bet · GB01LU31 · 1987-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till vikten av de frågor som tagits upp imotionerna utgår utskottet från att regeringen följer utvecklingen på området och tar de ini tiativ som kan bli erforderliga. Någon särskild åtgärd frän sida i 17 saken är ivart fall inte påkallad. Utskottet avstyrker därför LU1987/88:31 bifall till motionerna L710, L7I1, L7I5, L7I8, L719och L726. I motion L722 (fp) kritiseras att maskindiskmedel ipulverform inte omfattas av utgivna riktlinjer ombarnsäkra förpackningar. Med beaktande av att en stor del av de barnolycksfallsom sker i hemmet har samband med förgiftning av hushällskemikalier anser motionärernadet angeläget att skärper uppmärksamheten i denna fråga. Enligtmotionärerna bör verkets bevakning resultera i att det efter nyinstallationerav förpackningsmaskiner uppställs krav på barnsäkra förpackningar förmaskindiskmedel i pulverform. Motionärerna yrkar att konsumentverketsriktlinjer ändras i enlighet härmed. utfärdade riktlinjer förförpackningar till vissa hushållskemikalier (KOVFS 1986:4) innehåller de kravsom verket finner väsentliga från konsumentsynpunkt. De har utarbetats efteröverläggningar med företrädare för berörda näringslivsorganisationer och eftersamråd med kemikalieinspektionen. Riktlinjerna gäller kemikalier som marknadsförstill konsument för enskilt bruk och som anses medföra särskilda risker förakuta skador pä mindre barn. Till denna grupp av kemikalier räknasmaskindiskmedel, vars förpackning enligt huvudregeln skall vara barn-skyddad.Men enligt en särskild bestämmelse undantas maskindiskmedel i pulverform underförutsättning att förpackningen dels är försedd med ställbar hällpip ellerjämförlig återförslutning, dels har särskilt tydlig varningsinformation. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är ensynnerligen angelägen uppgift att försöka skydda barnen i samhället från attråka ut för olycksfall. Inte minst viktigt är förebyggande åtgärder när detgäller olyckor som kan orsakas av kemiska preparat i hemmen. Krav på barnsäkraförslutningar eller förpackningar kan dock endast ses som ett led i strävandenamot att förhindra barnolycksfall. måste nämligenkombineras med förutom ökad aktsamhet av de berörda åtgärder i syfte attöka kunskapen om riskerna med kemikalier hos dem som handskas med preparaten.Utskottet vill peka på att av antalet barnolycksfall sommaskindiskmedel orsakat beror på att barnet kommit ät medlet i diskmaskinen ochinte ur förpackningen. Enligt vad utskottet inhämtat anser attovan nämnda riktlinjer kommer att föranleda behov av kompletterandeinformation till allmänheten. Verket har därför, enligt inhämtade uppgifter,erhållit ett belopp om . från allmänna arvsfonden för att bl.a. tafram en informationsfolder till småbarnsföräldrar och andra grupper avkonsumenter. Enligt vad utskottet inhämtat från kanriktlinjerna också väntas påverka produktutvecklingen av diskmaskineroch sålunda innebära t.ex. säkrare luckor för diskmedelsintagen. Utskottet utgår från att ävenfortsättningsvis uppmärk sammar behovet av barnsäkra förpackningar för maskindiskmedel. Med hänsyn till det arbete som pågår inom anser utskottet att I någotriksdagens uttalande i frågan inte är påkallat. Utskot- LU1987/88:31 tet avstyrker följaktligen motion L722. Begränsning av ljudnivån på hushållsapparater I motion L704 (s) påpekas att bullret från mångaelektriska hushållsapparater kan vara mycket störande och psykiskt besvärande.Enligt motionärerna når t.ex. en hushållsassistent en ljudnivå motsvarandeungefär en tung lastbils medan ljudet från en kyl/frys är mycket lågt.Motionärerna menar att det måste finnas en reglering av ljudnivån även förapparater som inte går i kontinuerlig drift. Motionärerna yrkar etttillkännagivande härom. Enligt vad utskottet inhämtat deltar i ettpågående internationellt arbete rörande bullernivån på hushållsapparater.Arbetet som syftar till att fä fram mätnormer för ljudnivån sker inom ramen förden europeiska standardiseringsverksamheten. Utskottet vill erinra om attsvenskt deltagande i det europeiska standardiseringsarbetet utgör ett väsentligtinslag i vårt samarbete med EG på konsumentskyddsområdet. Som närmareredovisats i proposition 1987/88:66 om och den västeuropeiskaintegrationen skapar vår medverkan i standardiseringsverksamhetenförutsättningar för att onödiga handelshinder skall kunna elimineras. deltagande i standardiseringsarbetet beräknas också särskildamedel för /89. Med hänsyn till det anförda anser utskottet att motionL704 inte påkallar någon åtgärd från sida. Utskottet avstyrkerföljaktligen motionen. I motion L709 (s) begärs lagstiftningsåtgärder motextraprissystemet. Enligt motionärerna skulle lägre och jämnare prisnivåermöjliggöra prisjämförelser för konsumenterna och även i övrigt medförafördelar för sårskilt de resurssvaga konsumenterna. Motionärerna efterlyserockså en så saklig prisinformation som möjligt, något som extraprissystemetinte ger utrymme för. I motionen framhålls att erfarenheterna visar att handelninte själv kan åstadkomma någon sanering av systemet. I motionerna L727 yrkande I (fp) och L729 (fp) yrkasdäremot ett bibehållande av det gällande extraprissystemet utan inskränkningarfrån statens sida. Enligt motionärerna innebär extraprissystemet i allmänhetett viktigt konkurrensmedel även om det finns avarter inom systemet. Det pågårenligt motionärerna sanering inom handeln. Utskottet erinrar om att extrapriserna redan i mitten av1970-talet var föremål för debatt, vilket bl.a. resulterade i ett regeringsuppdrag tillstatens pris- och kartellnämnd (SPK) att studera förutsättningarna för en begräns ning av extrapriserna. Det främsta resultatet av detta arbete blev att ettantal avarter av extraprissystemet identifierades. En promemoria överlämnades till /KO som tillsammans med handeln utarbetade ett re gelsystem för tillämpande av extrapriser. Dessa regler daterar sig från är 1978 och innebär i korthet att termen "extrapris" och/eller rödprismärk- ningslapp endast får användas om varan i fråga ingår i kedjans ordinarie '" sortiment,om varan har ett ordinarie tillämpat pris, om nedsättningen är LU1987/88:31 (utom för varor med låg marginal) samt om nedsättningenvarar . Enligt ett beslut av skalldessutom även jämförpriset anges tillsammans med extrapriset vid centralasamaktiviteter. Handelns intresse för kampanjrabatter (extrapriser) harbehandlats av livsmedelsutredningen i det avgivna betänkandet (SOU1987:44) Livsmedelspriser och livsmedelskvalitet. Enligt utredningensuppfattning finns det flera nackdelar med det ökade inslaget av extrapriser. Eneffekt som rör redligheten mot konsumenterna är, menar utredningen, att gapetblivit alltför stort mellan uppgivna ordinarie priser och extrapriser. Skillnadenmellan dessa anger enligt utredningen i många fall endast en fiktiv besparingeftersom inte några större kvantiteter säljs till annat än extrapriser. ordinarie priserna drivs upp för att skapa utrymme för kampanjrabatter. Enligt utredningens mening medför extraprisernas ökadebetydelse att konsumenternas egentliga prismedvetenhet och priskännedomavtrubbas och konsumenterna reagerar alltmer endast på röda lappar.Fokuseringen på extrapriser och röda prislappar kan enligt utredningen ocksåleda till att konsumentens intresse i första hand riktas mot produkternas prisoch endast i mindre utsträckning mot skillnader i kvalitet. Pä sikt medfördenna utveckling enligt utredningens uppfattning risker för en ensidiginriktning på produktförenkling för att nä låga priser, eventuellt pä bekostnadav en utveckling av livsmedlens kvalitet. Enligt utredningens erfarenhetersynes också omfattningen av extrapriser vara betydligt större i än ifiertalet europeiska länder. Utöver de direkta och indirekta effekterna avextraprissystemets stora omfattning förekommer vad som, bl.a. från handelnssida, brukar beskrivas som rena avarter av systemet. Detta gäller t.ex.försäljning under inköpspris, olika former av kombinationserbjudanden,restriktioner i hur mycket varje kund får köpa av en extraprisvara och krav påinköp för visst belopp av andra varor för att få utnyttja extrapris. Utredningen anser att det nu är nödvändigt att komma tillrätta med extraprissystemets negativa konsekvenser och föreslår i detta syfteatt nuvarande system med dubbel prismärkning (ordinarie pris och extrapris) ersättsmed ett enprissystem där endast ett pris, det faktiskt tillämpade, anges vidannonsering och prismärkning. Detta pris kan emellertid vara ett nedsatt prisi förhållande till tidigare tillämpat pris. Reglerna om enpris bör enligtutredningens mening vara bindande och förenade med sanktionsmöjligheter. Motivet för ett enprissystem är enligt utredningensuppfattning att endast det faktiskt tillämpade priset är relevant förkonsumentens värdering av en varas prisvärdhet och vid jämförelse med prisernapå andra varor och i andra butiker. Jämförelsen med ett, ofta fiktivt, "ordinarie"pris kan ge en felaktig bild av prisets förmånlighet. Enprissystemet bör därförkunna leda till en större redlighet i prisinformationen och en förbättradprismedvetenhet hos konsumenterna. Eftersom förenklade symboler i anslutning tillprisangivelser, t.ex. röd LU 1987/88:31 färg på prislapparna, snarare verkar imotsatt riktning torde ett enprissystem endast få full avsedd effekt om allaprisangivelser görs på ett enhetligt sätt, förslagsvis med svart text på vitbotten. Eftersom också begreppet "extrapris" fått en speciellinnebörd, kopplad till den röda prislappen, anser utredningen det önskvärt atthandeln tills vidare undviker detta begrepp i sin marknadsföring. betänkande är efterremissbehandling föremål för överväganden inom . Även inom SPKoch pågår arbete med extraprisproblematiken. I sammanhangetkan nämnas att har tagit upp frågan om upphävande av de delarav sina riktlinjer som gäller extrapriser för dagligvaror. I fortsättningen äravsikten att butikernas användning av extrapriser skall bedömas helt utifrånmarknadsföringslagens bestämmelser. Enligt utskottets mening bör inte nu genom någotuttalande i den ena eller andra riktningen föregripa de övervägandenbeträffande systemet med extrapriser som förestår inom bl.a.regeringskansliet. Utskottet avstyrker följaktligen bifall till motionernaL709, L727 yrkande 1 och L729. Information på produkterna m.m. Frågan om standardiserad varuinformation tas upp i motionL727 (fp). Motionärerna begär (yrkande 3) ett tillkännagivande om attkonsumentverket bör ta initiativ till att i samarbete med andra organstimulera till ett system med frivillig varudeklaration för vissa varor. Imotionen understryks att en av de mest angelägna konsumentfrågorna är att gekonsumenten tillgång till ändamålsenlig information om varorna i denvardagliga köpsituationen. Informationen bör utformas så att jämförelser mellanolika alternativ underlättas. Motionärerna anser att det , trots en allmänförbättring av de konsumentpolitiska åtgärderna, är svårare än någonsin att ibutiken få en objektiv konsumentinformation. Motionärerna hänvisar till ettförslag från varuprovningskommittén av innebörd att man på frivillig väg skullesöka bygga upp ett varudeklarationssystem i samarbete med näringslivet. Ettsådant system med igenkänningstecken skulle, påpekas det, gagna denmarknadsföring som seriösa och ansvarskännande företag bedriver. Systemetskulle också göra det lättare för konsumenten att välja rätt vara till rättpris. En utvecklingsmodell kan enligt motionärerna vara den som möbelbranschentillämpar. Den branschens "Möbelfakta" är en tillförlitlig och avkonsumenterna efterfrågad information. Utskottet erinrar om att motionsyrkanden med samma syftesom det nu aktuella har prövats och avslagits av på hemställan av utskottet. Då frågan senast behandlades (se LU 1986/87:22) delade utskot tet motionärernas uppfattning om önskvärdheten av att produktinforma tionen förbättras men ansåg det inte meningsfullt att söka få fram ett omfat tande varudeklarationssystem av VDN-karaktär. Enligt utskottets mening borde man i stället ta fram standardiserad varuinformation för vissa varu grupper, såsom exempelvis de av motionärerna åberopade "Möbelfakta". Utskottetförutsatte att produktinformation i ökad utsträckning skulle tas LU 1987/88:31fram genom näringslivets försorg och ansåg att framtagandet av standardiseradvaruinformation var ett område väl lämpat för näringslivets egenät-gärder.Arbetet med framtagande av varufakta borde ske i frivillig samverkan medkonsumentverket. Utskottet utgick från att verket skulle ta erforderligainitiativ för att få till stånd branschöverenskommelser på sådana områden därdet bedömdes nödvändigt. Utskottet ansåg att det anförda i huvudsak fick ansesha tillgodosett motionärernas önskemål och att något särskilt tillkännagivandedärför inte var påkallat. Utskottet har ingen annan uppfattning i frågan ochavstyrker således bifall till motion L727 yrkande 3. Frågor om användandet av datakommunikation ikonsumentinformationen tas också upp i motion L727 (fp). Motionärerna anför att på en marknad där allt fierleverantörer presenterar sina produkter blir det allt svårare för den enskildekonsumenten att orientera sig och att skaffa sig kvalificerad varuinformationsom bas för sitt köpbeslut. Mot denna bakgrund blir rådgivning om och överblicköver marknadens utbud än viktigare. Emellertid når de jämförande tester ochprovtagningar som görs ofta inte ut till konsumenterna. Med bl.a. videotex ochtext-TV kompletterat med s.k. teleprogramvara skulle enligt motionärerna sådanviktig jämförande information om varor och tjänster kunna ställas till mängakonsumenters förfogande. bör därför få i uppdrag att närmareöverväga normer och standarder för hur videotex m.m. kan användas förteledistribuerad varuinformation direkt till konsumenten. Motionärerna begär(yrkande 2) att det anförda ges regeringen till känna. Utskottet erinrar om att i mars 1986avlämnade en lägesrapport i fråga om utvecklingsarbetet med datahjälpmedel fördet kommunala konsumentarbetet. Av rapporten framgår bl.a. följande. Konsumentverkethar i samarbete med företrädare för den kommunala konsumentverksamheten i trekommuner tagit fram ett dataprogram som syftade till att underlätta den hushållsekonomiskarådgivningen i kommunerna. Resultatet av ett försök med det förstaprogrammet var påfallande positivt. har flera nya egenskapertillförts programmet med att ytterligare utprovningar gjorts när detgäller datorprogram med budgetrådgivning. Därefter har framtagits en modell förbudgetrådgivning som kan anpassas till de enskilda hushällens förutsättningar.Verket hade för avsikt att undersöka hur stort intresse kommunerna kunde ha föratt använda modellen i datorprogram. Beträffande marknadsöversikter pågickarbete med att få fram ett videotexsystem som skulle omfatta de viktigastehushållskapitalvarorna. Systemet innebar att tillverkare och/eller generalagentergenom egna terminaler lägger in aktuella uppgifter om sina produkter. Enförsöksverksamhet skulle påbörjas , och den in- nebar attåtta till tio kommuner skulle få tillfälle att kostnadsfritt använda LU1987/88:31 databasen under . Enligt vad utskottet nu inhämtat pågår sedan hösten 1987en försöksverksamhet med databaserade marknadsöversikter. Fram till i mittenav maj månad 1988 eventuellt skall den s.k. Varubörsen, somprojektet kallas, testas av konsumentvägledarna i tio av landets kommuner.Tanken med projektet är att konsumentvägledarna enkelt och snabbt skall kunnaförse undrande konsumenter med en heltäckande och rättvis bild av det samladeutbudet av sådana produkter som tvätt- och diskmaskiner, torktumlare,dammsugare, symaskiner, spisar, kyl-frys-sval, köksmaskiner och mikrovågsugnar.Under våren skall det också finnas uppgifter om radio, TV ochvideobandspelare. När systemet utvecklats ytterligare kan det finnas möjlighetatt ge andra grupper, bl.a. enskilda konsumenter, tillgång till det. Mot den angivna bakgrunden anser utskottet att det likalitet nu som dä liknande motionsyrkanden tidigare prövats (se senast LU1986/87:22) är nödvändigt med något uttalande frän sida i saken.Utskottet avstyrker således bifall till motion L727 yrkande 2. Frågan om varudeklaration av kosmetika och hygienartiklarfrån allergisynpunkt tas upp i motion L7l7(fp). Enligt motionärerna finns påmarknaden en mängd produkter som innehåller allergiframkallande ämnen. Någraregler om varudeklaration beträffande sådana ämnen finns dock inte förnärvarande. 1 motionen yrkas därför införande av riktlinjer för märkning avkosmetika och hygienartiklar. Kontrollen över kosmetiska och hygieniska produkter utövasi dag av . När det däremot gäller hälso- och miljöskyddsaspekterpå kemiska produkter i allmänhet är den inrättade kemikalieinspektionentillsynsmyndighet. Som motionärerna framhåller framlade år1986 på uppdrag av regeringen ett förslag till märkningsbestämmelser förkosmetiska och hygieniska produkter och till ett produktregister. om varudeklaration på produkterna har dock ännu inte kommit tillstånd. Enligt vad utskottet inhämtat pågår inomregeringskansliet överläggningar i frågan om vilken myndighet socialstyrelseneller kemikalieinspektionen som i fortsättningen bör svara för kontrollenoch tillsynen av kosmetiska och hygieniska preparat. I likhet med motionärerna anser utskottet att det ärangeläget att allmänheten möjligt får tillgäng till information omkosmetiska och hygieniska varor i allergihänseende. Med hänsyn till frågansvikt utgår utskottet från att regeringen skyndsamt vidtar de åtgärder sombehövs för att spörsmålet skall få en tillfredsställande lösning. Någotsärskilt tillkännagivande i enlighet med motionärernas önskemål är därför intepåkallat. Utskottet avstyrker bifall till motion L7I7. Livsmedel LU 1987/88:31 I motion L728 (c) efterlyses samma tillförlitligainformation för livsmedel som redan finns för andra varor, t.ex. textilvaror.Enligt motionärerna har en allmän informationsskyldighetgentemot konsumenterna. bör därför inom livsmedelsområdetomgående påbörja ett konsumentinformerande arbete med inriktning på delsursprungsmärkning, dels innehållsdeklaration, dels information om användningsområdeoch om eventuella begränsningar därav. Som motionärerna själva påpekar är statens livsmedelsverkcentral förvaltningsmyndighet för livsmedelsfrågor. Enligt förordningen(1971:808) med instruktion för skall verket bevakakonsumentintresset inom livsmedelsområdet, leda och samordna livsmedelskontrollen,undersöka livsmedels sammansättning och näringsvärde samt ge råd ochanvisningar i livsmedelsfrågor. På uppdrag av regeringen har livsmedelsverket nyligenavgivit en rapport (1988:3) med förslag till utförligare märkning av innehåll ilivsmedel för att underlätta för konsumenterna att välja livsmedel. harockså lagts fram en rapport med förslag till gemensamma nordiska regler förmärkning av färdigförpackade livsmedel. Utskottet vill i detta sammanhang även hänvisa tilllivsmedelsutredningens ovan redovisade betänkande (SOU 1987:44)Livsmedelspriser och livsmedelskvalitet som bereds inomregeringskansliet. Utredningen konstaterar att större ansträngningar krävs ifortsättningen för att konsumenterna skall ha tillgång till livsmedel av godkvalitet till rimliga priser. Föredragande statsrådet framhåller ibudgetpropositionen 1987/ 88:100 bil. 11 att kontrollen av livsmedlens kvalitetmåste ytterligare förbättras. Bl.a. måste enligt statsrådets meningmätningarna av kemiska substanser i livsmedel göras mer tillförlitliga ochunderlag för nya gränsvärden utarbetas. Utskottet kan för sin del inte finna anledning att medfrångående av nuvarande ordning bör åläggas ett ansvar förkonsumentfrågorna på livsmedelsområdet. När det gäller motionärernas önskemåli övrigt kan utskottet mot bakgrund av det ovan anförda konstatera att fråganom förbättrad information om livsmedel är föremål för överväganden på olikahåll. Något uttalande från sida är därför inte påkallat. Utskottetavstyrker bifall till motion L728. 1. beträffandeanslag till attriksdagen med bifall till proposition 1987/88:100 bilaga 9, punkt C 1, tillMarknadsdomstolen för /89 anvisar ett förslagsanslag av , 2. beträffandeallmänna reklamationsnämndens organisation attriksdagen godkänner vad som i proposition 1987/88:100 bilaga 9, punkt C 5,anförs om organisation, 3. beträffande anslag till allmännareklamationsnämnden LU 1987/88:31 att med bifall till proposition 1987/88:100 bilaga 9, punkt C 5, ochmed avslag pä motion 1987/88 L727 yrkande 6 till Allmänna reklamationsnämndenför /89 anvisar ett förslagsanslag av , 4. beträffandeanslag till attriksdagen med bifall till proposition 1987/88:100 bilaga 9, punkt C 4, och medavslag på motion 1987/88;L727 yrkande 5 till för budgetåret1988/89 anvisar ett förslagsanslag av , 5. beträffandekontokort m.m. auriksdagen avslår motionerna 1987/88:L303, 1987/88:L701,1987/ 88:L712och1987/88:L713, 6. beträffande ränteberäkning vidkonsumentköp au avslår motion I987/88:L705, 7. beträffande gränsdragningen mellanegenföretagare och konsument attriksdagen avslår motion 1987/88:L707, 8. beträffandekönsdiskriminerande reklam attriksdagen avslår motionerna 1987/88:L706, 1987/88:L721 och 1987/88:L727 yrkande4, 9. beträffande utbudet av s.k. personlighetskurser aU avslår motion 1987/88:L708, 10. beträffandevålds- och krigsleksaker m.m. auriksdagen avslår motionerna 1987/88:L710, 1987/88:L7II, 1987/ 88:L715,I987/88:L7I8, I987/88:L7I9 och I987/88:L726, 11. beträffande barnsäkra förpackningarau avslår motion 1987/88:L722, 12. beträffande bullernivån påhushållsapparater au avslår motion 1987/88:L704, 13. beträffande extrapriser auriksdagen avslår motionerna I987/88:L709,1987/88:L727 yrkande 1 ochI987/88:L729, 14. beträffande datastyrdkonsumentinformation att avslår motion I987/88:L727 yrkande 2, 15. beträffande standardiseradvaruinformation attriksdagen avslår motion I987/88:L727 yrkande 3, 16. beträffande varudeklaration på kosmetiska ochhygieniska artik lar auriksdagen avslår motion I987/88:L717, 17. beträffande konsumentinformation avseendelivsmedel au avslår motion 1987/88:L728. Närvarande: (), (), 1987/88:31 réasson (s), (), (), (), (), (), IngerHestvik (s), (), (), (),(), () och (). Anslag till (mom. 3) (), (), (), (), (), () och EvaRydén (c) anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 6 som börjarmed "Utskottet vill" och slutar med "L727 yrkande 6" bortha följande lydelse: Såsom framhålls i motion L727 har allmännareklamationsnämnden alltsedan sin tillkomst väl fyllt sin uppgift att prövatvister som uppstår mellan köpare och säljare. Verksamheten har varit till stornytta för konsumenterna. Den minskning av anslaget till nämnden som generelltskett och även den särskilda reduceringen av anslaget vidriksmötet är 1986 har inneburit avsevärt förlängda handläggningstider och ökadeärendebalanser. Mot denna bakgrund tillstyrker utskottet förslaget imotion L727 om ökning av anslaget till med 300 000kr. för /89 i syfte att dels försöka påskynda ärendebehandlingenhos nämnden, dels tillmötesgå nämndens önskemål att utvidga verksamhetsområdettill att omfatta även tvister om snickeriarbeten. dels att utskottet under moment 3 bort hemställa 3. beträffande anslag till allmänna reklamationsnämndenatt med anledning av proposition 1987/88:100 bilaga 9, punkt C 5,samt med bifall till motion 1987/88:L727 yrkande 6 till för /89 anvisar ett förslagsanslag av . Anslag till (mom. 4) Under förutsättning av bifall till reservation I (), (), MarianneKarlsson (c) och () anser delsatt den del av utskottets yttrande på s. 7 som börjarmed "Vad härefter" och slutar nied "till "bort ha följande lydelse: Vad härefter angår yrkandet i motion L727 om ökat anslagtill vill utskottet erinra om att finansutskottet (FiU1987/88:16) tillstyrkt regeringens förslag (prop. 1987/88:100 bil. Ill f.) om medelsanvisning till sparfrämjande åtgärder ochsamtidigt av- styrkt tvämotioner om spardelegationens avskaffande, däribland motion LU 1987/88:31Fi607 yrkande 5. Med hänsyn härtill bör yrkande 5 i motion L727 såvitt avser enhöjning av anslaget till inte föranleda någon åtgärd.