bet · GB01SfU29 · 1987-12-31 00:00:00 — Däremot bör i andra fall inte fordras attdel rör sig om ett för den efterlevande och den avlidne gemensamt barn. Ocksåadoptivbarn, styvbarn samt i vissa fall fosterbarn och andra barn bör alltså,om övriga förutsättningar är uppfyllda, i och för sig kunna grunda rätt tillomställningspension för vuxna efterlevande. 1987/88. I motionSf42 yrkande 2 begär m.fl. att beslutar att SfU1987/88:29 omställningspension generellt skall utgå . Motionärernaanser att förslaget om omslällningspension under högst är otillräckligtför att klara de mänskliga och praktiska problem som möter vid makes bortgång.Den särskilda efterlevandepensionen som därefter skall utgå innebär dessutomen individuell prövning som av många kan upplevas stötande. Utskottet vill för sin del framhålla vikten av en generellrätt till ekonomiskt stöd under en övergångsfid efter dödsfallet. Denföreslagna omställningspensionen är således av stor betydelse. Härigenom gesden efterlevande mannen eller kvinnan möjlighet att komma över dé särskildasvårigheter som till följd av den förändrade familjesituationen uppkomrrierunder liden närmast efter dödsfallet. I fråga om längden av den fid varunderomställningspensionens generella del skall utbetalas gör sig - såsom framhållsi propositionen - olika synpunkter gällande. Med hänsyn till att fråga är omekonomiskt stöd anser utskottet att den föreslagnatiden är rimhg. torde den efterlevande i normalfallet haanpassat sig till de nya förhållandena och ha möjlighet att själv svara för sinförsörjning. Det bör dock påpekas att efterlevande barns försörjning ärgaranterad genom barnpension. Det förtjänar även att påpekas att efterlevandesom vårdar barn har rätt till omställningspension för förlängdfid. För övriga efterlevande som ännu efter dödsfallet har svårigheteratt klara sin försörjning finns möjlighet till fortsatt ekonomiskt stöd i formav särskild efterlevandepension, varfill utskottet återkommer nedan. Denprövning som därvid skall ske kommer att göras av socialförsäkringsnämnd isamma form och med samma besvärsmöjligheter som gäller för andra förmåner såsomexempelvis förtidspension. Med det anförda tillstyrker utskottet propositionensförslag i fråga om omställningspension och avstyrker således bifall till motionSf42 yrkande 2. En utgångspunkt för familjepensionsreformen är att denefterlevande efter omställningsperiodens utgång i regel har möjlighet till entryggad ekonomisk ställning genom eget förvärvsarbete. Samhällets insatser förvuxna efterlevande skall således inriktas på att ge dem möjlighet att stannakvar i eller komma in i förvärvslivet. De blir därigenom ekonomiskt oberoendeoch kan svara för den egna försörjningen sedan omslällningstiden gått fillända. Det förutsätts att insatser görs på bl.a. utbildnings- ocharbetsmarknadsområdena för att undanröja förvärvshindren. Om hälsoskäl läggerhinder i vägen kan förtidspension utgå för att trygga försörjningen. Om en efterlevande inte kan försörja sig genom eget arbeteoch inte heller har rätt till förtidspension, ålderspension eller samhällsstödi annan form, skall denne enligt förslaget kunna få fortsattefterlevandepension i form av s.k. särskild efterlevandepension. Somgrundläggande villkor härför föreslås att den efterlevandes möjligheter attbereda sig inkonist av arbete är nedsatta med minst hälften avarbetsmarknadsmässiga skäl, försämrat hälsotillstånd eller annan sådan orsak.Den särskilda efterlevandepensionen utges så länge försörjningssvårigheternabestår och utbetalas från såväl folk- som filläggs- SfU 1987/88:29pensioneringen. I proposifionen finns utförliga resonemang om under vilkaförhållanden den särskilda efterlevandepensionen skall kunna utgå. Såledesanges i den allmänna motiveringen på s. 119-120 bl.a. följande. I första hand bör den särskilda efterlevandepensionenkunna utgå i fall då försörjningsproblemen orsakats av arbetsmarknadsmässigaförhållanden. Så kan vara fallet för en efterlevande som ägnatsig enbart åt skötseln av hem och familj och som därför saknar anknytning tillarbetsmarknaden. Ofta torde emellertid detta förhållande inte ensamt innebäranågot absolut arbetshinder. Först då också andra omständigheter kommer in ibilden kan problemen på arbetsmarknaden bli av den art att det trots olikainsatser uppstår svårigheter för den efterlevande alt bereda sig anställning.Sådana omständigheter kan vara att den efterlevande är bosatt på en ort där detföreligger brist på arbetsfillfällen och där även möjligheterna att få arbeteinom den närmaste omgivningen är ringa. En annan omständighet som kan spela inär att den efterlevande kommit upp i ålder och kanske redan på denna grund ärsvårplacerad på arbetsmarknaden. Avsaknad av utbildning och av tidigarearbetslivserfarenhet är andra faktorer som ytterligare kan försvåra enarbetsplacering. Samtliga nu angivna förhållanden är sådana som bör tas ibeaktande vid bedömande av rätten till särskild efterlevandepension. Som villkor för rätten till särskild efterlevandepensionbör alltså gälla att den efterlevandes möjligheter att bereda sig inkomst genomett för honom eller henne lämpligt arbete är nedsatta av arbetsmarknadsmässigaskäl eller hälsoskäl. Även annan härmed jämförlig omständighet bör kunna utgöragrund för pension. Exempelvis bör särskild efterlevandepension kunna utgå änka eller änkling som inte kan få arbete på bostadsorten och som med hänsyntill ålder, bosättriingsförhållanden och personliga omständigheter i övrigtinte skäligen kan anses skyldig att flytta till annan ort där lämpligt arbetekan finnas. I specialmotiveringen (s. 201-204) anges bl.a. följande. Vid bedömningen får i varje enskilt fall göras ensammanvägning av föreliggande arbetshinder som är av arbetsmarknadsmässig artoch sådana som betingas av hälsoskäl eller annan därmed jämförlig omständighet.Här måste göras en helhetsbedömning av den efterlevandes anknytning tillarbetslivet och av hans eller hennes möjligheter att få och ta ett förvärvsarbete,direkt eller efter någon form av utbildning. Bedöms förvärvsmöjligheterna varanedsatta med minst hälften skall särskild efterlevandepension kunna beviljas. Bedömningen måste i varje enskilt fall la sikte påförhållandena i just det fallet. Enbart den omständigheten att den efterlevandet.ex. bor i ett glesbygdsområde eller kommit upp i högre ålder kan inte alltidlas till intäkt för att särskild efterlevandepension skall beviljas. Vad somskall vara avgörande är om alla omständigheter sammantagna faktiskt medför attförvärvsmöjligheterna är nedsatta med minst hälften. Ytterligareinnebär de uppställda bedömningsgrunderna alt ställning får tas SfU 1987/88:29till huruvida den efterlevande skall anses skyldig att flytta från hemorten omdet behövs för att få arbete. Vid avgörande av denna fråga får beaktas denefterlevandes ålder, familjeförhållanden, fasfighetsinnehav och andra liknandeomständigheter. Om det méd hänsyn härtill inte kan begäras att den efterlevandeskall flytta, får försörjningsmöjligheterna bedömas med utgångspunkt enbartfrån förhållandena på hemorten och den närmaste omnejden. Samma faktorer blirav betydelse vid bedömningen av frågan om det bör krävas att den efterlevandetar ett anvisat arbete på en ort inom pendlingsavstånd från hemorten. 1 paragrafen finns inte föreskrivet någon särskildbedömningsgrund för äldre efterlevande. Här finns således en skillnad gentemotvad som gäller inom förtidspensioneringen. Den efterlevandes ålder kommer således att bli av storbetydelse vid bedömningen av rätten till särskild efterlevandepension. När detgäller yngre efterlevande, som står utan arbete och som inte har nedsatt hälsa,torde det i allmänhet finnas goda förutsättningar alt bereda dem ett lämpligtarbete som kan trygga den fortsatta försörjningen. Kraftfulla insatser bördärför sättas in i sådana fall. Kraven på att den efterlevande flyttar tillannan ort eller genomgår arbetsmarknadsutbildning e.d. kan naturligtvis också ställashögre ju yngre den efterlevande är. Även vid bedömningen av vad som skall kunnaanses vara ett för den efterlevande lämpligt arbete kommer åldern att spela enbetydelsefull roll. Beträffande yngre efterlevande, som är utan yrkesutbildningoch utan fastare anknytning till viss sektor av arbetsmarknaden, kanförutsättas att ett vidare spektrum av framfida yrkesbanor framstår somrealistiska än för efterlevande som kommit upp . För rätt till särskild efterlevandepension bör enligtpropositionen vidare fordras att nedsättningen av den efterlevandesförsörjningsmöjhgheter kan antas bestå . Som villkor förpensionsrätten bör enligt departementschefen därför gälla att nedsättningen avförvärvsmöjligheterna kan antas vara inte endast kortvarig. För att denefterlevande skall undantas från rätten till särskild efterlevandepension börsåledes krävas att han eller hon har en stabil ställning på arbetsmarknaden.Annars skulle en enbart tillfällig anställning (än etl år)kunna helt utestänga den efterlevande från möjligheten att få särskildefterlevandepension efter anställningens upphörande. I ett sådant fall börpension kunna beviljas men innehållas och fill den delförsörjningen tillgodoses genom arbetet. Pensionsrätten blir då helt ellerdelvis vilande . Pensionen skall kunna utgå som behövsför alt den efterlevande skall få möjligheter till försörjning genom egetarbete. Departementschefen anger att det i vissa situationer kan varanödvändigt att pensionen utbetalas kontinuerligt fram till dess denefterlevande fyller . I propositionen (s. 120) anges som villkor för attsärskild efterlevandepension skall kunna utbetalas att det bör vara fråga omen betydande nedsättning av förvärvsmöjligheterna. Om den efterlevande inte kanerhålla ett heltidsarbete men väl ett arbete med något kortare arbetstid somger en tryggad försörjning, finns inte skäl att medge särskildefterlevandepension. med vadsom gäller inom förfidspensioneringen bör därför krävas att SfU 1987/88:29förvärvsmöjligheterna är nedsatta med minst hälften. Likaså efter förebild från förtidspensionsreglernaföreslås att särskild efterlevandepension skall kunna utges som hel, tvåtredjedelar av hel eller som halv pension. Innan beslut meddelas om rätt till särskildefterievandepension skall undersöka om det finns skäl attvidta någon åtgärd som är ägnad att förbättra den efterlevandes möjligheter attbereda sig inkomst genom arbete. Visar det sig att sådan insats behövs, skallförsäkringskassan se till att så sker. Rätten till särskild efterlevandepension kan i enskildafall begränsas fill viss fid, och den skall under alla förhållanden omprövasminst en gång . Förbättras den efterlevandes förvärvsmöjligheter,skall en utgående särskild efterlevandepension kunna dras in eller sättas neddefinitivt eller med hänsyn till den inträdda förbättringen. Enpension som dragits in eller satts ned definifivt kan inte senare utges på nytteller höjas. I proposifionen understryks att det är angeläget med engenerös fillämp-ning av reglerna om indragning eller nedsättning av densärskilda efterlevandepensionen. Reglerna bör utnyttjas endast i de fall dådet finns grundad anledning påstå att det skett en påtaglig stabilisering avden efterlevandes förvärvsmöjligheter och att behovet av efterlevandepensiondärmed fallit bort eller minskat. I regel bör därför en indragning ellerminskning av en särskild efterlevandepension i första hand göras endast förviss tid. Först gått till ända och det är klariagl att denefterlevande verkligen lyckats få en fast förankring i arbetslivet börpensionen dras in eller minskas definitivt. Enligt motsvarande regler som för omslällningspension förförlängd tid bör rätten till särskild efterlevandepension upphöra om denpensionsberättigade gifter sig eller - under vissa förutsättningar - sammanlevermed någon utan äktenskap. En generös tillämpning av villkoren för den särskildaefterlevandepensionen begärs i flera motioner. Således begär Chariotte m.fl. i motion Sf49yrkande 6 ett tillkännagivande om att villkoren för erhållande av särskildefterlevandepension bör vara generösa och så generella som möjligt. En allmäntsett generös bedömning föreslås även av m.fl. i motion Sf41yrkande 1, av m.fl. i motion Sf44 yrkande 1 samt av i motion Sf46 yrkande 1. En generös bedömningsärskilt vad avser kvinnor i glesbygd önskar m.fl. imotion Sf47 yrkande 5 och och i mofion Sf50yrkande 7. De sistnämnda påpekar dessutom att även kvinnor med män iutlandstjänst kan komma att drabbas av de föreslagna förändringarna iefterlevandeskyddet. m.fl. begär i motion Sf38 att slårfast att den efterlevande, oavsett ålder, inte mot sin önskan skall tvingas flytta från boendeorten för att få sin försörjning genom arbete. Villkoret att anta erbjudet arbete för rätt till särskild efterlevandepension bör endast gälla 21 underförutsättning att den efterlevande kan bo kvar i hemmet. I motion Sf42 SfU1987/88:29 yrkande 4av m.fl. och Sf48 yrkande 2 av begärs attett förtydhgande vad gäller flyttningskravet för de yngre görs genom atti lagtexten slås fast att rätt till särskild efterlevandepension skall bedömasmot bakgrund av den efterlevandes möjlighet att bereda sig inkomst påhemorten genom ett för honom lämpligt arbete. Att arbetsmarknadssituationen för kvinnor i medelåldern ärav stor betydelse i detta sammanhang påpekar m.fl. i mofionSf43 yrkande 3. Enligt motionärerna torde särskilt kvinnor inom glesbygdsområdenoch orter med ett föga differenfierat näringsliv inom överskådlig framtid hasvårt att få ett arbete på vilket de kan försörja sig. Den särskildaefterlevandepensionen är avsedd att ta vid när omställningspensionen upphörtatt utgå eller när det yngsta barnet är . Enligtmotionärerna kan många kvinnor då befinna sig . Om kvinnornahaft sitt huvudsakliga arbete förlagt i hemmet kan stora svårigheter uppståatt över huvud taget få ett arbete utan att flytta från orten. Kvinnan kan varabunden vid bostadsorten genom fastighetsinnehav, hon kan ha äldre anhöriga attha ansvar för och det kan vara mycket svårt att bryta upp med tonåriga barn helt främmande miljö. Motionärerna anser därför att kraven för erhållande avden särskilda efterlevandepensionen bör vara generösa och en efterlevande skallinte behöva bryta upp från sin fidigare miljö för att få rätt till pensionen. I motion Sf42 yrkande 3 begär m.fl. ettklarläggande vad gäller arbetskravet för de något äldre efterlevande.Motionärerna anför att t.ex. en deltidsarbetande kvinna intealltid har möjlighet att öka sin arbetsinsats. Ofta kan det snarare vara så atthon upplever att krafterna håller på att avta och hellre skulle vilja trappaned förvärvsarbetet. Denna uppfattning delas av i motion Sf48yrkande 1. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet vill till en början erinra om alt efterlevandehar rätt till omslällningspension från dödsfallet och härefter,för den som vårdar barn , tills det yngsta barnet uppnåttdenna ålder. Detta innebär att prövningen av rätten till särskildefterlevandepension blir aktuell tidigast efter dödsfallet och då främstför den som inte har barn eller som har barn som fyllt . Utskottet villvidare erinra om alt de kvinnor som när det nya systemet föreslås träda i kraftär eller äldre omfattas av särskilda övergångsregler som närmare kommeratt redovisas nedan. I fråga om rätten till särskild efterlevandepension delarutskottet departementschefens uppfattning att denna skall avgöras efler enbehovsprövning i varje enskilt fall. Härvid skall en helhetsbedömning göras avden efterlevandes situation och utskottet vill i detta sammanhang särskiltbelysa några faktorer som kan vara av betydelse vid denna prövning. Vid bedömningen av en efterlevandes möjligheter att få ettarbete skall beaktas bl .a. om ett erbjudet arbete skall anses lämpligt mot bakgrund av den efterlevandes speciella förhållanden. I första hand bör det vara fråga om sådan sysselsättning som vederbörande tidigare haft men även andra sysselsättningar kan komma i fråga. Därvid bör hänsyn lastill den efterlevan- 22 des utbildning ochtidigare verksamhet. Enligt utskottets uppfattning måste SfU 1987/88:29 vid bedömningen av enförsäkrads möjligheter att få ett arbete och vid bedömningen av om dettaarbete är lämpligt för honom hänsyn även tas till vederbörandes ålder.Utskottet anser dock inte att äldre personer generellt sett skall särbehandlas idetta hänseende på så sätt att de över huvud taget inte skall anses skyldigaatt förvärvsarbeta. Närdel gäller möjligheten för en efterlevande att skaffa sig ett lämpligt arbeteuppstår fråga orh denna möjlighet skall bedömas endast med beaktande avmöjligheterna på hemorten eller om även möjhgheterna att få arbete på annan ortskall beaktas. I propositionen har angivits att när det gäller skyldigheten attta ett arbete på annan ort får beaktas den efterlevandes ålder,familjeförhållanden, fastighetsinnehav och andra liknande orn-ständigheler.Utskottet delar den uppfattning som redovisats i propositionen. Vid denindividuella prövning som skall ske när det gäller skyldigheten att flytta tillannan ort vill utskottet dock understryka betydelsen av den efterlevandesfamiljeförhållanden i de fall den efterlevande sammanbor med barn som går iskola på hemorten. Även det förhållandet att den efterlevande är bunden tillorten genom omsorger om en nära anhörig bör kunna beaktas i detta sammanhang.Vidare bör i fråga om betydelsen av fastighetsinnehav enligt utskottets meningsärskilt beaktas förekomsten av en jordbruksfasfighet som makarna fidigaregemensamt brukat. Utskottetanser sammanfattningsvis att det för rätten fill särskild efterlevandepensionskall vara fråga om en helhetsbedömning där tillbörlig hänsyn tas till denefterlevandes situation. Motbakgrund av det anförda anser utskottet att motionerna Sf38, Sf41 yrkande 1,Sf42 yrkandena 3 och 4, Sf43 yrkande 3, Sf44 yrkande 1, Sf46 yrkande 1, Sf47yrkande 5, Sf48 yrkandena 1 och 2, Sf49 yrkande 6 samt Sf50 yrkande 7 - som ivissa delar tillgodoses genom vad utskottet ovan anfört -inte bör föranledanågon åtgärd. Utskottet tillstyrker således propositionens förslagäven i denna del. Utskottetbehandlar i detta sammanhang även motion Sf44 yrkande 4 av m.fl.,vari anförs att kravet på att arbetsförmågan skall vara nedsatt med minsthälften kan medföra att efterlevandeskyddet för stora grupper försäkrade kanvisa sig ofillråckligt på grund av att den efterlevande inte alllid ges fullsysselsättning. I de fall den efterlevande arbetar något mer än hälften kansärskild efterlevandepension inte beviljas. Om inkomsten i en sådan situationuppgår till ca . utgår heller inte kommunall bostadstillägg.Motionärerna befarar att framför allt deltidsarbetande kvinnor härigenom kankomma att bli beroende av socialbidrag. Mofionärerna begär därför etttillkännagivande till regeringen om att reglerna för den särskildaefterlevandepensionen bör ändras så att även en fjärdedels pension kan utgå. Såsomovan redovisats skall det vara fråga om en betydande nedsättning av , förvärvsmöjligheterna för att särskild efterlevandepension skall kunna utbetalas. Med ledning av vad som gäller inom förtidspensioneringen har kravet på nedsättningen av förvärvsmöjligheterna angivits till minst hälften. Utskottet delar denna iippfattning att samma krav på arbetsförmågans 23 nedsättning bör ställasför rätt till särskild efterlevandepension som för rätt SfU 1987/88:29 till förtidspension.Utskottet avstyrker därför bifall till motion Sf44 yrkande BarbroSandberg tar i motion Sf36 upp situationen för föräldrar som vårdat svårthandikappade barn. Motionären påpekar att en av föräldrarna ofta måste varahemma med barnet. V;irdbidrag utgår men är pensionsgrundande endast till dendel det inte avser merkostnader. När barnet fyller eller när det senareflyttar till eget boende kan föräldern ha svårt att komma in påarbetsmarknaden. Dessa föräldrar kommer aldrig att komma upp i någon högpensionspoäng och kanske inte heller full kvalifikationstid trots att de underen lång följd av år gjort en betydande kostnadsbesparande insats för samhället.Mofionären begär därför ett fillkännagivande till regeringen om att förbättringarbehövs i efterlevandeskyddet för dessa föräldrar. Utskottetvill till en början framhålla det viktiga arbete som föräldrar som vårdar svårthandikappade barn utför och den betydande arbetsinsats som det därvid är frågaom. Enligt utskottets uppfattning skall dock dessa föräldrar i första handtillgodoses i form av en egen pensionsrätt och inte genom ett förstärktefterlevandeskydd. I detta sammanhang bör också erinras om attpensionsberedningen i sitt fortsatta arbete bl.a. skall pröva frågan om vad somskall ligga till grund för beräkning av ATP. Vidare finns, enligt vad som ovananförts om den särskilda efterlevandepensionen, utrymme alt vid prövningen avdenna pensionsförmån även beakta de speciella förhållanden som kan gälla förföräldrar som efter att ha vårdal handikappade barn har svårt att komma in påarbetsmarknaden. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motion Sf36inte bör föranleda någon åtgärd. Hardödsfallet inträffat före det nya systemets ikraftträdande bör i princip äldrebestämmelser tillämpas även fortsättningsvis. Härav följer att de som redanuppbär änkepension vid det nya systemets ikraftträdande även fortsättningsviserhåller änkepension enligt nuvarande regler. Om däremot dödsfallet inträffarefter ikraftträdandet, bör som allmän princip gälla att det nya regelsystemetskall tillämpas vid bedömningen av rätten till efterlevandeförmåner. Fråndenna principiella riktlinje föreslås dock åtskilliga avsteg. Enligtpropositionen skall de nya reglerna för barnpension gälla om barnets förälder avlider efter ikraftträdandet. Har dödsfallet inträffat skall i princip hittillsvarande regler ha fortsatt tillämpning. De nya ålders gränserna för folk- och tilläggspension skall dock gälla även för barn som har beviljats barnpension före ingången av . Också den sänkta kvalifika tionstiden för utländska barns rätt till barnpension från folkpensioneringen vid bosättning här i landet skall tillämpas även om dödsfallet har inträffatföre ikraftträdandet. Likaså skall de nya nivåerna för folkpension i form av barnpension gälla också för barn som har rätt till sådan pension vid 24 Avliderbarnets far efter ikraftträdandet och utges med stöd SfU 1987/88:29 avövergångsreglerna också änkepension efter honom enligt hittillsvarande reglerskall nuvarande bestämmelser tillämpas vid beräkningen av barnpensionen. Utskottethar ingen erinran mot de föreslagna övergångsreglerna i fråga om barnpension. Somovan nämnts kommer kvinnor som redan uppbär änkepension vid det nya systemetsikraftträdande även fortsättningsvis att erhålla änkepension enligt nuvaranderegler. Förefterievande män gäller att de skall ha rätt fill omställningspension ochsärskild efterlevandepension i fall då hustrun (eller därmed jämställd kvinna)avlider efter den nya lagstiftningens ikraftträdande. Somanges i propositionen (s. 68-69) innebär det föreslagna systemet förefterlevandepensionering en relativt stor förändring i förhållande till dagensfamiljepensionering. Det är därför inte realistiskt att låta de nya reglernadirekt ersätta de hittillsvarande och ge dem fiill verkan från en viss bestämdtidpunkt . Hänsyn måste tas till de generationer sominrättat sina liv efter hittillsvarande lagsfiftning och förlitat sig påfortbeståndet därav. Reformtakten måste bestämmas på ett sätt som gör attekonomiskt svagare kategorier ges etl fortsatt skydd också under lång fidframöver enligt det regelsystem som har tillkommit för att bereda dem ,trygghet efter bortgången av den som svarat för deras försörjning ochekonomiska standard. Vidare anges att även kostnadsaspekten måste beaktas vidutarbetande av övergångsregleringen. Förslagen till förstärkningar avbarnpensionerna och om införande av rätt till efterlevandepension tillänklingar medför inte oväsentliga utgiftsökningar även på relafivt kort siktför folk- och tilläggspensioneringen.