bet · GB01JoU24 · 1987-12-31 00:00:00 — 383) tas en särskildmiljöavgift ut på kväve- och fosforgödselmedel samt på bekämpningsmedel.Syftet med avgiften är att åstadkomma en minskad användning, vilket ärnödvändigt från miljösynpunkt. Influtna medel används för finansiering av bl.a. forskning, rådgivning, programmet för halvering avbekämpningsmedelsanvändningen, naturvårdsåtgärder i odlingslandskapet ochrecipientkontroll i jordbruket. Fr.o.m.år 1982 resp. tas även ut en avgift på handelsgödsel ochbekämpningsmedel inom ramen för jordbruksprisregleringen. Influtna medelanvänds inom jordbruksprisregleringen för att bl.a. bidra till flnansi-ering avexportkostnaderna. Avgifter som belastar andra näringar än jordbruket återförskollektivt till resp. näring. Ettsärskilt handlingsprogram har utarbetats i syfte att minska hälso- ochmiljöriskerna vid användning av bekämpningsmedel i jordbruket. Ett delmål iprogrammet är att åstadkomma en halvering av bekämpningsmedelsanvändningen . Forskningenspelar en central roll genom att den kan ge ett bättre underiag för planeringenav produktionen. Behovet av en heltäckande forskning blir än mer uttalat när nujordbruket står inför en omställning. Ansträngningarna bör bl. a. inriktas påatt ta fram miljövänliga produktionsmetoder. antog ettomfattande forskningsprogram för nya produktionsformer i jordbruket ochträdgårdsnäringen (prop. 1985/86:74, JoU 13, rskr. Programmet grundar sigpå ett av skogs-och jordbrukets forskningsråd () redovisat förslag. Underen femårsperiod satsas ca 85 milj. kr. på forskningsprogrammet, vari fleraämnesområden har direkt anknytning till jordbrukets miljöfrågor. Sammantagetinnebär programmet att forskningen rörande jordbrukets miljöpåverkan ochframtida produktionsformer ges hög prioritet. Resultaten från denna forskningkan förväntas bli av stor betydelse för inriktningen av framtidenslivsmedelsproduktion. Det kommer dock att dröja till in innan vikan omsätta dessa nya rön i praktiken. Dendirekta rådgivningen till lantbruksföretagen är av stor betydelse för att komma lill rätta med jordbrukets negativa miljöpåverkan. Särskild miljöinriktad växtnäringsrådgivning pågår redan i lantbruksnämndernas regi. Rådgivningen är kostnadsfri och har främst inriktats påföretag inom särskilt föroreningskänsliga områden eller på djurintensiva förelag. Konkreta förbättringar hargenomförts vid enskilda företag genom upprat- JoU 1987/88:24 lande avgödslingsplaner. Råd ges dessutom rörande hantering, lagring och spridning avgödsel samt service med konditions- och funktionstest av gödselspridare.Information om bl.a. växtnäringsläckage har spridits genom lantbruksnämndernaskursverksamhet. I årets budgetproposition föreslås att lantbruksverkeltilldelas sammanlagt 16,3 milj. kr. för /89 för miljöinriktadväxlodlingsrådgivning, m. m. Sedanden gäller enligt lagen (1979:425) om skötsel av jordbruksmark altvid skötsel av jordbruksmark och vid annan markanvändning i jordbruket hänsynskall las till naturvårdens intressen. Föreskrifter och allmänna råd harutarbetats av lantbruksstyrelsen. Dessa bygger på att hänsyn skall tas tillnaturvårdens intressen, såsom i fråga om skyddet av odlings- ochkulturlandskapet saml växt- och djurlivet. Sedanden finns möjlighet att till jordbruksföretag ge bidrag tillnaturvårdsåtgärder i odlingslandskapet. Detta stöd finansieras med miljöavgiftenpå handelsgödsel-och bekämpningsmedel. Samtidigtfortsätter enligt jordbruksministern ansträngningarna att finna lösningar påöverskottsproblemen. Jordbruket har visat en betydande anpassningsförmågagenom att överskotten på animaliesidan nu minskat och i vissa fall eliminerats.Däremot har läget förvärrats beträffande spannmålen, vilket försvårarmöjligheterna alt uppnå såväl inkomst- som konsumentmålet. Underhösten 1987 beslöt regeringen, efter överenskommelse med (), om ett omslällningsprogram - Omställning 90 - i syfte att reduceraspannmålsodlingen. Jordbrukare som deltar i programmet får ersättning med200-2400 kr. per hektar och år saml ett engångsbelopp av . per hektar förår 1988. Spannmålsodlingen skall ersättas med odling av icke prisregleradegrödor som t. ex. vall, energigrödor, skog och andra grödor vilka kanutnyttjas inom kemisk och medicinsk industri. Förutom att programmet leder minskning av spannmålsöverskottet har del i väsentliga avseenden präglatsav miljömålets krav. Åtgärderna representerar också ett steg på väg mot ettmera differentierat jordbruk, som kan producera såväl livsmedel som andraråvaror för olika industrinäringar. Inomramen för en samlad livsmedelspolitik utgör frågan om livsmedlens kvalitet enviktig del. För alt skydda konsumenterna mot skadliga eller på annat sätt frånhälsosynpunkt otjänliga livsmedel sker en kontroll av livsmedlen. Dennuvarande lagstiftningen och organisationen på livsmedelskontrollens områdehar tillämpats . har en omfattande strukturomvandlingskett inom industri och handel. Den tekniska utvecklingen har gått snabbt. a. denna bakgrund görs en översyn i syfte att skärpalivsmedelskontrollen. Miljömåletär av särskild vikt vid behandlingen av de problem och förslag som nuaktualiseras av flera utredningar och som gäller följderna av utsläppen avnärsalter och bekämpningsmedel från jordbruket. betänkande (Ds Jo 1987:3) och de båda aktionsplaner som utarbetats av framgår att jordbruket lämnar ett betydande bidrag till föroreningarna. En stor del av närsaltläc- 14 kaget till kustvattnen ochhavet härtör från utlakning av åkermarken. JoU 1987/88:24 Jordbruket bidraräven till luftföroreningarna, främst genom ammoniakav-gång från stallgödsel. Föroreningssituationenvarierar mellan olika områden, liksom jordbrukets andel av de samladeutsläppen. Chefen för miljö- och har tidigare (prop.1987/88:85) redogjort för hur andra sektorer i samhället kommer att beröras avde åtgärder regeringen föreslår. Inom flera av dessa sektorer har redan underlängre tid vidtagits ätgärder för att begränsa berörda verksamhetersmiljöbelastning. Jordbruksministern redovisar i propositionen sin uppfattningom hur jordbruket bör utvecklas och förändras i en mer miljövänlig riktning.Syftet är att ytterligare konkretisera livsmedelspolitikens miljö- och kvalitetsmålmed hänsyn lagen till jordbrukarnas planerings- och produktionsbetingelser. Utfördautredningar och rapporter har visat att strukturomvandlingen och de modernaproduktionsmetoderna lett till en betydande ökning av jordbruketsmiljöpåverkan. Innebörden av de i och med beslut förändrade målen förlivsmedelspolitiken är emellertid att det från samhällets sida finns anledningatt utveckla en ny syn på produktivitets- och intensitetsdrivande åtgärder.Jordbrukarnas förmåga att höja jordbrukets produktiviteti snävt teknisk mening inger goda förhoppningar om en fortsatt utveckling moten produktion som även tillgodoser samhälleliga krav på effektivitet, i denmeningen att den sker under god hushållning såväl med insatta produktionsmedelsom med de naturresurser och den miljö som verksamheten tar i anspråk. Överskottetav spannmål är en följd av att jordbrukspolitiken, genom prissättningen,rationaliseringspolitiken och insatser för utbildning och forskning uppmuntrattill överproduktion. Produktivitetsutvecklingen har lett till överkapacitet iförhållande till landels behov av livsmedel. Intensitetsutredningenkonstaterar alt åtgärder som vidtas i syfte att minska belastningen på miljönkan ha en viss effekt även för att minska spannmålsöverskottet. Det framgåremellertid också av utredningens bedömningar alt dessa effekter är begränsade,i den mån åtgärderna hänför sig till enstaka produktionsmedel eller specifikaförändringar av produktionsmetoderna, dvs. om de främst påverkar odlingenskostnadssida. Däremot har utredningen inte behandlat tänkbara miljö- ochvolymeffekter av förändringar på intäktssidan, dvs. i första handavräkningsprisets betydelse för produktionsnivåer och användning avinsatsmedel. Forskningsresultat visar att det finns ett klart samband mellanavräkningspriser och markpriser å ena sidan och användningen av handelsgödsel åden andra. En större marginal mellan det erhållna priset och kostnaderna förövriga produktionsmedel tenderar sålunda att stimulera tillförseln av gödsel. Behovetatt bättre uppfylla livsmedelspolitikens miljökrav har varit väg ledande för utformningen av de åtgärder som presenteras. De reglerings- och samhällsekonomiska aspekterna på jordbrukets kapacitelsutveckling måste behandlas i annan ordning. Jordbruksministern vill emellertid beto na vikten av att åtgärder som utformas med del ena eller andra huvudsyftet också utvärderas med hänsyn till sina effekter i andra avseenden, så att den sammantagna effekten på måluppfyllelsen blir positiv. I propositionen föreslås ett program för miljöförbättrandeåtgärder i JoU 1987/88:24 jordbruket. Programmet omfattar ett antal selektivaåtgärder, vilka baseras på naturvårdsverkels förslag lill aktionsplan mothavsföroreningar. De selektiva åtgärderna omfattar främst en behovsanpassningav växtnäringstillförseln och en ökad andel bevuxen och avses iförsta hand bli genomförda i jordbruksintensiva och kustnära bygder. Därtillredovisas förslag till generella åtgärder i syfte att åstadkomma en vissintensitetssänkning i jordbruket. Åtgärdsprogrammets mål är att uppnå en halvering avkväveutlakningen från jordbruket fram . Naturvårdsverketsförslag i aktionsplanen mot havsföroreningar bedöms kunna leda till enreduktion av kväveutlakningen med . De förslag som presenteras i detföljande är dock på flera punkter mera långtgående. Med en större andel bevuxenåkermark samt minskad handelsgödselanvändning, i första hand genom undvikandeav överoptimal gödsling, bör en ytterligare minskning av föroreningsbelastningenmed kunna uppnås. Det är vidare jordbruksministerns bedömning attflera faktorer kommer att möjliggöra ytterligare minskningar avkväveläckaget så att en halvering skall kunna uppnås fram till sekelskiftet.Här nämns faktorer såsom rådgivning, en fortsatt intensitelssänkning,teknikutveckling samt förbättrad precision vid tillförsel av växtnäring ijordbruket. I takt med att kunskaperna ökar beträffandeföroreningssituationen och effekterna av olika omställningsåtgärder, börprogrammets utformning kunna förbättras. Det är därför naturligt alt arbetetbedrivs i olika etapper med återkommande översyner. Programmets första etapp avser . Införden efterföljande treårsperioden föreslås en översyn ske med utgångspunkt iden då aktuella föroreningssituationen och erfarenheterna av resp. åtgärd. Förbrukningenav handelsgödsel och bekämpningsmedel bör följas. Vid etappens slut bör handelsgödselanvändningenha minskat . Om så inte har skett kommer regeringen att övervägaytterligare avgiftshöjningar. Utskottet kan i allt väsentligt ansluta sig tilljordbruksministerns redovisning av den allmänna bakgrunden till regeringensförslag om miljöförbättrande åtgärder i jordbruket. Under det senastedecenniet har utvecklingen gått mot ett ökat hänsynstagande i de areellanäringarna till miljö och naturresurser och till kraven på livsmedlens kvaliteti olika hänseenden. Med de nu framlagda förslagen fullföljs strävandena mot ettjordbruk i ekologisk balans. I det följande redovisar utskottet sin inställning till deolika förslagen i åtgärdsprogrammet. Några av de i ärendet aktuella motionernaär dock så allmänt utformade att de bör behandlas redan i detta avsnitt. Utskottet konstaterar till en början att motion Jo767 avOlof m.fl. (c) yrkande 15 tar upp frågor om jordbrukets miljöpåverkan och därvid framför synpunkter och krav som i hög grad tillgodoses genom propositionen. Detta gäller bl.a. önskemålen om minskning av växtnä- 16 ringsläckaget i jordbruketoch ökad avgiftsbelastning av handelsgödsel och JoU 1987/88:24bekämpningsmedel. Motionen påkallar således i denna del ingen ytterligareåtgärd från sida. Sammabedömning kan i viss mån göras i anslutning till motion Jo719 av BengtWesterberg m. fl. (fp) yrkande 58 om ett uthållighets- och miljömål ijordbrukspolitiken. Även i den med anledning av propositionen väckta motionenJol2 av m.fl. (fp) anförs synpunkter på jordbrukspolitikensinriktning och jordbrukets miljöeffekter. Bl.a. anförs att en förändradjordbrukspolitik måste grundas på en helhetssyn på jordbrukets betydelse förlandets beredskap och försvar, för regionalpolitiken och turism ochfriluftsliv. I en samlad ny jordbrukspolitik bör miljöhänsynen ökasytterligare, som regleringarna minskar. Införandet av arealersättning,eventuellt i kombination med avskaffande av prisreglerings-lagen, skulle enligtmotionen få många positiva effekter. Från miljösynpunkt är det angeläget attstimulera till ökad kalkning. Arealersättning bör införas på försök i form avett kalkningsbidrag om ca . per ha av prisregleringsmedel. Närdet gäller de grundläggande frågorna om en helhetssyn på jordbrukspolitikenoch ett miljömål för denna politik föreligger enligt utskottets meningknappast några skiljaktigheter mellan motionärernas syn och den inställning somredovisas i propositionen. Det miljömål som redan lagts fast beslutav livsmedelspolitiken kan sägas ha markerats med ännu större eftertryck genomde förslag som läggs fram i förevarande proposition. Utskottet biträder därförinte förslagen i motion om jordbrukspolitikens inriktning m. m.Vad särskilt beträffar kalkning av mark bör nämnas att det från anslaget B 5Åtgärder mot luftföroreningar och försurning under fjortonde huvudtiteln utgårbidrag för försöksverksamhet med kalkning av mark och grundvatten (prop.1987/88:85 s. 315). Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Jo758yrkande 58 och Jo 12 yrkandena 1-3. Imotion Jo6 (s) understryks behovet av en mer balanserad spridning avvegetabilie- och animalieproduktionen i landet. ,Inte minst från miljö- ochkvalitetssynpunkt är det angeläget att få en bättre fördelning av t. ex.djuruppfödningen i landet. Utskottetdelar motionärernas uppfattning att den regionala obalansen ilivsmedelsproduktion och förädling kan skapa problem i olika hänseenden. Deförslag rörande djurtäthet m.m. som propositionen,innefattar.ligger emellertidi linje med motionärernas önskemål. Frågan om regional försörjning ochförsörjningsförmåga har av utskottet behandlats och senastvid beredningen av årets budgetproposition (JoU 1987/88:17 p. Bl.a.inhämtades i angivna ärende ett yttrande av statens jordbruksnämnd över vissaberedskapsfrågor. Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet attmotionen lämnas utan vidare åtgärd. 1motion JolO av m. fl. (c) anförs att all brukningsvärd bör brukas och användas för att minska användningen av ej förnybara råvaror. Den del av åkermarken som inte krävs för livsmedels produktion bör användas för att till exempel producera råvaror till indu strin. Ett väl fungerande jordbruk i alla delar av landet bör vara ett mål för 17 2 1987/88. Det ärangeläget att Norrlandsjordbruket bevaras i ' JoU 1987/88:24 minst nuvarandeomfattning, inte minst av beredskapsmässiga skäl. bör enligtmotionen därför uttala att all brukningsvärd skall bevaras (yrkande1). Enligt1985 års livsmedelspoliliska beslut skall jordbruksproduktionen i stort settmotsvara den inhemska konsumtionen samt behovet för att uppfylla vårainternationella åtaganden och för att trygga livsmedelsförsörjningen vid enkrissituation. Den del av åkerarealen som mot bl.a. angivna bakgrund kommit atthänföras till den s. k. överskottsarealen kan givetvis, som motionärernaanfört, användas för olika ändamål, såsom t. ex. produktion av alternativaråvaror. Enligt utskottets mening föreligger knappast några delade meningar omatt all lönsam produktion av alternativa råvaror som kan ske utan skador påmiljön är angelägen. Det omställningsprogram som överenskommits mellanregeringen och jordbruksnäringen representerar ett steg på vägen mot ett meradifferentierat jordbruk, som kan producera såväl livsmedel som andra råvarorför olika industrinäringar. När det gäller Norrlandsjordbruket har avsevärdaresurser anvisats för att främja jordbruksproduktionen i norra , vilkaåtgärder betingats av både regionälpoliliska och beredskapsmässiga skäl.Syftet med motionen i denna del bör kunna tillgodoses utan något särskiltuttalande från sida. MotionJo248 (c) yrkande 4 syftar till en prissättning på handelsgödsel som minskargödselanvändningen och införande av arealbidrag. Motionen avstyrks iden mån den inte kan anses tillgodosedd genom regeringens förslag om minskadhandelsgödselanvändning m. m. Förslag till miljöförbättrande åtgärder i jordbruket Minskning av växtnäringsläckaget Enligtjordbruksministern råder det enighet om att jordbrukels negativa miljöpåverkanmåste begränsas vid utformningen av den framtida produktionsinriktningen.Föroreningssituationen i t.ex. kust- och havsområdena runt är såallvarlig att omfattande åtgärder är nödvändiga . Kunskaperna är ocksåtillräckliga för alt identifiera vissa åtgärder som är verkningsfulla ochgenomförbara från praktisk och ekonomisk synpunkt. Detta gäller såväljordbruket som andra sektorer i vårt samhälle. tidigare nämnda utredningarna, dvs. aktionsplanerna och den s. k. intensitetsutredningen,har ett antal förslag lämnats i syfte att minska jordbrukets miljöpåverkan. Detkan konstateras alt jordbruket i vissa avseenden har påtagligt negativaeffekter på miljön och att dessa effekter har samband med produktionensstruktur och intensitet. Några särskilt angelägna områden är minskning avväxtnäringsläckaget och användningen av bekämpningsmedel. Idet följande redovisas förslag som syftar till en bättre hantering av stall-och handelsgödsel samt till att hålla en större andel av åkermarken bevuxenunder höst och vinter. Vidare lämnas en redogörelse för det pågående programmetför halvering av bekämpningsmedelsanvändningen. Djurtäthet JoU 1987/88:24 Stallgödselhanteringenhar tidigare ofta främst betraktats som ett "kvitl-blivningsproblem".I dag är kunskaperna betydligt bättre beträffande den faktiska hanteringen ochdess negativa effekter från miljösynpunkt. Det råder enighet om attslallgödselhanteringen utgör ett av jordbrukets främsta miljöproblem. Deåtgärder som är praktiskt genomförbara bör enligt propositionen vidtas redan nuför att stallgödseln las till vara på ett sätt som minskarbelastningen på miljön. Jordbruket är en näring med lång planeringshorisont.Det är därför viktigt att de långsiktiga målen klargörs på ett tidigt stadiumoch att jordbruket ges rimlig tid för den anpassning som är nödvändig frånmiljösynpunkt. Desynpunkter som här har framförts berör i hög grad frågan om djurtätheten. Isåväl aktionsplanen som intensitetsutredningen förordas att animalieproduktionenbör vara arealbunden. Jordbruksministern delar i princip denna uppfattning ochanser således alt antalet djur bör vara relaterat till den areal som finnstillgänglig för spridning av gödseln. Stallgödseln är som förut nämnts enviktig resurs som bör utnyttjas med varsamhet föratt så långt möjligt minimerautlakningsproblemen. Detta kan ske med eh bättre och mer välavvägd hanteringoch genom att antalet djur anpassas till spridningsarealen. Grödornasfosforbehov bör i princip inle överskridas vid stallgödselhanleringen.Huvudsyftet med en arealanpassad animalieproduktion är att minska denöveroptimala kvävetillförsel som förekommer på stallgödslade arealer. om djurhållningen i jordbruket bör mot denna bakgrund kunnautfärdas. Anpassningenav djurhållningen till arealiinderlaget borde, idealt sett, ske medutgångspunkt i produktionsförhållandena hos det enskilda företaget.Växtnäringsbehovet och utlakningen styrs av många olika faktorer, varav någraav de viktigaste är klimat, jordart, växtodlingens inriktning och gödsling. Vidutformningen av föreskrifter bör rimlig hänsyn tas lill dessa faktorer. En vissområdesvis differentiering är följaktligen befogad. Utgångspunkten bör dockvara att grödornas fosforbehov inte överskrids vid tillförseln av stallgödsel. Enprövning av djurtätheten för varje jordbruksförelag anser jordbruksministernav flera skäl inte vara lämplig. Dels skulle en sådan ordning skapa storaadministrativa problem, dels skulle djurhållningen med dess behov av långsiktigplanering bli avhängig växtodlingsinriktningen, som mycket väl kan ändras redani ett kortare tidsperspektiv. Motdenna bakgrund förordas att generella föreskrifter utfärdas för djurtätheten.Utgångspunkten bör vara de gränser som föreslagits i aktionsplanen mothavsföroreningar. Där föreslås att antalet djurenheter skall begränsas till endjurenhet per hektar när det gäller svin och höns och en och en halv djurenhetnär det gäller nötkreatur. Föreskrifterna bör omfatta företag med flera än tiodjurenheter i hela landet. Kraven bör vara uppfyllda år1995. Lanlbruksstyrelsen bör ges i uppdrag alt utfärda föreskrifterna eftersamråd med . Vidutformningen av föreskrifterna bör hänsyn tas till möjligheterna för den enskilde jordbrukaren att trygga en tillräcklig spridningsareal genom ' avtal med andra markägare,s.k. I samband med ny- JoU 1987/88:24 eller tillbyggnad avdjurstallar är det av särskild vikt att tillgång på spridningsareal kantryggas genom avtal. I vissa områden, t.ex. i särskilt djurtäta områden, kansärskilda anläggningar för torkning eller annan förädling av stallgödsel utgöraintressanta alternativ. Det finns redan exempel på anläggningar av detta slag.Sådan alternativ användning bör kunna likställas med spridningskontrakt. Enligtlantbruksstyrelsens bedömning berörs ca 9000 jordbruksföretag av förslaget omen övre gräns för djurtätheten. Enligt propositionen bör stallgödselspridningkunna ske även på mark som brukas av annan, förutsatt att denna rätt styrks iavtal. Detta innebär att flertalet berörda företag bör kunna finna tillräckligtarealunderiag för att hålla tillförseln av stallgödsel inom den föreslagnagränsen. Totalt sett råder det - med några enstaka undantag - inte någon bristpå spridningsareal i kommunerna. Undantagen utgörs av några kommuner i södraSverige, främst och . Antalet företag som inte heller medspridningskontrakt inom kommunen kan förväntas klara gränsen har avlantbruksstyrelsen uppskattats till maximalt 1 000. Som ett alternativ tillminskad djurhållning kan för dessa längre transport eller förädling av stallgödselbli aktuell. Incitamenten för detta blir beroende av flera faktorer, bl. a.det ekonomiska värdet av stallgödselns växtnäringsinnehåll. Enligtaktionsplanen mot havsföroreningar beräknas avlastningseffekten av en minskaddjurtäthet i kombination med planerad gödsling uppgå till ca kväve/årför . kan en anpassning genom neddragning av djurantalet bli aktuell,vilket skulle leda till intäktsförluster. Storleken av dessa förluster ochförmågan att klara dem bli beroende av det enskilda företagets situation. Utskottettillstyrker förslaget att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerskall ges bemyndigande att utfärda generella föreskrifter för djurtätheten.Detta innebär bl.a. att tre fristående motioner om arealanpassad djurhållning,nämligen Jo243 (m) yrkande 2, Jo267 (m) och Jo213 (m) yrkande 8, får ansestillgodosedda. I anslutning till motion Jo267 bör tilläggas att de företag som- i samband med ett eventuellt framtida hävande av investeringsstoppet ianimalieproduktionen - utvidgar sin produktion givetvis måste underordna sig deregler om djurtäthet m.m. som då gäller. Imotion JolO (c) anförs att de lokala förutsättningarna måste beaktas vidbedömningen av antalet djurenheter per brukningsenhet. I arealunderlaget börinräknas körbar betesmark och kontrakterad areal. Hänsyn bör tas till lokalavariationer genom bl.a. jordart och driftsteknik. Antalet djurenheter perhektar bör begränsas till en och en halv djurenhet när det gäller svin och hönsoch till två djurenheter när det gäller nötkreatur. Föreskrifterna bör omfattabrukningsenheter med över 20 djurenheter (yrkande 6). Även i motion Jo 13 (m)yrkas (yrkande 1) att betesmark skall ingå i 20 Vidareframhålls att begreppet djurenhet aldrig varit av- JoU 1987/88:24 sett attanvändas som mått på gödselproduktionens storlek. Begreppet har främst använtssom ekonomisk enhet.