bet · GB01TU1 · 1987-12-31 00:00:00 — Före gällde att den, somhade erhållit körkort för motorcykel före fyllda och då var behörig attföra endast lätt motorcykel, vid fyllda utan vidare ägde föra tungmotorcykel. Fr.o.m. gäller emellertid att, om förarprovetskall avläggas på en lätt motorcykel, skall begränsa körkortetsgiltighet till att avse lätt motorcykel. Den som vill köra tung motorcykelmåste genomgå ett särskilt förarprov för sådan motorcykel med förhör ochkörprov. För den som har godkänts vid förarprov för lätt motorcykel räcker detdock med enbart körprov på tung motorcykel. 4.1.1 NTR;s rapport nr 19 om utbildning avmotorcykelförare Nordiskt Trafiksäkerhetsråd (NTR) överlämnade hösten 1977till kommunikationsministern i - och till ministrarna i ,och med ansvar för trafiksäkerhetsfrågor- rapporten (nr 19)Uddannelse af motorcykelf0rere. I rapporten framlades förslag om förbättring avutbildningen för motorcykelförare. Bl.a. förordades att behörighet att föramotorcykel med en slagvolym skulle kunna erhållasförst praktisk erfarenhet av körning med lättaremotorcyklar. Förslaget innebar att körkort för de tyngre motorcyklarna iprincip skulle kunna erhållas endast efter två förarprov efter föregåendeteoretisk och praktisk förarutbildning. I mofion 1986/87:T414 (m) kritiseras förslaget i rapportenom krav på två förarprov och motionären begär att som sin meningskall ge regeringen till känna vad han därvid anför. NTR:s rapport överlämnadesav regeringen till trafiksäkerhetsutredningen /88:1 för att övervägas isamband med utredningens fortsatta arbete. I trafiksäkerhetsutredningensbetänkande (Ds K 1979:11) Trafikant- och förarutbildning föreslog utredningenkrav på en särskild utbildning och ett särskilt förarprov för behörighet attföra tung motorcykel. Utredningen ifrågasatte emellertid om det fannstillräcklig anledning att förorda inrättandet av en särskild mellanklass förmotorcyklar med motorer som har slagvolymer (se närmare härom nedan). Utredningens förslag anmäldes i 1981/82 årstrafiksäkerhetsproposition. Föredragande departementschefen förordade (s.37-38) att ett särskilt förarprov för behörighet att föra tung motorcykelskulle införas och att endast den som fyllt skulle få föra de allratyngsta motorcyklarna, nämligen motorcyklar med motorer vilkas slagvolymeröversteg . På förslag av utskottet (/82:19s. 15-16 och /82:26) biträdde emelleriid (rskr. 231) intedessa förslag. NTR;srapport nr 19 är således slutbehandlad. Utskottet föreslår därför attmotionsyrkandet avslås. 4.1.2 Slopandeav kraven på särskilda prov för att få föra tung motorcykel av krav på godkänt särskilt förarprov eller körprovför behörighet att föra tung motorcykel (prop. 1984/85:137, , rskr. 384)motiverades med att uppfyllandet av dessa krav skulle bidra till att ökatrafiksäkerheten för den som vill föra tung motorcykel. 1motion 1986/87:T414 (m) begärs att nämnda krav slopas och att en återgångsålunda sker till vad som gällde före . Mofionären framhålleratt det bland motorcyklarna inte är de tunga utan de lätta motorcyklarna somprocentuellt sett är inblandade i de flesta trafikolyckorna. Antaletdödade och skadade förare och passagerare på motorcyklar vid polisrapporteradevägtrafikolyckor uppgår till ca 1 500 , varav ca 60 dödade. Dessa talmofiverar en fortsatt skärpt uppmärksamhet på situationen itrafiksäkerhetshänseende för denna kategori trafikanter. Någon minskning avkraven för att få föra tung motorcykel kan utskottet därför inte förorda.Motionsyrkandet avstyrks sålunda. 4.1.3 Behörighetatt föra motorcykel med slagvolym om högst Föratt underlätta för kortväxta och fysiskt svaga personer att t.ex. använda sigav s.k. motorskotrar av typ föreslås i motion 1986/87:T427 (fp) attkörkort för lätt motorcykel skall, om körkortshavaren har fyllt , utanvidare gälla för motorcyklar vilkas motorer har slagvolymer om högst 400kubikcentimeter. NordisktTrafiksäkerhetsråd (NTR) föreslog, som nämnts ovan, i rapporten (nr 19) omutbildning av motorcykelförare slagvolymen som skiljegränsi fråga om krav på förarens utbildning. anförde ifråga om NTR:s förslag bl.a. (Ds K 1979:11 s. 75-76) att det ingalundavar belagt att gränsen borde ligga just vid . Utredningenframhöll att inte heller dess egen analys av motorcykelolyckor pekade påatt denna gräns var kritisk. Utredningen ifrågasatte därför, som nämntsovan, om det fanns tillräcklig anledning att förorda inrättandet av en särskildmellanklass av motorcyklar omfattande slagvolymerna 125-410 Utskottet är inte heller övertygat om att slagvolymen 400kubikcentimeter bör vara gräns i fråga om kraven för att få föra motorcykel såatt först vid denna gräns de mera omfattande kraven skall gälla. Utskottetavstyrker därför motionen, 4.2 Krav på den som söker körkortstillstånd Körkort får utfärdas endast för den som har ett gällandekörkortstillstånd. Frågor om körkortstillstånd prövas av . Körkortstillstånd får meddelas endast den som med hänsyn till sina personliga och medicinska ° förhållandenkan anses lämplig som förare av körkortspliktigt fordon. Vid prövningen av depersonliga förhållandena skall enligt 7 § KKL särskilt beaktas om sökanden ärkänd för ett nyktert levnadssätt och om det kan antas att han kommer attrespektera trafikreglerna och visa hänsyn, ansvar och omdöme i trafiken. Till grund för prövning skall ligga en personutredning.Personutredningen utförs av polismyndigheten och skall enligt 11 § andrastycket KKF innehålla ett yttrande om sökandens lämplighet som körkorts-havareoch en redogörelse för de omständigheter på vilka yttrandet grundas. Enligt föreskrifter och allmänna rådom personutredning (RPS FS 1986:41) som har meddelats efter samråd med TSVskall kontroll ske i person- och belastningsregistret. Polismyndighetensyttrande bör innehålla en bedömning av om sökanden som förare av körkortspliktigtfordon kommer att respektera trafikreglerna, ta hänsyn till andra och visaomdöme och ansvar. Beträffande sambandet mellan den personliga lämplighetenoch brottslighet måste enligt föreskrifter och allmänna rådbeaktas att det inte är själva brottet som sådant som skall föranleda attkörkortsinnehav avstyrks. I stället skall helhetsbilden av personen i frågautgöra grunden för en bedömning av frågan hur han kommer att uppträda itrafiken. Trafikbrott kan, sägs det, naturligtvis ge anledning att ifrågasättavederbörandes lämplighet som fordonsförare och detta gäller i synnerhettrafiknykterhetsbrott. får enligt 11 § tredje stycket KKL själveller genom polismyndighet föranstalta om ytterligare utredning. Därvid kanlänsstyrelsen förelägga sökanden att ge in ett läkarintyg. 4.2.1 Kravet i fråga om nyktert levnadssätt avskaffades fylleristraffet och isamband därmed trädde lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personerm.m. (LOB) i kraft. I motion1986/87:T424 (m) påpekas att i och med avskaffandet av fylleristraf- TU1987/88:1 fet en registreringsrutin av dem som hade gjort sig skyldiga fillfylleri upphörde. Därigenom är enligt motionärerna myndigheternas kunskaperbeträffande nykterhetsförhållandena hos dem som söker körkortstillstånd numerabristfälliga. Över 10 000 personer som omhändertagits av polisman som berusademed stöd av bestämmelser i var enligt motionärerna oidentifierade.Motionärerna anser att nya uppföljningsrutiner behövs för att man lättareskall kunna klarlägga körkortssökandes nykterhetsförhållanden och därmed deraslämplighet som förare av körkortspliktiga fordon. De begär en utredning ifrågan. När någon har omhändertagits enligt LOB skallpolismyndigheten anmäla detta till TSV (87 § KKF) och TSV skall föra in uppgifteni körkortsregistret. Uppgiften får emellertid bevaras i körkortsregistret ihögst från det den infördes. Uppgiftslämnandet avser alla personer somomhändertagits enligt LOB - även bl.a.jdem som ännu inte har ansökt omkörkortstillstånd. Under polismyndighetens personutredning undersöks om"LOB-anteckning" finns i körkortsregistret. Varje omständighet somkan tyda på att en körkortssökande missbrukar sprit eller annan stimulantiabör enligt ovannämnda föreskrifter och allmänna rådredovisas till . Om finner anledning anta att någon inte börha körkort eller traktorkort på grund av sina nykterhetsförhållanden, fårlänsstyrelsen enligt 39 § KKL höra socialnämnden, om nämndens yttrande harbetydelse för ärendets avgörande. Frågan om identifiering av dem som har omhändertagitsenligt LOB behandlades i proposition /84:111 med förslag fill polislag m.m.Justitieministern anförde där (s. 390) bl.a. att det naturligtvis får ansesotillfredsställande att den som kan dölja sin identitet undgår föreskrivenrapportering och registrering och följderna därav bba. Ettheltäckande system för att upptäcka enskilda personers misskötsamhet inykterhetshänseende kunde dock enligt justitieministern aldrig uppnås och bordesom han såg det knappast ens eftersträvas. Man kommer inte ifrån, anförde han,att tillfälligheter i stor utsträckning avgör vilka upplysningar som nårvederbörande myndigheter. Justitieministern underströk emellertid att det i fortsättningen- liksom det dittills varit - bör vara en tjänsteplikt för polisen att verkaför att den omhändertagne identifieras med de medel som står till buds.Riksdagen hade inte något att erinra (JuU 1983/84:27, rskr. Utskottet har förståelse för att polismyndighet i vissafall kan ha svårigheter att identifiera den som har omhändertagits enligt LOB.Utskottet vill emellertid - i överensstämmelse med vad utskottet gjorde vidbehandlingen i betänkande 1983/84:1 (s. 6-8) av motionsförslag om nykterhetsprövningeni körkortsärenden - framhålla att de ovan redovisade bestämmelserna i 11 §andra stycket KKF ger polismyndighet möjlighet att verkställa en utförligareutredning än att endast kontrollera huruvida körkortssökande har omhändertagitsenligt LOB. Som utskottet underströk är det - med den person- och lokalkännedomsom polisen besitter - angeläget att den finner lämpliga former för att göra såutförliga personutredningar som möjligt. utskottet- såsom skedde i ovannämnda betänkande - erinra om att /88:1länsstyrelsen själv eller genom polismyndigheten får föranstalta om ytterligareutredning och därvid förelägga sökanden att ge in läkarintyg samt har möjlighetatt höra socialnämnden. Mot bakgrund av det anförda är utskottet inte berett attstödja motionsförslaget om en utredning om uppföljningsrutiner förklarläggande av körkortssökandes nykterhetsförhållanden. 4.2.2 Bedömning av viss brottslighet hos sökande I motion 1986/87:T422 (fp) tas upp fråga om skärpning avsanktionerna för bilstölder. I motiveringen föreslås bl.a. att man överväger ominte begångna bilstölder - i större utsträckning än som enligt motionärerna förnärvarande synes vara fallet - bör beaktas vid prövningen av den sökandeslämplighet att erhålla körkort. Enligt ovannämnda föreskrifter ochallmänna råd bör vid kvalificerad brottslighet av allmänt slag, som t.ex harbedrivits yrkesmässigt eller har varit särskilt grov, långvarig ellerhänsynslös, innehav av körkort i regel avstyrkas. Förutsättningar förkörkortsinnehav torde däremot ofta finnas i fråga om personer som har dömtstill villkorlig dom, skyddstillsyn eller kortare fängelsestraff för brott sominte är av nu nämnda karaktär. Den ordning som gäller för prövningen av lämpligheten hosden som söker körkortstillstånd inrymmer således att bilstölder som begåtts avsökanden kan beaktas vid prövningen. Något initiativ med anledningav motionen är därför enligt utskottets mening inte påkallat. Motionen avstyrksdärför i här aktuell del. 4.3 Körkort på prov m.m. Även om körkortets giltighetstid formellt är begränsadtill , är den praktiska giltigheten i princip livsvarig räknat från detkörkortet lämnades ut. Nyblivna förare utgör emellertid en med hänsyn tilltrafiksäkerheten mycket utsatt trafikantgrupp. var sålundaantalet dödade och skadade personbilsförare störst bland 18-åringar, därnästbland 19-åringar för att därefter minska successivt med ålder. I två motioner vill motionärerna att körkortet till enbörjan skall vara utfärdat på prov eller vara interimistiskt. I mofion 1986/87:T423 (fp) erinras om attbilförarutbildningen i är uppdelad i två faser. Efter grundläggandeförarutbildning (den första fasen) utfärdas ett körkort som är giltigt . Den andra fasen omfattar viss teoretisk utbildning samt körning på haltunderlag och körning i mörker. När föraren är klar med den andra fasen ändrasdet provisoriska körkortet till ett permanent körkort utan ytterligareförarprov. Motionärerna framhåller angelägenheten för vår del av ettobligatorium motsvarande fas 2 i . Även imotion 1986/87:T430 (m) önskar man att förarutbildningen utformassom i och motionärerna begär förslag om införande av ett TU1987/88:1 interimskörkort. I en annan här aktuell motion, motion 1986/87:T409 (fp),framhålls att olycksriskerna är störst för motorfordonsförarna i åldrarna 15-25år. Mofionärerna begär åtgärder för att minska olycksriskerna för de yngstamotorfordonsförarna. knöts en sakkunnig tillkommunikafionsdepartementet för att biträda med vissa frågor rörandebilförarutbildningen. Den sakkunnige avgav rapporten bilförare -Trafiksäkerhetsproblem och åtgärder med redogörelse för bl.a.bilförarutbildningen i samt med förslag till ändring avbilförarutbildningen i vårt land. Den sakkunnige föreslog att förarutbildningenskall indelas i två skeden. Regeringen överlämnade rapporten till TSVför att finnas att tillgå vid verkets arbete med att ta fram ett underlag förett regeringsbeslut om reformering av bilförarutbildningen. TSV har därefter - - tillregeringen överlämnat ett förslag till reformerad bilförarutbildning.Utbildningen föreslås omfatta två skeden. Efter grundutbildning medobligatorisk teorikurs, mörkerkörnings-kurs och utbildning i körning på haltunderlag samt förarprov erhåller körkortssökanden ett preliminärt körkort giltighetstid. förutsätts körkortssökanden skaffasig körerfarenhet på egen hand under . Vidare skallhan/hon genomgå obligatorisk tilläggsutbildning avseende körning på haltunderlag samt körprov. Godkänns körprovet erhålls ett permanent körkort. Iannat fall föreläggs körkortssökänden genomgå kompletterande utbildning itrafikskola. Förare som har preliminärt körkort skall ha en "nybörjarskylt"på bilen. Förslaget bereds inom i anslutning tilldet trafikpolitiska utvecklingsarbetet. De unga motorfordonsförarnas situation har ävenuppmärksammats på det sättet att unga och/eller nya motorfordonsförareframhålls i TSV:s trafiksäkerhetsprogram 1987 som ett väsentlig fråga förverksamheten i för samordning och planering. Vidare genomför för trafiksäkerhetensfrämjande (NTF) en kampanj som syftar till att minska deunga förarnas andel i trafikolyckorna. Med hänsyn till de initiativ m.m. som enligt den ovanlämnade redogörelsen redan har tagits i frågor som berör motionsförslagen och iavvaktan på regeringens ställningstaganden till TSV:s förslag tordemotionsförslagen kunna lämnas utan särskild åtgärd av . KKL ger möjlighet till körkortsingripanden motkörkortshavare, som inte följer från trafiksäkerhetssynpunkt väsentligatrafikregler, i form av återkallelse av körkortet, varning samtomhändertagande av körkortet. Återkallelse och varning beslutas av förvaltningsdomstol(länsrätt i första instans) efter ansökan av allmänt ombud, som är knutet till . emellertiddet allmänna ombudet anser att varning är en tillräcklig åtgärd, får TU1987/88:1 ombudet utfärda ett föreläggande om varning för godkännande inom visstid. Grunderna för återkallelse av körkort finns angivna i 16 §KKL. Om ett körkort återkallas på vissa i paragrafen angivna grunder skalldomstolen bestämma en spärrtid - som utgör hinder mot att utfärda ett nyttkörkort - på lägst en månad och högst . I vissa av de fall som avses i 16 § KKL får enligt 22 §KKL i stället för körkortsåterkallelse beslutas om varning, om detta avsärskilda skäl kan anses vara en tillräcklig åtgärd. Huvudregeln enligt 16 §KKL är således att ingripande skall ske i form av återkallelse av körkortet. Omhändertagande av körkort beslutas av polismyndigheteller åklagare. Förutsättningarna för att ett körkort skall få omhändertasanges i 23 § KKL. Körkortet kan omhändertas bl.a. vid misstanke omtrafiknykterhetsbrott och Om viss alkoholkoncentrafion i körkortshavarens blod.Om körkort är omhändertaget enligt 23 § KKL skall enligt 41 § KKLutan dröjsmål pröva om körkortet skall återkallas tills vidare elleråterställas i avbidan på den fortsatta behandlingen av frågan omkörkortsingripande. 4.4.1 Omhändertagande av körkort vid tranknykterhetsbrott Den som har fört motordrivet fordon och därvid har varitpåverkad av starka drycker eller av annat berusningsmedel kan ställas tillansvar enligt bestämmelserna om trafiknykterhetsbrott i 4 § lagen (1951:649)om straff för vissa trafikbrott. I lagrummet skiljs mellan ett grövre brott(rattfylleri) och ett lindrigare brott för vilket brottsbeteckning saknas ilagen men som i allmänhet brukar benämnas rattonykterhet. För att ställas tillansvar för rattonykterhet räcker det att alkoholkoncentrafionen i förarens blodunder eller efter färden uppgått till 0,5 men ej fill . Frågor omansvar för rattfylleri och rattonykterhet prövas av allmän domstol. Rattfylleri och rattonykterhet utgör enligt 16 § punkt 1KKL grunder för återkallelse av körkort. Slutlig återkallelse av körkort pågrund av trafiknykterhetsbrott förutsätter dock att det finns enlagakraftvunnen dom i brottmålet. I mofion 1986/87:T431 (c) begärs att körkortet skallomhändertas i anslutning till att trafiknykterhetsbrottet begås. Mofionärernaerinrar om att mål om sådana brott handläggs av allmän domstol medan mål omkörkortsingripanden handläggs av förvaltningsdomstol. Motionärerna framhålleratt det inte är ovanligt att den som misstänks för trafiknykterhetsbrott fårbehålla körkortet i avvaktan på domen i allmän domstol. Prövningen av målet omkörkortsingripande kan enligt motionärerna i undantagsfall dröja över ett år.Detta är enligt deras mening inte rimligt. Före en ändring av 23 § KKL (prop.1985/86:115, , rskr. 348) krävdes för omhändertagande av körkort attalkoholkoncentration i förarens blod konstaterats genom en analys av hans blod.Analys utfördes av statens rättskemiska laboratorium, och ca hannförflyta innan polis/åklagare hade tillgång till utlåtande från laboratoriet.Genom ändring- en i 23 § KKL kan numeraett alkohölutandningsprov taget av polisen läggas /88:1 till grundför beslut om omhändertagande av körkortet. Ensnabbare behandling av frågor om omhändertagande av körkort har sålundamöjliggjorts. Med hänsyn härtill och till att utredningen om vissakörkortsfrågor - som redovisats i det föregående - har lagt fram förslag somskall möjliggöra snabbare kortsingripanden mot förare som inte följerväsentliga trafikregler bör motionen inte påkalla någon särskild åtgärd avriksdagen. 4.4.2Viss brottslighet som grund för återkallelse av körkort Imofion 1986/87:T422 (fp) tas, som nämnts i det föregående, upp frågor omskärpning av sankfionerna för bilstölder. I motiveringen föreslås bl.a. att manöverväger om inte upprepade bilstölder skall resultera i återkallelse avkörkort. Enligt16 § punkt 6 KKL skall ett körkort återkallas om det med hänsyn till brottsliggärning som körkortshavaren har gjort sig skyldig till kan antas att han intekommer att respektera trafikreglerna och visa hänsyn, omdöme och ansvar itrafiken eller om han på grund av sina personliga förhållanden i övrigt intekan anses lämplig som förare av körkortspliktigt fordon. Enligt 83 § KKF skallrikspolisstyrelsen underrätta TSV bl.a. om dom varigenom körkortshavare harfunnits skyldig till olovligt tillgrepp av motordrivet fordon och i skall enligt 91 KKF uppgift härom föras in. Körkortslagstiftnigenger sålunda möjlighet till att olovliga fillgrepp av motordrivna fordonuppmärksammas och kan utgöra grund för återkallelse , av körkort. Styrande föranvändningen av återkallelse är emellertid den helhetsbedömning avbrottsligheten och förarens person som skall göras utifrån principen om attkörkortslagstiftningen förutsätter en individualiserad bedömning. Medhänsyn fill det anförda avstyrker utskottet här aktuellt motionsyrkande. 4.5 Förarprov som krav för utbyte av utländskt körkort motsvenskt Enligt1 § förordningen (1981:96) om godkännande och utbyte av utländska körkortgäller ett utländskt körkort i i enlighet med sitt innehåll. Körkortetgäller dock inte i fall bl.a. då innehavaren har varit kyrkobokförd i Sverigesedan mer än ett år. Körkortet kan då enligt 7 § bytas ut mot svenskt ominnehavaren uppfyller de personliga och medicinska krav som anges i 7 § KKL ochär kyrkobokförd i . Om utbytet avser ett körkort som är utfärdat i någotannat land än , , eller får det svenska körkortetutfärdas endast i klassen B, dvs. för personbil och lätt lastbil samt ett tillsådant fordon kopplat lätt släpfordon. Fråga om utbyte prövas av länsstyrelseni det län där sökanden är kyrkobokförd. I mofion 1986/87:T401 (m)anförs att en allt större invandring fill /88:1 har skettfrån andra världsdelar än med en helt annan trafikkultur än vår ochdär dessutom körkort kan köpas mot lämpligt Motionären begäratt vid utbyte av utländskt körkort mot svenskt körkort sökanden skallgenomgå ett normalt svenskt körprov och ett lättfattligt teoriprov därde vikfigaste kunskaperna redovisas. TSV- som bl.a. har till uppgift att följa utvecklingen av förarutbildning ochförarprov - har i sin verksamhetsplanering för innevarande budgetår tagit uppfrågor rörande här aktuell lagstiftning. Den i mofionen upptagna frågan kanberäknas komma att övervägas i detta sammanhang varför utskottet avstyrkermotionen. IVMF har meddelats bestämmelser om anvisningar för trafiken genom vägmärken,trafiksignaler och vägmarkeringar m.m. Enligt 83 § VMF äger TSV meddelaytterligare föreskrifter om vägmärken och andra anordningar enligtförordningen. 5.1 Förenkling av vägutmärkningssystemet, m.m. Imotion 1986/87:T409 (fp) begärs åtgärder i syfte att reducera antalet vägmärkenvid vägar och gator. Sålunda begärs en översyn av gällande ordning medtrafikskyltar med syfte att minska antalet skyltar och uppnå förenklingar ochklarare riktlinjer. Motionärerna framhåller bl.a. att de många trafikskyltarnablir alltmer svåröverskådliga. Vidare begärs i motionen mer enhetliga ochförenklade bestämmelser för den lokala trafikregleringen. Mofionärernaframhåller bl.a. att de flesta trafikskyltarna finns i tätorter, där kommunerär väghållare, och att kommunerna har mycket varierande lokalatrafikföreskrifter. Det är, påpekar mofionärerna, angeläget att få såenhetliga sådana föreskrifter som möjligt. Bestämmelsernai VMF bygger bl.a. på internationellt samarbete i fråga om bestämmelser omvägmärken m.m. I praktiken torde det vara uteslutet att utforma det svenskavägutmärkningssystemet på ett sätt som avviker från internafionellt antagnanormer. Inom det rådande systemet finns det emellertid möjligheter tillförenklingar och därmed till bl.a. kostnadssänkningar. Isyfte att finna modeller för och lösningar på problemet hur målet med färre vägmärkenskall uppnås utan att trafiksäkerheten och informafionen till trafikanternaäventyras påbörjade TSV utredningsprojektet vägmärken.Utredningsarbetet inleddes med en inventering av vägmärkesbeståndet i trekommuner som representerade olika kommuntyper, nämligen i , Sollefteåoch kommuner. En sammanställning av uppgifter från inventeringen medförslag till förenklingar m.m. presenterades av TSV i promemorian(Trafikbyrån PM 1986:2) Färre vägmärken. TSV betecknar promemorian som enredovisning av möjligheterna att minska antalet vägmärken. Den har sänts uttill bl.a. kommunerna. Utskottet vill understryka angelägenheten av attmöjligheterna till förenk- /88:1 lingar av vägutmärkningssystemettillvaratas. Då TSV:s utredningsarbete torde kunna tillgodose önskemålen imotionen om en översyn av vägutmärk-ningen i syfte att reducera antaletvägmärken m.m. torde motionsyrkandet härom kunna lämnas utan särskild åtgärd avriksdagen.