bet · GB01KU40 · 1987-12-31 00:00:00 — hardock handläggningsfiderna inom kunnat förkortas betydligt. Såhar den genomsnittliga handläggningstiden för s.k. väntarärenden förkortatsfrån och fill i mars1988. Under1987 tillsattes två utredningar som haft som huvuduppgift att undersöka möjligheterna att förkorta handläggningsfiderna väsentligt. Ut redningen för översyn av utlänningslagen överlämnade betänkandet SOU 1988:1 Översyn av utlänningslagen. Samfidigt lade asylärendeutredningen fram betänkandet SOU 1988:2 Kortare väntan. I , har också redovisats en principlösning för omorganisation av invandrarverket. Sammantaget bör de åtgärder som föreslås - enligt vad statsrådet framhållit vid utskottsutfrågningen - kunna leda till att handläggningstidema förkortas hos invandrarverket . Utskottethar som nämnts vid upprepade tillfällen betonat vikten av atthandläggningstiderna förkortas. Trots den förbättring som uppnåtts framståremellertid de totala väntetiderna enligt utskottets uppfattning fortfarande somalltför långa. Enligt utskottet är det nödvändigt att man från regeringens sidavidtar ytterligare åtgärder i syfte att komma till rätta med dessa problem. Iövrigt har granskningen i denna del inte föranlett något uttalande. Regeringens praxis i utlänningsärenden Motbakgrund av vissa utvisningsbeslut har utskottet fill granskning tagit uppfrågan om vilken information som utgör underlag för regeringens bedömning ävflyktingstatus. I detta sammanhang har också tagits upp konsekvenserna av vissaverkställda utvisningsbeslut. Sverigehar anslutit sig fill FN-korivention om flyktingars rättsliga ställning. I konventionen finns bestämmelser bl.a. om skydd för flyktingar. Som flykting anses den som hyser en välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, nationalitet, fillhörighet fill en viss samhällsgrupp ellerpå grund av sin religiösa eller politiska uppfattning och som därför flytt frånsitt hemland eller är förhindrad att återvända dit. I 3 § utlänningslagen (1980:376) finns den grundläggande asylbestämmelsen. Där sägs att en flykting inte utan synnerliga skäl skall vägras i om hanbehöver sådant skydd. Definitionen av flykfingbegreppet i lagen ansluter fill konven- fionens flyktingdefinition. Bestämmelserna i 5 och 6 §§ utlänningslagen om skydd åt krigsvägrare och åt personer, som utan att vara flyktingar kan åberopa starka politisk-humanitära skäl för att få stanna i , ger skydd även åt personer som inte omfattas av flyktingkonventionen. Förbedömning av flyktingärenden inhämtas kunskap allmänt om förhål- KU 1987/88:40landena i skilda länder från svenska utlandsmyndigheter, FN:s flyktingkommissariatoch andra FN-organ. Viktiga informationskällor är olika organisa-fioner, t.ex.Amnesty, Röda korset och Rädda barnen. Även uppgifter i svenska och utländskamassmedier kan självfallet ha stor betydelse i sammanhanget. Det finns ävenandra kontaktvägar, t.ex. organisationer för mänskliga rättigheter och'liknande i skilda länder. Det förekommer alt yttrande i ärenden inhämtas frånandra myndigheter, t.ex. . I vissa fall kopplas den svenskaambassaden i berört land direkt in i ett ärende. Dethar riktats kritik mot att utredningen i vissa ärenden varit bristfällig vidhandläggningen av utlänningsärenden inom . Det här bl.a.gjorts gällande att en begäran om kompletterande utredning inte har blivittillgodosedd. har vid utfrågningen förklarat att det efteromfattande utredning kan förekomma att ytterligare utredning är obehövlig ochendast skulle komma att förlänga den redan långa handläggningsfiden. -Det harockså gjorts gällande att genom det öde som drabbat vissa utvisade personer hardet visat sig att regeringens beslut har varit felaktigt. harbeträffande ett antal utvisningsfall som särskilt påtalats för utskottet anförtatt ärendena genomgåtts grundligt i efterhand. Företagna undersökningar harinte bekräftat att de personer som utvisats utsatts för övergrepp. Enligt GeorgAndersson är det självklart av största vikt att regeringsbesluten iflyktingärendena grundas på en säker bedömning i berört . Om det pånågot sätt görs gällande att en utvisad person utsatts för övergrepp försökerman göra en uppföljning av vad som hänt. Utskottethar inte funnit anledning att rikta någon kritik mot regeringens handläggningav de granskade utvisningsärendena. Regeringen ställs inför svåraavvägningar vid bedömningen i utlänningsärenden. Det är därför angeläget attärendena blir så fullständigt utredda som möjligt utan att handläggningenonödigtvis fördröjs. Som utskottet tidigare framhållit (KU 1983/84:30) kan detinte säkert förutses vilka förhållanden de personer som inte får stanna härställs inför i det land fill vilket de återvänder. Utskottet anser attregeringen noggrant bör följa upp de utvisningsbeslut där uppgifter förekommerom att en från utvisad person grips eller i övrigt blir illa behandladi det land till vilket utvisningen skett. Genom en sådan uppföljning kanregeringen skaffa sig egen erfarenhet om olika länder som kan vara värdefullvid senare bedömningar av asylärenden. Utskottet vill också hänvisa till sitttidigare uttalande att det självfallet är av stor betydelse att regeringensbedömningar sker i generös anda. Utöverdet anförda föranleder icke den verkställda granskningen något uttalande frånutskottet. Utskottethar i sina senaste granskningsbelänkanden berört tillämpningen av de särskildabestämmelserna i utlänningslagen om avvisning och utvisning av presumtivaterrorister (terrorislbeslämmelserna). Redanår infördes särskilda regler till förebyggande av våldsdåd med KU1987/88:40 internationell bakgrund. De har sedermera arbetats in iutlänningslagen. Regeringenbeslutade att med stöd av terroristbestämmelserna iutlänningslagen utvisa åtta turkiska medborgare, medlemmar i (). Då de inte kunde sändas fill sitt hemland eller något annatland, förordnade regeringen att verkställighet av utvisningsbesluten fillsvidare inte fick ske. Regeringen förordnade om vissa inskränkningar i deutvisades rörelsefrihet (s.k. kommunarrest) och ålade dem anmälningsskyldighethos polismyndighet. Vid samma tillfälle beslutade regeringen alt inte utvisatre andra kurder som begärt skulle utvisas. Den 20 december1984 utvisade regeringen ytterligare en medlem i PKK. Inte heller detta beslutkunde verkställas. Iförra årets granskningsbetänkande (se KU 1986/87:33 s. 64) hänvisade utskottettill fidigare uttalanden om att terroristbestämmelserna kan ge upphov tillsvåra intressekonflikter och att del är av särskild betydelse atträttssäkerhetsfrågorna bevakas kontinuerligt. Regeringenredogör i en skrivelse fill för tillämpningen avterroristlagsfiftningen. Den senaste redogörelsen (skr. 1987/88:16) gällerfiden . har inte några beslut omavvisning eller utvisning meddelats med stöd av terrorislbeslämmelserna. Ibelänkandet SOU 1988:1 Översyn av utlänningslagen föreslås att bestämmelsernaom avvisning och utvisning i s.k.-terroristärenden sammanförs medbestämmelserna i den s.k. spaningslagen fill en särskild lag. har vid utfrågningen uttalat att en översyn av terroristbestämmelsernakan övervägas när den parlamentariska kommission som tillsattes med anledningav Palmemordet har lämnat sin rapport. Han har också framhållit att den s.k.kommunarrest som förekommer i vissa fall fortlöpande omprövas och att vissalättnader också har medgetts. Utskottethar som nämnts tidigare uttalat att terroristbestämmélserna kan ge upphov tillsvåra intressekonflikter och alt del är av särskild vikt atträttssäkerhetsfrågorna bevakas kontinuerligt. Utskottet avser fortsättningsvisatt följa frågan i granskningssammanhang. Vad som förekommit vid åretsgranskning gör inte att något:uttalande i övrigt är påkallat från utskottetssida. Enligt50 § utlänningslagen får en utlänning under vissa, närmare angivna förutsättningar las i förvar bl.a. i samband med verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning. En utlänning som är får tas i förvar endast om det - utöver de skäl som krävs i andra fall - föreligger synnerliga , skäl för detta. Detsamma gäller för åtminstone en av barnets vårdnadshava re. När bestämmelsen om att det krävs synnerliga skäl för att ta barn i förvar infördes framhölls (prop. 1983/84:144) att det är ytterst viktigt att förvarsinstitutet inte tillgrips i andra fall än när det är oundgängligen nödvändigt. Vidare betonades att det är särskilt viktigt att undvika alt labarn i förvar. I vissa situationer, t.ex. vid direklavvisning, kan det dock enligt departementschefen förekomma att även barn måste las i förvar tillsammans 53 Äveni andra fall kan undantagsvis föreligga sådana KU 1987/88:40 omständigheter att detfinns synnerliga skäl för omhändertagande av barn exempelvis i samband medverkställighet. L detta sammanhang uttalades också att det framstår somlämpligt att invandrarverket följer upp fillämp- ningen motverka att det används utan tvingande Vidare angavs attdel-ankommer på regeringen att meddela de föreskrifter som behövshärför och att det föredragande statsrådet i annat sammanhang skulleåterkomma till den frågan. Isamband med ändringar i utlänningsförordningen underströkinvandrarministern att förvar inte får ske i alla ärenden rörande direklavvisningoch verkställighet. Det betonades att barn endast undantagsvis får tas iförvar. Utskottethar i förra årets granskningsbetänkande KU 1986/87:33 berört frågan omförvarslagande av barn med stöd av utlänningslagen. Utskottet hänvisade därvidtill de då pågående utredningarna rörande utlänningsärenden. Utredningenför översyn av utlänningslagen har i betänkandet SOU 1988:1 framhållit att deuppgifter som redovisats när det gäller förvarstagande av barn enligtutlänningslagen den 1 maj-den 30 september 1987 visar att barntas i förvar i större omfattning ,än som förutsattes vid bestämmelsernasinförande. Utredningen har därför föreslagit att det i lagen ges mer klartuttryck för när barn över huvud taget får tas i förvar. Betänkandet övervägsför närvarande inom . Påregeringens uppdrag har JK utrett omständigheterna kring förvarsta-gandena inomArlanda vaktdislrikt. Särskild uppmärksamhet skulle enligt uppdraget ägnas åtbeslut att la barn i förvar. JKhar redovisat sitt uppdrag, varvid framkommit bl.a. följande. Underperioden den 1 maj-den 30 september 1987 togs 383 barn i förvar iArlanda vaktdislrikt. Motsvarande uppgift för hela landet var 439. Av de vuxnaasylsökande i Arlandadistriktet togs i-förvar och av barnen . För närmare30 % av de förvarstagna har åtgärder hitfills lett fill avvisning ellerutvisning ur landet. JK har uppgett att prövningen huruvida synnerliga skälförelegat när del gäller förvarstagande av barn regelmässigt skett medutgångspunkt i de förhållanden som gäller för vårdnadshavare eller annan vuxensom åtföljer barnet. Enligt JK:s uppfattning har en sådan fillämpning stöd iförarbetena till utlänningslagen. JK:s granskning har inte gett vid handen attförvarstagande av barn skett i större utsträckning än som är fillåtet enhglutlänningslagen. JK har emellertid framhållit att det är anmärkningsvärt altdet inte i besluten om förvar av barn ges en motivering till varför del ansettsföreligga synnerliga skäl för förvarslagande av barnet. JK har anföri alt engod del av den kritik som förts fram mot handläggningen av asylärenden vidArianda vaktdislrikt torde kunna hänföras just till bristerna med avseende påbeslutsmotivering. har under utfrågningen angett att antalet förvarstagan-den inom Arlandapolisensområde reducerats kraffigt. Någon statistik som visar eventuella förändringarfinns dock inte. Han har vidare framfört alt det är svårt alt i varje lägeavstå från alt ta barn i förvar om man vill bibehålla möjligheten till tvångsvisverkställighet av utvisning och inte vill splittra KU 1987/88:40 familjer. Delär enligt utskottets mening mycket angeläget att förvarslagande av barn intesker i större utsträckning än som förutses enligt utlänningslagen. Den ovannämnda utredningen av JK ger vid handen att så inteheller varit fallet. JK haremellertid påtalat vissa brister när det gäller lagstiftningen, deorganisatoriska förhållandena vid vaktdislrikt och frånvaron av beslutsmofiveringar.Utskottet delar JK:s,synpunkter och förutsätter att dessa blir föremål föröverväganden inom . Vad som förekommit vid årets granskninggör inte att något uttalande i övrigt är påkallat från utskottets sida. Vissa offentliga uttalanden av invandrarministern granskningsanmälan har anförts att i samband med ettTV-program uttalat sig negativt mot en person som är engagerad iflyktingfrågor. har vid utfrågningen iippgetl att han gjortuttalandet i fråga i samband med ett meningsutbyte under ett avbrott iTV-inspelningen. Han har under ett personligt samtal med den berörda personenredovisat vad som förevarit, och saken är uppklarad dem emellan. Någotuttalande från utskottets sida är inte påkallat. Regeringens beredning av frågan om lokalisering av detnya plan- och bostadsverket Utskottethar till granskning tagit upp regeringens beredning av frågan omlokaliseringsorl för det nya plan- och bostadsverket. I ärendet föreligger en promemoriasom upprättats inom (bilaga A 11). Offentliga utfrågningarhar ägt rum inför utskottet med statsminister (bilaga B 13),bostadsminister , åtföljd av statssekreteraren (bilaga B 7) samt generaldirektören vid planverket (bilaga B 6). Isamband med att beslutade om sammanslagning av ochplanverket förordades att resultatet av arbetet i den organisationskommittésom skulle utses och även regeringens bedömning av detta arbete skulleunderställas innan det nya verkets närmare inriktning ochOrganisation slutligen lades fast. Organisationskommitténredovisade betänkandet SOU 1987:48 Ett nytt plan- ochbostadsverk. Lokaliseringsfrågan ingick inte i kommitténs uppdrag men fråganberördes ändå av kommittén som bedömde det som nödvändigt att verket ävenframgent lokaliserades . -Betänkandet blev inte föremål förremissbehaiidling. Efterbeslut vid regeringssammanträde avlämnades proposition1987/88:37 om ett nytt plan- och bostadsverk till den 4 november1987. biföll den 17december 1987 bostadsutskottets hemställan att 55 som sin mening geregeringen till känna vad utskottet föreslagit om att det KU 1987/88:40 nyaverket skulle lokaliseras till , beslötregeringen att lokalisering av verket till skulle ske vid nämndalidpunkt. Regeringen har härefter avlämnat en proposition omanslag till plan- och bostadsverket m.m. Utskottet får anföraföljande. Beredningenav regeringsärenden regleras i 7 kap. 2 § regeringsformen. Enligt detta lagrum skall behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. Vidare skall i den omfattning som behövs tillfälle lämnas sammanslutningar och enskilda att yttra sig. Detfackliga medbestämmandet regleras fr.o.m. i ett avtal ommedbestämmande vid beredningen av regeringsärenden (MBA-R). Av avtalet framgåratt samverkan i form av information eller överläggning mellanstatsrådsberedningen och departementen samt huvudorganisationerna skall skeenligt arbetsgivarens bestämmande i frågor inom medbestämmandelagenstillämpningsområde söm rör arbetstagare med statligt reglerade anställningar.Genom MBA-R undantas regeringsärenden från medbestämmandelagens regler omförhandlings- och informafionsskyldighet. Arbetsgivaren har i avtaletförklarat sin avsikt att handla enligt principen att huvudorganisationernaskall informeras om viktigare frågor som skall behandlas i bl.a. beslut ompropositioner, lagrådsremisser, förordningar, direktiv för offentligautredningar, regleringsbrev, tjänstetillsättningar och förhandlingsuppdrag. protokollsanteckning till avtalet framgår att med viktigare frågor avsessådana frågor inom avtalels tillämpningsområde som behandlar betydande följderför arbetstagarnas anställnings- och arbetsvillkor, t.ex. viktiga förändringarbeträffande anställningstrygghet och stationeringsort på grund av störreverksamhetsförändringar. En annan protokollsanteckning innehåller att nyinformation skall lämnas om grunderna för ett beslut väsentligen har ändrats. Isammanhanget kan nämnas att ett politiskt organ enligt ett avgörande iarbetsdomstolen (AD 1978 nr 88) har rätt att fatta beslut utan förnyadeförhandlingar även om beslutet skulle avvika från förhandlingsresultatet. Enförutsättning är dock att beslutet inte grundas på nytillkomna omständighetereller i övrigt på annal material än sådant som på beredningsstadiet varitföremål för förhandlingar. Ianslutning till regeringens beslut alt avlämna propositionen om ett nytt plan-och bosladsverk hölls inom enöverläggning enligt MBA-R. Mot bakgrund av alt propositionen inte innehölluppgift om lokaliseringsort för det nya verket logs denna fråga inte upp underöverläggningen. Regeringens beslut föregicks inte avförnyad information eller överläggning. förekom en överläggningenligt MBA-R i anledning av propositionen om anslag till plan- ochbosladsverket. LennartHolm har vid utfrågningen uppgett att han av bostadsministernfick klartecken för alt informera sin personal om alt utlokalisering inte var ifråga. Under slutfasen av organisationskommitténs arbete fickhan höra rykten från kanslihuset om att det ändå skulle bli fråga omutlokalisering. I anledning av delta kom på hans begäran KU 19ö7/8ö:40 ett sammanträffande tillstånd mellan honom och statsministern . Statsministernförklarade då enligt vad uppgett att han såg del som ganskaofrånkomligt att skulle bli det nya verkels lokaliseringsorl.Lennart uppfattade alt beslutet om utlokalisering var alldeles klart menatt frågan om till vilken ort utlokalise-ringen skulle ske fortfarande var underdiskussion. Om den nya förutsättningen alt verket skulle utlokaliseras hademeddelats fill kommittén och denna getts ytterligare några månader att arbetaskulle delta ha lett till ett resultat som skulle ha varit mera lämpligt medhänsyn både fill det nya verkels organisation och fill tidpunkten försammanslagningen av de båda verken. har under utfrågningen uppgelt alt första gången regeringen togställning för eller emot som lokaliseringsort var när beslut om attavlämna propositionen fattades. Trots alt det pågått diskussionerom som lokaliseringsort beslutade sig regeringen genom propositionenför att inte föreslå någon utlokalisering. Vidsamtal med fackliga företrädare redovisade detnya lägel som det växt fram efter diskussioner, motioner, uppvaktningar ochtidningsartiklar. Riksdagsgruppen tog ställning . Han informeradeden hela den berörda personalen härom vid en sammankomst påplanverket. Statsministernhar under utfrågningen uppgett att regeringens ställningstagande ilokaliseringsfrågan inte var klart när propositionen antogs den 22 oktober1987. Först i samband med en s.k. lunchberedning med regeringen den 26 november1987 kom han för egen del fram fill att en utlokalisering till varalt föredra. Denna uppfattning förde han sedan fram under riksdagsgruppenssammanträde . Regeringensproposition om det nya plan- och bostadsverket innehöll inte något förslag om utlokalisering.Den beredning av ärendet som låg till grund för beslutet att inte föreslåutlokalisering måste enligt utskottets bedömning i och för sig ansestillräcklig. Det är givetvis alllid önskvärt att en fråga som innebärförändringar av stor betydelse för en verksamhet och för berörd personal blirföremål för utredning och beredning i ett sammanhang. Den beslutsprocess somkom att följas av regering och riksdag fick enligt utskottets bedömning somnegativ följd att de berörda verken och de fackliga organisationerna inte fickreella möjligheter att före beslutet lägga synpunkter på frågan var verketskulle ligga. Utöverdet anförda har utskottet inte funnit anledning till uttalande i ärendet. a) Utnämningar av verkschefer m.m. Underårets granskning har utskottet behandlat regeringens utnämningspoli- tik vad gällerverkschefer, chefer för svenska utlandsmyndigheter och vissa 57 Till särskild granskning har tagils upp KU1987/88:40 rekryteringen av ledamöter till högsta domstolen och regeringsrätten(se nästa avsnitt). Frågan om regeringens utnämningspolilik i nu aktuellthänseende var föremål för utskottets granskning även vid föregående (se KU 1986/87:33 s. 66). Till griind för granskningen har legat en promemoriasom upprättats inom statsrådsberedningen (bilaga A 12). Vidare har en offenlligutfrågning ägt rum med statsminister (bilaga B 13). Enligt 11 kap. 9 § regeringsformen (RF) filisätts tjänslvid förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen av regeringen eller avmyndighet som regeringen bestämmer. Beträffande verkschefer sker tillsältning -enligt de instrukfioner som gäller för verken - av regeringen. Vid tillsältningav statlig tjänsl skall avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsomförtjänst och skicklighet. Krav på svenskt medborgarskap ställs iregeringsformen beträffande bl.a. verkschefstjänster. I 4 kap. 3 § lagen(1976:600) om offenllig, anställning () hänvisas i fråga om saklig grund förtillsältning av statlig tjänst till vad som är föreskrivet i RF eller annanförfattning. Närmare föreskrifter om tjänstetillsättning ges i den avregeringen utfärdade anställningsförordningen (1965:601). Denna förordningändrades (1985:334) då en ny 7 a § infördes med innebörd atttjänstetillsättning skall, ske på grundval främst av skicklighet förarbetsuppgifterna i tjänsten, om.det inte finns särskilda skäl för något annat.Ändringen grundade sig på proposifion 1984/85:219 om den statligapersonalpolitiken. Konsfilufionsutskoltet, som yttrade sig över propositionentill arbetsmarknadsutskottet, uttalade som sin mening att 11 kap. 9 §regeringsformen inte formellt hindrar all man i , framtiden lägger större viktän fidigare vid kriteriet skicklighet. Frågor rörande tillsättning av verkschefer behandlades iproposition 1986/87:99 om ledningen av den statliga förvaltningen. Förslagengrundade sig på verksledningskommilténs belänkande (SOU 1985:40) Regeringen,myndigheterna och myndigheternas ledning. Regeringens förslag innebar bl.a. attverkschefer borde sökas i en bredare rekryteringsbas . Enligtcivilministern borde regeringen utnyttja statsförvaltningens hela chefspotentialsom underlag men därutöver sträva efter att också se verksamheten utanförstatsförvaltningen som möjliga rekryteringsområden. En viktig förutsättning varatt regeringen i fortsättningen kan koncentrera sina ansträngningar itillsättningsfrågor till myndigheternas högsta ledning. Verkschefer föreslåsockså kunna omflyttas till annan tjänst. Propositionengodtogs på denna punkt av (KU 1986/87:29). Av den ovan nämnda promemorian framgår alt antaletverkschefer som utnämndes (22/2) var 107 personer.Antalet beskickningschefer som rekryterats externt - dvs. från annat håll änutrikesdepartementet - uppgår enligt statsrådsberedningens promemoria fill 38personer . I promemorian har gjorts en sammanställning av svenskakandidater 1976-1987 till högre poster i internationella organisationer därvederbörande erhållit officiellt svenskt stöd enligt hos utrikesdepartementettillgänghga uppgifter. Det rör sig om 38 personer. Av promemorian framgår vidareatt fill pressråd och pressatlachéer utnämnts 58' personer. Tillkulturråd har utsetts 15 personer. Vadgäller styrelseposter m.m. i statliga eller halvstafiiga förelag hänvisas i" 1987/88:40 statsrådsberedningens promemoria till redogörelseför de statliga företagen (skr. 1987/88:20). Där finns uppgifter omstyrelseledamöter och verkställande direktörer i de statliga företagen.Slutligen redovisas en sammanställning över utnämningar av justifiekansler,riksåklagare, rikspolischef, överbefälhavare och försvarsgrenschefer (22/2), sammantaget 19 utnämningar. Statsministernhar, som framgår av utfrågningen inför utskottet, framhållit vad gällerutnämningar under de socialdemokrafiska regeringarna , attregeringen vid tillsättningarna uteslutande grundat sig på RF:s krav på sakligagrunder med betoning på skicklighetskriteriet. Utskottetvill understryka vikten av regeringsformens krav på all del vidtjänstetillsättningar endast fästs avseende vid sakliga grunder såsom förtjänstoch skicklighet.