverkställighet uppdra åt en lämplig person att verka för ett frivilligtöverlämnande. Uppdraget skall enligt huvudregeln vara slutfört ,men om förutsättningar finns för en frivillig uppgörelse får länsrättenförlänga tiden (21 kap. 2 S FB). Om barnet har fyllt skall dess viljabeaktas i verkställighetsmålet. Detsamma gäller om barnet inte har fyllt tolvår men nått sådan mognad att dess vilja bör beaktas (21 kap. 5 S FB).Länsrätten kan vägra verkställighet om det är uppenbart att för- hållandenahar ändrats sedan allmän domstol fattade sitt beslut och det av LU1987/88:33 hänsyntill barnets bästa är påkallat att frågan om vårdnad eller umgänge tas Om länsrätten på nu angivna skäl vägrar verkställighet skall vårdnads-eller umgängesfrågan tas upp av allmän domstol om den som har söktverkställighet, dennes motpart eller socialnämnden gör ansökan härom (21 kap. 6§ FB). Däremot kan länsrätten inte själv påkalla att saken prövas Även i andra fall kan länsrätten vägra verkställighet,nämligen om det finns risk som inte är ringa för att barnets kroppsliga ellersjälsliga hälsa skadas (21 kap. 6 S FB). Allmän förvaltningsdomstol handlägger också mål enligtsocialtjänstlagen (1980:620) och lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser omvård av unga (LVU). 1 dessa mål skall domstolens bedömning avse bl. a. fråganom det föreligger risk som inte är ringa för att ett barns kroppsliga ellersjälsliga hälsa skadas i vissa angivna situationer. 1 samtliga nu angivna måltyper har domstolen möjlighet attförordna sakkunnig att avge yttrande. En sakkunnig ingår inte i domstolen utanutgör blott ett bevismedel. I motion L402 (c) anförs att det förekommit fall då en mandömts till fängelse för sexuellt utnyttjande av sitt barn men trots detta avdomstol tillerkänts umgängesrätt med barnet. Med hänvisning härtill yrkar motionärenatt ändras så att en far som sexuellt utnyttjat sitt barn aldrigkan få vårdnaden om barnet. 1 motion L410 (s) föreslås att reglerna om vårdnad ochumgänge ändras i flera olika hänseenden. Motionärerna framhåller inledningsvisatt en skilsmässa är en uppslitande process för alla parter och att det imånga fall är barnen som far mest illa. Om föräldrarna inte kan komma överensom vårdnaden meddelar tingsrätten först ett interimistiskt förordnande omvårdnaden. Det interimistiska beslutet blir, enligt vad motionärerna framhåller,i de flesta fall avgörande också för vem som slutligt får vårdnaden.Anledningen härtill är i regel att de sociala myndigheterna påbörjar vårdnadsutredningenför sent och inte färdigställer den inom rimlig tid. Motionärerna anser attdet bör åligga de sociala myndigheterna att se till att vårdnadsutredningen ärklar efter det interimistiska beslutet om vårdnaden. För attunderlätta en uppgörelse i godo mellan de tvistande föräldrarna bör vidare enregel införas om obligatoriska informations- och samarbetssamtal underförmedling av socialförvaltningen innan rätten slutligt avgör vårdnadsfrågan. Motionärerna anför vidare att de flesta skilsmässor förnärvarande slutar med att föräldrarna inte kan enas om gemensam vårdnad och att i stället en av dem får vårdnaden och den andra rätt till umgänge. I många fall fungerar dock inte umgänget. Vårdnadshavaren kan försvåra eller rent av sabotera umgänget på många sätt. Enligt motionärerna är det ej minst med hänsyn till barnet angeläget att skärpa de regler som skall tillförsäkra den förälder som inte har vårdnaden möjlighet att faktiskt utöva umgänget. I de fall då tvist pågår om umgänget har enligtmotionärerna den ena LU 1987/88:33 föräldern oftast ingen kontakt med barnet.Motionärerna hävdar att en process i sådana fall oftast inte är ett juridisktutan ett socialt problem, som bör lösas genom att rätten vid vite föreläggerparten att närvara vid samarbetssamtal. Ett annat fall då domstol vid vite börkunna förelägga en part att inställa sig för samtal är att parten avbrutitumgänget med barnet och inte frivilligt ställer upp för samtal kring fråganvarför umgänget avbrutits. Vidare framhålls i motionen att barnet måste skyddas frånatt utsättas för alltför stor psykisk press i vårdnads- och umgängestvister.Motionärerna yrkar i det sammanhanget på lagstiftning som innebär att barn isådana tvister får rätt till eget juridiskt ombud. I motionen tas också uppfrågor om ekonomiska bidrag till resekostnader i vissa umgängessituationer.Dessa frågor behandlas i ett senare avsnitt av betänkandet. Motiveringen till yrkandena i motion L412 (fp) återfinns imotion So236 om barns livsvillkor. I sistnämnda motion anförs att reglerna omvårdnad och umgängesrätt i vissa avseenden är bristfälliga. Ett problem är,framhåller motionärerna, att vid en skilsmässa domstolens interimistiska förordnandeom vårdnaden måste beslutas på inget eller ringa beslutsunderlag somett sådant förordnande ofta blir styrande för den slutliga domen. Ett sätt attkomma till rätta med detta förhållande skulle enligt motionärerna vara att bådaföräldrarna får behålla den rättsliga vårdnaden, såvida detta inte efter visssocial snabbutredning - befinns oförenligt med barnets bästa. Den faktiskavårdnaden, dvs. hos vem barnet skall bo och få sin dagliga omsorg, skulledäremot om föräldrarna inte kan enas - kunna tillerkännas en av föräldrarnagenom ett tillfälligt förordnande. 1 motionen kritiseras vidare reglerna om umgänge med barni 6 kap. 15 § FB. Enligt motionärerna är reglerna bristfälliga därutinnan attde dels leder till alltför kategoriska beslut om umgänge i enskilda fall, delsinte lyfter fram hänsynen till barnets bästa tillräckligt tydligt. Som exempelpå att rättspraxis blivit för mekanisk återges ett fall, snarlikt det somomnämnts i motivering till motion L402 ovan. där en fader efter att ha dömtsför sexuella övergrepp mot sin fyraåriga dotter likväl tilldömts umgänge. Ettsätt att förbättra reglerna skulle enligt motionärerna vara att i paragrafensförsta stycke ersätta formuleringen om att barnets behov av umgänge skall"så långt möjligt tillgodoses" med uttrycket "tillgodoses eftervad som är bäst för barnet", I ett nytt fjärde stycke skulle enprecisering kunna ske av olika omständigheter som skall beaktas vid bedömningenav vad som är bäst för barnet. Det skulle då främst gälla barnets ålder ochmognadsgrad, den känslomässiga anknytningen mellan barnet ochumgängesrättsföräldern, barnets egen inställning samt föräldrarnas inbördesförhållande. 1 motionen görs också gällande att länsrättens möjligheteratt vägra verkställighet av vårdnads- och umgängesdomar borde utökas i fall dåverkställigheten medför risk för barnets kroppsliga eller själsliga hälsa.Verkställigheten borde kunna vägras i samtliga fall då verkställighet inte ärförenlig med barnets bästa. Länsrätten borde vidare ha möjlighet att medbindande verkan återförvisa vårdnads- och umgängesfrågor till allmän domstolför omprövning. Ett annatförslag som framförs i motionen är att rätten vid behov skall * kunnautökas med en ledamot som har ingående kunskaper om barns LU 1987/88:33 Enligt motionärerna kunde denna möjlighet bli till stort gagni mål där sådan kunskap erfordras, t. ex. i vårdnads-, placerings- Motionärerna tar också upp problemet med bortförandeav barn i internationella förhållanden. den delenåterges i ett följande avsnitt av betänkandet. I motion L414 (s) påpekas att mål om vårdnad och umgängeavgörs av allmän domstol medan frågor om verkställighet av dessa avgörandensamt mål om tillämpningen av socialtjänstlagstiftningen prövas av förvaltningsdomstol.Detta system sägs leda till bristande samordning och till osäkerhet ochförvirring hos alla inblandade.