bet · GB01KU36 · 1987-12-31 00:00:00 — hör en särskild expertgrupp, ledd av ombudsmannen mot etniskdiskriminering och med företrädare för statens invandrarverk och övrigamyndigheter som har särskilt ansvar för berörda frågor. I kommissionens uppdragingår särskilt att pröva om aktuell lagstiftning och dess tillämpning kan blieffektivare när det gäller att motverka rasism och främlingsfientlighet. Mot denna bakgrund finner utskottet det inte nu varapåkallat med något initiativ från sida i den riktning sommotionärerna förespråkar. Enligt utskottets mening kan det som ett resultat avkommissionens arbete bli aktuellt för att ta upp frågan omett organisationsförbud på nytt. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall tillmotionsyrkandena i den här delen. 1 en motion (1985/86:K405) förespråkas att ett förbud motnarkotikapropa ganda införs i "narkotikalagen", eller, som mötionsyrkandet fårförstås, i narkotikastrafflagen (1968:64). Enligt motionären måste förbudet speciellt 75 inriktaspå narkotikapropaganda i olika medier såsom film, grammofonski- KU1987/88:36 vor, video osv. I denna fråga vill utskottet först erinra om att riksdageni fråga om insatserna mot narkotikan har lagt fast en inriktning som innebäratt kampen mot narkotikamissbruket skall föras inom alla samhällsområden.Kampen mot narkotikamissbruket får inte begränsas till att enbart minska dessförekomst utan måste syfta till att eliminera missbruket. Målet måste vara ettnarkotikafritt samhälle (se bl.a. JuU 1984/85:12 och 26). I belysning av dessa uttalanden kan utskottet i och försig förstå de tankar som bär upp motionsönskemålet. På saken måste emellertiduppenbarligen anläggas även synpunkter av olika slag som ligger utanförutskottets beredningsområde. För det fall att en lagstiftning direkt mot"narkotikapropaganda" skulle närmare övervägas vill utskottetframföra sin tveksamhet inför tanken att en sådan reglering skulle upptas inarkotikastrafflagen. Vid sådana överväganden bör enligt utskottets meningockså beaktas att vissa av de förfaranden som motionären vänder sig emot syneskunna träffas av narkotikastrafflagens bestämmelser om förfaranden som ärägnade att främja narkotikahandel, gärningar som är straffbara även som försök,förberedelse och stämpling. På justitieutskottets vägnarKarin Ahrland Närvarande: (), (),(), (), (), (), HansGöran (), (), (), (), (), (), (), () och (). (), () och ()anser att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 72 med"Utskottet har" och slutar på s. 73 med "1986/87:K126" bortha följande lydelse: Utskottet ansluter sig i denna del till de övervägandenoch bedömningar som redovisas i motion 1986/87:123 (s. 8 f) och i reservationentill konsfitufionsutskottets betänkande KU 1985/86:11 (s. 8 f). Utskottet ansersålunda att videovåldslagen inte bör upphävas och avstyrker tillföljd därav regeringsförslaget om nyreglering i BrB. Utskottet har ingenprincipiell erinran mot de förslag i fråga om ordningen för utkrävande avansvar och kriminalisering som läggs fram i motionen och reservationen. fortsattaövervägandena i denna lagstiftningsfråga bör präglas av de syn- j(j punktersom ligger bakom dessa förslag. Videovåldslagen KU 1987/88:36 att den del av utskottets yttrande på s. 73 som börjar med"Utskottets ställningstagande" och slutar med "1986/87:K126" bort ha följande lydelse: I den särskilda frågan om nykriminälisering såvitt gällerstillbilder vill utskottet anföra följande. Det råder ingen tvekan om att våldspornografi är ettobehagligt och osmakligt fenomen, som förmedlar en vrångbild av sexuallivet ochen förnedrande människosyn. Från kriminalpoHtiska synpunkter kan det ocksåhävdas att våldspornografin kan ha allvarliga negativa effekter. Trots vad nu sagts kan utskottet inte godta attkriminaliseringen utsträcks till att avse alla stillbilder med sådana motiv.Härvidlag har utskottet främst fäst sig vid de svårigheter kriminaliseringenskiille medföra för de lagförande organen när det gäller att dra gränsen mellankommersiell våldspornografi och framställningar som har konstnärliga syften.Med regeringsförslaget saknas därför garantier för att inskränkningarna iyttrandefriheten inte också drabbar bilder och teckningar som tillkommit ikonstnärligt syfte. Mot denna bakgrund förordar utskottet att proposifionen -med bifall till motion 1986/87:K126 - avslås i den del som gäller ansvar förskildrande av sexuellt våld eller tvång i stillbild. (), (), (),(), (), () och ()anser att den del av utskottets yttrande på s. 74 som börjar med"Med den" och slutar med "bör avstyrkas" bort ha följandelydelse: Utskottet vill för sin del inledningsvis slå fast att detär en synneriigen angelägen uppgift att bekämpa rasism ochfrämlingsfientlighet. Vid ställningstagande till regeringsförslaget om enutvidgning av det kriminaliserade området i straffbestämmelserna om hets motfolkgrupp möter först den mera principiella frågan om den rätta avvägningenmellan yttrandefrihetsintresset och intresset att motverka rasism och främlingsfientlighet.Härvidlag ansluter sig utskottet till de överväganden som görs i deföreliggande motionerna. De innebär i korthet att den straffrättsligaregleringen av yttrande- och tryckfriheten bör rikta sig mot yttranden som äravsedda att spridas fill allmänheten samt att man bör värna om yttrandefrihetenså långt som möjligt för att motverka en utveckling mot ett samhälle där"tankens frihet" innebär endast en frihet att tänka men inte att talaöppet. Från rent straffrättsliga utgångspunkter konstaterarutskottet att lagtexten givits en alltför vidsträckt räckvidd; gränsen för det straffria området har motivledes angetts till den rent privata sfären. En sådan reglering kommer bl.a. att ge upphov till gränsdragningsproblem och tillämpningssvårigheter för de lagförande organen, t.ex. i bevishänseende. Mot den föreslagna regleringen talar sålunda enligt utskottets mening den viktiga grundsatsen att straffbestämmelser - med hänsyn till vikten av att upprätthålla medborgar nas respekt för straffsystemet - bör avfattas så att regelefterlevnaden kan 71 kontrolleraspå ett fillfredsställande sätt. KU 1987/88:36 Sammantaget finner utskottet att regeringsförslaget böravstyrkas. De Bilaga 2 viktiga intressen som bär upp förslaget - och somutskottet inledningsvis anslutit sig till - får tillgodoses på annat sätt, inteminst genom en fri och öppen debatt där rasistiska uttalanden bemöts. Förbud mot rasistiska organisationer (), (), (),(), (), () och ()anser - för det fall att den avvikande meningen om hets mot folkgrupp vinnergillande - att den del av utskottets yttrande på s. 75 som börjar med"Vid sin" och slutar med "vara förbjudet" bort ha följandelydelse: Vid sin bedömning av sakenkonstaterar utskottet att statsmakterna i tidigare lagstiftningsärenden ansettatt även utan ett särskilt organisationsförbud får anses uppfylla sinafolkrättsliga åtaganden i det nu aktuella avseendet. Förbud mot rasistiska organisationer () och () anför: Vi delar uppfattningen att det i fråga om förbud motrasistiska organisationer inte nu är påkallat med något initiativ frånriksdagens sida i den riktning som motionärerna förespråkar. Isammanhanget vill vi för vår del framföra följande. Enligt om avskaffande av alla former avrasdiskriminering förbinder sig konventionsstaterna att förbjudaorganisationer som främjar och uppmuntrar till rasdiskriminering samt förklarardeltagande i sådana organisationer som en brottslig handling. har anslutit sig till denna konvention. Sverigeär, enligt vår mening, skyldigt att införa en lagstiftning enligtkonventionsåtagandet. under ledning av förre chefenför invandrarverket har föreslagit att en kriminalisering skallinföras i svensk lagstiftning genom att ett tillägg görs till 16 kap. 8 §brottsbalken. De flesta remissinstanserna var positiva tilldiskrimineringsutredningens förslag. I propositionen föreslås att ansvarsbestämrnelsen om hetsmot folkgrupp skärps. Det skall inte längre krävas att etit uttalande görsoffentligt eller sprids bland allmänheten för att det skall kunna varastraffbart. Enligt förslaget är det tillräckligt att yttrandet sprids t.ex.inom en organisation. Enligt vår mening blir det svårt att i praktiken tillämpadenna bestämmelse. Tillämpningen av bestämmelsen försvåras ytterligare genomatt undantag görs i regeringsförslaget för vad som sker i "den rentprivata sfären". Lagrådet anser det tveksamt om en lågändring som nuföreslås i propositionen i någon mera betydande mån skulle underlättabekämpningen avorganisationer som verkar för rasdiskriminering. Möjligheterna att KU1987/88:36 ingripa mot vad som förekommer vid slutna möten begränsas enligtlagrådet i Bilaga 2 praktiken väsentligt av svårigheten att få framtillfredsställande utredning. Lagrådet anser att inte uppfyller sina konventionsförpliktelsermed mindre än att vi inför en kriminalisering enligt rasdiskrimineringsutredningensförslag. Vi delar denna uppfattning. Enskilda ledamöter av har imars förklarat att konventionen även på den aktuella punkten är tvingandeoch att den inte lämnar utrymme för konventionsstaterna att pröva behovet (sepropositionen s. 106 stycket 2). har varit angeläget om att lojalt uppfylla sinafolkrättsliga åtaganden. Detta bör ske fullt ut även i denna viktiga fråga. Detstärker vårt internationella agerande mot rasism och rashets. I propositionen sägs att organisationer som främjarrasdiskriminering saknar allt berättigande. Men det dras inte de riktigakonsekvenserna av detta uttalande. Vad som hänt i under senare tidåskådliggör tydligt behovet, inte bara av kriminalisering av rasdiskrimineringoch rashets som bedrivs av enskild utan även i organiserad form. Det växer framallt fler rasistiska organisationer. I andra sammanhang anser vi attorganiserad brottslighet är särskilt allvarlig. Lagutskottetsyttrande kui987/88:36 ° ' Bilaga 3 omändringar i tryckfrihetsförordningen m.m. (prop. 1986/87:151) har berett lagutskottet tillfälleatt yttra sig över motion 1986/87:K127 av m.fl. (fp) såvittavser yrkande 2 och proposition 1986/87:151 i motsvarande del. I motionenbegärs att den s.k. instruktionen i 1 kap. 4§ tryckfrihetsförordningen skallutvidgas till att omfatta brottmål i allmänhet. I propositionen avvisardepartementschefen tanken på en sådan utvidgning. Lagutskottetfår anföra följande. I 1 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen (TF) föreskrivs attalla som har att vaka över efterlevnaden av TF skall ha i åtanke atttryckfriheten utgör grundval för ett fritt samhällsskick, fästa uppmärksamhetenmera på ämnets och tankens än på uttryckets lagstridighet, på syftet än påframställningssättet samt i tvivelsmål hellre fria än fälla. Mofionärernakonstaterar att det utanför TF:s tillämpningsområde inte finns någon uttryckliglagregel om rätt och skyldighet att beakta yttrandefrihets- ochinformationsintressena i fall av kollisioner mellan dem och något avrättsordningen skyddat intresse. Sådana intressekollisioner kan enligtmotionärerna föreligga exempelvis i mål som rör intrång i upphovsrätt.Motionärerna hänvisar till att i det till grund för propositionen liggandebetänkandet (SOU 1983:70) yttrandefriheten yttrandefrihetsutredningenfann det vara en brist i gällande rätt att lagstiftningen inte ger någotformellt stöd för beaktande av yttrandefrihets- ochinformationsfrihetsintressen som kan finnas också i vanliga brottmål. Denbristen har, framhåller motionärerna, kommit underde vid handläggningen av brottmål och har tilldragits sig allmänuppmärksamhet. Som framgår av motionen har frågan en utvidgning avtillämpningsområdet för den s.k. instruktionen i 1 kap. 4 § TF betydelse pådet upphovsrättsliga området. Enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära ochkonstnäriiga verk har den som skapat ett sådant verk en principiell ensamrätttill det. För att verket skall skyddas krävs att det har uppnått ett visst måttav självständighet och originalitet eller vad man ibland brukar kallaverkshöjd. Utanför skyddet faller därför t.ex. idéer och uppslag, som flera kantänkas komma på, vanliga nyhetsmeddelanden och vardagliga samtal. Däremot krävsdet inte att verket har något konstnärligt eller litterärt värde. Ocksålitterärt eller konstnärligt undermåliga alster skyddas som verk. Det är inteheller något krav att ett verk skallvara skönlitterärt. Även t.ex. framställningar av beskrivande natur KU1987/88:36 skyddas. .-.,. , , ,, ,Bi|3gg 3 , , , Detupphovsrättsliga skyddet avser inte- till skillnad från exempelvis . patentet -själva idén eller tanken bakom verket utan det sätt på vilket idén / eller tanken omsatts i praktiken, dvs. den litterära eller konstnärliga , : utformningen av den. I princip hindrar alltså upphovsrättslagen inte att . ,:(:; någonannan än upphovsmannen utnyttjar idén eller tanken bakom en : ,, :, ,. produktför att skapa ett eget verk. ;..,,,. Vissa verk undantas helt från upphovsrätt: Hit hör bl.a. iprincip:sådana , .,. - ': allmänna handlingar som utgörs av författningar, beslut av myndighet, av ,. svenskmyndighet avgivna yttranden samt officiella översättningar av sådana- <. ;, , : texter. . .-. -: ;,'. De rättigheter som upphovsrättslagen ger författare ochandra upphovs- ,; män är dels en rätt att förfoga över verket, dels vissa ideella,rättigheter: Förfoganderätten som i huvudsak skyddar det ekonomiska värdet av verket innebär att upphovsmannen ensam har rätt att utnyttja verket genom att , ; : framställaexemplar av verket (mångfaldiganderätt) och-:att göra verket ., . tillgängligt för allmänheten i ursprungligt eller ändrat skick, bearbetnings. ' eller översättning, i annan konstart eller i annan teknik. Varje form som' verket framträder i är ett exemplar, t.ex. en bok eller en tidningsartikel. : ' ; , . Rätten att göra verket fillgängligt för allmänheteninnefattar delsen rätt att : - framföra verket offentligt(framföranderätten), dels en s.k; exemplarrätt. Exemplarrätten är en rätt att förfoga över redan färdigaexernplar genom att sprida dem till allmänheten, dvs. till någon som intetillhör dennärmaste familje-eller vänkretsen, eller att visa dem offentligt, t.ex; i ettskyltfönster , eller påen utställning. En viktig inskränkning finns dock i exemplarrätten. , Sedan ett litterärt eller musikaliskt verk givits ut får exemplar som omfattas av utgivningen spridas vidare och visas offentligt.' Upphovsmännensensamrätt är blott en huvudregel som är inskränkt: , r , 1 genom ettantal stadganden i 2 kap. Utformningen av dessa'stadganden : ' : grundar sig på en avvägning mellan upphovsmännens' och samhällets . intressen.Undantagen i 2 kap. är vanligen utformade som "fria förfogan den", dvs. verket får utnyttjas utan tillstånd av upphovsmannen och utan ,' ersättning. ' :.,., Dehuvudsakliga reglerna om upphovsmannens ideella rätt (droit moral) ; ; återfinnsi 3 §, som behandlar rätten att anges som upphovsman (droit§ la paternité) och rätten att motsätta sig förvanskningar och andra angrepp mot, i, ;, verketsintegritet (droit au respect). ; ' 1 , , Till skyddför upphovsmännen finns i upphovsrättslagen också bestämmel- , i 1 ser omstraff och skadeståndsskyldighet för den söm i olika avseenden -i. åsidosätterderas rättigheter. '' ' < ; , Upphovsrättslagen bygger liksom motsvarande lagar iDanmark, och i stor utsträckning på internationella konventioner som syftartill > ' ; ; , att geupphovsmännen skydd oberoende av nationalitetsgränser. Bland dessa - ' ' > , konventioner kan särskilt nämnas för skydd av litterära r, ochkonstnärliga verk, som kom och som reviderats : åtskilligagånger, samt Världskonvéntionen öm upphovsrätt . , ;. Bådakonventionerna bygger på två huvudprinciper. 'Den ena är att varje 6 1987/88. konventionsstatskall ge, upphovsmän från andra konventionsstater samma KU 1987/88:36 skydd som sina egna medborgare. Den andra principen är att en konven- Bilaga 3 tionsstat är skyldig att ge de övriga staternas upphovsmän ett visst minimi skydd. Av intresse i förevarandesammanhang är arfikel 9 i Bernkonventio nen, vari föreskrivs att upphovsmän till litterära och konstnärliga verk har uteslutande rätt att mångfaldiga verken på vad sätt och i vilken form det vara må. Konvenfionsstaterna kan dock i sin lagstiftning tillåta mångfaldigande i vissa särskilda fall förutsatt att mångfaldigandet inte gör intrång i detnormala utnyttjandet av verket och inte heller oskäligt inkräktar på upphovsmannens legitima intressen. , , , . är liksom ett .mycket stort antal länder,däribland i stort sett samtliga europeiska stater, anslutet tillBernkonventionen. har också tillträtt Världskonvenfionen.,Svenska verkfår härigenom skydd i de flesta länderna i världen och verk från andrakonventionsstater skyddas i på samma sätt som svenska. erinrar om att för knappt ett årsedan behandlade två motioner med i huvudsak samma syfte sorn det nu aktuellayrkandet. Motionerna hade föranletts av en av högsta domstolen meddeladdom (NJA 1985 s. 893) ij ett mål om upphovsrättsiritrång, det s.k.manifestmålet, vari förhållandet .meUan upphovsrätten och intresset avinformationsfrihet aktualiserats. I yttrande över motionerna anförde konstitutionsutskottetatt några :åtgärder från sida med anledning av motionerna inte varpåkallade. På hemställan.av lagutskottet i betänkande LU 1986/87:11 avslogriksdagen motionerna., , , Då spörsmålet om förhållandet mellan lipphovsrätten ochintresset av fri informationsgivning nu åter aktualiserats vill lagutskottet änen gång stryka under att det är en grundläggande förutsättning för litterär ochkonstnärlig verksamhet och därmed för kulturlivet i stort att upphovsmännenfillförsäk-ras en ensamrätt till sina verk och därigenom bl.a. en möjlighettill ersättning för sina prestationer. Även utanför kulturområdet harupphovsmännens rätt att utnyttja sina verk stor betydelse. För dagspressenexempelvis kan det vara , av väsentligt intresse att ensamrätt kan hävdas fillmera kvalificerade tidningsartiklar. I sammanhanget kan också påpekas att detupphovsrättsliga , regelsystemet har stor betydelse för samhällsekonomin. Enundersökning som utfört på uppdrag avupphovsrättsutredningen har visat att var avbruttonationalprodukten att hänföra till material för vilket upphovsrättgällde. Utskottet konstaterar således att upphovsrätten fyller en viktigfunktion i dagens samhälle, ett förhållande som föranlett att iregeringsformens, kapitel om grundläggande fri- och rättigheter införts ensärskild bestämmelse (2 kap. 19 §) om författares, konstnärers och fotografersrätt till sina verk. I linje härmed har också utskottet då frågor om detupphovsrättsliga skyddet tidigare varit aktuella framhållit att det finnsanledning att se allvarligt på förfaranden som innebär intrång i upphovsrätten.Detta synsätt har även kommit till uttryck genom en skärpning av straffbestämmelsernai upphovsrättslagen . Upphovsmännens förfoganderätt innebär i praktiken eninskränkning av yttrandefriheten i så måtto att skyddade verk inte utan upphovsmännens samtycke får återges i tryckta skrifter eller framföras offentligt. Som närmare , 82 framgår avdet ovan nämnda betänkandet LU 1986/87:11 har förhållandet ' KU 1987/88:36 mellan yttrandefrihet och upphovsrätten övervägts ingående vid flera Bilaga3 tillfällen. Vad som därvid förekommit ger vid handen att upphovsmännensförfoganderätt till sina verk inte innefattar någon begränsning avyttrandéfri-, heten i grundlagens mening. Vid en bedömning av frågan huruvida det med hänsyn fillfrämst intresset av en fri informationsgivning är motiverat att en sådan utvidgning av : ' tillämpningsområdetför 1 kap. 4 § TF som begärs av motionärerna kommer :. , i till stånd måste vidare beaktas att i upphovsrättsiagen gjorts flera undantag ; ; från huvudregeln om upphovsmännens ensamrätt. Undantagen har kommit , ' ' ' samhälletsintresseavenfriopiriionsbildningskall tillgddbsés;,' ,' : Avbetydelse i sammanhanget är också att inom ramen för upphovsrättsla- ' gensreglerinnehållet i skyddade verk kan refereras iexémpelvis dagstidning- ar utan upphovsmannens samtycke. Enligt utskottets mening får upphovs- rättslagen i sin nuvarande utformning anses innefatta en lämplig avvägning; mellan upphovsmännens intressen och intresset av en fri opinionsbildning; , '' Att införa en ordning enligt vilken i mål om upphovsrättsintrång informa-' tionsfriheten skulle ges företräde före upphovsmännens intressen skulle ' innebära en kraftig urholkning av det privaträttsliga skydd som upphovsmän nen åtnjuter . Med hänsyn till den betydelse upphovsrätten har kan utskottet lika litet nu som tidigare ställa sig bakom en sådan ordning. Utskottet vill särskilt understryka att en uppluckring av sanktionssystemet , vid upphovsrättsintrång inte torde vara förenlig med de förpliktelser som 'i ; Sverigeenligt åtagit sig gentemot ett mycket stört antal ' ;,,. . , Pågrundavdet anförda kan lagutskottet inte stäUa sig bakommotionärer- / nasförslag om en utvidgning av tillämpningsområdet för instruktionen i TF - ' såvitt det gäller mål om upphovsrättsintrång. Skall en generellutvidgning ske bör uttryckligt undantag göras för mål om intrång i upphovsrättoch andra immateriella rättigheter. Utöver vad som följer av det anförda anser siglagutskottet inte böra ta ställning till motionärernas önskemål. Närvarande: (), (), (). (),(), (), (), (), (), BengtHarding (), (), (), (), () och (). Avvikandemening KU 1987/88:36 UllaOrring och (båda fp) anser att den del av Bilaga 3utskottets yttrande som börjar på s. 82 med "Upphovsmännens förfoganderätt"och slutar på s. 83 med "motionärernas önskemål" bort ha följandelydelse: Informationsfrihetenoch särskilt yttrandefriheten utgör grunden för en fri opinionsbildning ochdärmed det öppna samhällsskick som kännetecknar en sann demokrati. Denna fri-och rättighet åtnjuter därför grundlagsskydd. Emellertidkan i vissa fall en person som handlat i syfte att tillgodose dettagrundlagsskyddade ändamål komma i,konflikt med straffrättsliga regler. Det kandå föranleda mål inför/domstol; angående: tryckfrihetsbrott, brott motbrottsbalken samt brott eller förseelse inom specialstraffrätten, varav enkategori utgörs av immaterialrättsliga brott'inkl. Dennaintressekollision behandlas i den nu aktuella s.k. instruktionen men gällerendast vid tryckfrihetsbrott och ej för övriga brottmål. Dessfillämp-ningsområde borde dock vidgas till samtliga brott eller.förseelser inomden del av specialstraffrättensöm ligger inom lagutskottets beredningsområde. Resultatethärav skulle bli en säkrare rättstillämpning i de fall den tilltalade i sitthandlande styrts av angelägna motstående intressen. Försådana fall finnsvisserligen redan i gällande rätt regler om åtalsunderlåtelse,straffned-sättning och påföljdseftergift.Menmed tillgång fillenuttryckliginstrukfion skulle reglerna bli enklare att tillämpa och. En sådan rättstillämpning kan naturligtvisiinte vad gäller upphovsrättsbrottvara oförenlig med . Pågrund av det sålunda anförda ställer sig lagutskottet bakom motionärernasförslag om en utvidgning av itistruktionens tillämpningsområde. 1987/88:5 y om lagstiftningsåtgärder mot våldsskildringar i videogram,m.m. 1986/87:151 delvis) KU1987/88-36 Bilaga 4 har beslutat beredakulturijtskottet tillfälle att yttra sig över proposition 1986/87:151 omändiingar i tryckfrihetsförordningen m.m. jämte motioner. har vidare den 10 september 1987berett kulturutskottet tillfälle att yttra sig över ett antal motioner omolika massmediefrågor m.m. Med anledning av beslut harkulturutskottet yttrat sig över dels motioner öm radio-och TV-sändningar i kabelnät och om kontroll över medieutvecklingen, debmotioner om etableringsfrågor på radio- och TV-området och om reklamfinansieradTV (KrU 1987/88:1 y). har slutligen den 2 februari 1988berett kultiiruts-kottet tillfälle att yttra sig över ett antal motionerrörande videovåldsfrågor. I detta yttrande behandlar kulturutskottet - med anledningav könstitu-fionsutskottets remisser - främst frågor om lagstiftningsåtgärderrhot våldsskildringar i videogram och filmer som inte visas offenfligt. I den lagrådsremiss som föregått propositionen förordadesen utbyggnad av grundlagsskyddet för radio, TV, film, videogram och vissa andramedier (se prop.