bet · GB01KU40 · 1987-12-31 00:00:00 — Bl.a. hänvisas till kontrakt mellan britfiska regeringen och FFV resp. , som medger vidareexport av svensktillverkade vapen fill vissa angivna länder. De aktuella affärerna avsåg länder som enligt den inte accepterades som köpare av svensk krigsmateriel. Därför avrådde regeringen från vidareexport, som man var medveten om att man rent juridiskt inte hade möjlighet alt stoppa ett genomförande av affärerna. Britterna meddelade att man avstod från vissa affärer men trots allt avsåg att reexportera svenska vapen till . Både utrikesministern och handelsministern blev informerade om innehållet i promemoriorna. Det framhålls i svaret till britterna att det skulle vara besvärande för densvenska regeringen, om den brittiska regeringen beslöt att genomföra affären med . Det framgår av handlingarna att man tidigare inte hade vetskap om 68 leveransavtalen mellanStorbritannien och de svenska företagen. Enligt KUiy8//88.4U utskottetsbedömning framgår det emellertid att kunskap om avtalens innebörd fanns inomregeringskansliet . Vad utskottet anfört ges fill känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avservapenembargot mot AndersBjörck, Hans Nyhage och (alla m) anser att den del avutskottets yttrande som på s. 37 börjar med "Brevets avfattning" ochslutar med "via " bort ha följande lydelse: Deupplysningar som lämnats utskottet av företrädare för och det brev frånGunnar fill dåvarande försvarsministern som utskottettagit del av indikerar att ammunilionsexporlen fill skedde medförsvarsdepartementets goda minne trots rådande vapenembargo. Enligt utskottetkan det inte uteslutas alt så har varit fallet. Del är emellertid svårt attfastställa vad som skett med tanke på den långa fidrymd som har förflutit ochdet förhållandet att flera berörda personer är avlidna. Utfrågningar av andrapersoner verksamma inom FFV och försvarsdepartementet vid den aktuellatidpunkten och genomgång av bl.a. efterlämnade arkiv skulle kunnage ytterligare belysning av vad som verkligen inträffat. Vad utskottet anföri gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avservapenembargot mot BirgitFriggebo (fp), Berfil Fiskesjö (c), () och () anser all i denna del av utskottets yttrande som på s. 37 slutar med"via " bort göras följande fillägg: Vidutfrågningarna har dock hävdats att generaldirektören haft kontakter medregeringsledamöter i frågan. Utskottet har kommit till slutsatsen att det förnärvarande varken kan bevisas eller dementeras alt kännedom funnits iregeringskansliet om ett eventuellt kringgående av vapenembargot. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avservapenembargot mot NilsBerndlson (vpk) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 37 börjarmed "Brevels avfattning" och slutar med "viaStorbritannien" bort ha följande lydelse: Utöverpersonliga minnesbilder från anställda inom , som inte kan lämnas ulanavseende, är brevet från fabriksstyrelsens generaldirektör tillförsvarsministern den enda dokumentation som förelegal vidgranskningen av frågan om vidareexport från fill Australienunder . Brevet kan tolkas på olika sätt. Uppenbart är dock attfabriksstyrelsens generaldirektör sökte påvisa negativa verkningar därest inteleveranser till kunde ske. Dendokumentation som funnits tillgänglig vid utskottets granskning kan KU1987/88:40 inte anses styrka misstankarna om att vidareexport frånStorbritannien fill inifierats av företrädare för regeringen. Ulanytterligare dokumentation kommer oklarheter om vad som förevarit att kvarstå. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avser Indienordern NilsBerndtson (vpk) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 38 börjarmed "Vad först" och på s. 39 slutar med "organ"bort ha följande lydelse: Detförhållandet att frågan om som mottagarland har behandlats iutrikesnämnden, där alla riksdagspartier inte är företrädda, kan enligtutskottet inte ensamt tas till intäkt för att export av vapen till detta landär förenligt med riktlinjerna för export av krigsmateriel. Redan de s.k. villkorligahindren för vapenexport gör alt det kan finnas anledning all ställa sig tveksamtill sådan export. Det kan i detta sammanhang erinras om att utredningar omolika aspekter på fortsalt krigsmaterielexport har aviserats saml att riksdagenhar att ta ställning till bl.a. ett motionsyrkande om att denna export skallupphöra. Boforshar träffat ett samarbetsavlal med om betydande leveranser av haubitsarm.m. Detta avtal har godkänts av regeringen, som även genom en bilateralöverenskommelse med har reglerat bl.a. möjligheterna att exporterasvensk krigsmateriel fill i krigs- och konfliktsituationer. Dettastrider mot grundtanken om restriktivitet i gällande riktlinjer. De villkorligahindren för vapenexport innebär att tillstånd inte skall beviljas för utförseltill stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, stat som ärinvecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt,stat som har inre väpnade oroligheler eller stat som kan komma att använda materielenför att undertrycka mänskliga rättigheter. Situationen i och dessgrannländer är sådan alt vapenexport dit måste ifrågasättas. Medsamarbetsavtalel som grund har således restriktionerna och linjen omåterhållsamhet med vapenexport kringgåtts, så alt leveranserna skall kunnafortsätta även i olika konfliktsituationer. Avtalet och överenskommelsen synessom främsta syfte ha ett sådant kringgående. Detta måste anses slå i strid medriktlinjerna för svensk vapenexport. Regeringen borde därför inte ha godkäntsamarbetsavtalel och inte heller ha gett de omfattande garanfier som är falleti fråga om avtal med . LJlskoltethar tidigare tagit upp frågan om medverkan vid godkännande avsamarbetsavtal och överenskommelser om leveransgarantier. Enligt utskottetsmening är det tveksamt alt i frågor av denna vikt nöja sig med att endast hörautrikesnämnden. Vad utskottet anfört gesriksdagen fill känna. Krigsmaterielexport(punkt 8) såvitt avser Indienordern KU 1987/88:40 AndersBjörck, Hans Nyhage och (alla m) anser alt den del avutskottets yttrande som på s. 39 börjar med "Regeringen har" ochslutar med "har reglerats" bort ha följande lydelse: BoforsIndienaffär har från första början kännetecknats av ett starkt stöd, officielltoch inofficiellt, från den socialdemokratiska regeringens sida. Av dehandlingar som utskottet tagit del av framgår att t.ex. statsminister och statssekreteraren spelade avgörande roller föraffärens genomförande. Affären handlades, såväl i som i , påhögsta polifiskä nivå, och polifiskä aspekter spelade en viktig roll isammanhanget. Av delta följer all såväl formellt som reellt de båda ländernasregeringar har ett ansvar för den affärsuppgörelse som träffats mellan Boforsoch den . Särskiltframträdande är delta vad gäller de ekonomiska villkoren. Affären hade inteblivit av om inte speciellt förmånliga kreditvillkor hade erbjudits från svensksida. De beräkningar som gjordes inom industridepartementet vid affärensuppgörande visar att det föreligger en subvenfion på ett mycket betydandebelopp. Det förhållandet alt faktorer som ränteutveckling m.m. kan komma allpåverka den exakta summan jävar icke della förhållande. Handläggningenav ärendet har från officiellt svenskt håll kännetecknats av ett myckel starktengagemang. Det bör i sammanhanget noteras att erbjudande lämnades fill Indienatt köpa ett flertal olika vapensystem. Försäljningen av haubits 77 fillindiska armén har en förhistoria som klart visar att någon tvekan inteförelegat från svensk sida att sälja vapen till . Del är uppenbart attaffärer av det slag och den omfattning som här är i fråga kräver officiellainsatser och inte minst kreditslöd. Långtgående löften på området har ocksågivits från den sida. Denna har också genomförhandlingarnas uppläggning och affärens karaktär haft betydande möjligheteratt påverka händelseutvecklingen, också på områden som ligger utanför renakreditfrågor. Vad utskottet anföri gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avsersamarbetsavtal m.m. BertilFiskesjö och (båda c) anser att den del av utskottets yttrandesom på s. 39 börjar med "Utskottets granskning" och på s. 40 slutarmed "denna översyn" bort ha följande lydelse: Engrundläggande tanke bakom de svenska reglerna för vapenexport är attsvensktillverkade vapen inte skall komma till användning vid anfallskrig motannan stat eller vid inbördeskrig. Prövningen av fillstånd för export skallsåledes bl.a. ske mot bakgrund av en bedömning från dessa utgångspunkter avmottagarlandet. En konsekvens av denna prövning borde för framliden vara att leveranserkan avbrytas om förhållandena ändras så att de ursprungliga förutsättningarnaför exportfillslåndel inte längre föreligger. Utskottet har vid singranskning uppmärksammat att möjligheterna fill omprövning av givnafillstånd sätts ur spel genom s.k. samarbetsavlal och på KU 1987/88:40dessa samarbetsavlal grundade överenskommelser med vederbörande stat. skett vad gäller det av utskottet granskade tillståndet för leverans avhaubitssystem till . har förbundit sig att leveranserna skallfullföljas - således även om väpnade konflikter skulle uppkomma. Detär enligt utskottets mening inte tillfredsställande att samarbetsavlal mellanföretag eller mellan svenskt företag och annan stat på detta sätt skall kunnagenombryta eller tas till inläkt för alt genombryta grundläggande principer förden svenska vapenexporten. Utskottet utgår från att denna fråga särskilt kommeratt uppmärksammas vid den aviserade fortsatta utredningen om grunderna försvensk vapenexport. Vidare bör de konstitufionella och folkrättsKga aspekternabeaktas vid denna översyn. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avserIndonesien AndersBjörck, Hans Nyhage och (alla m) anser att den del avutskottets yttrande som på s. 41 börjar med "" och på s. 42slutar med "svensk vapenexport" bort ha följande lydelse: Förraåret behandlades vapenexporlfrågor fill . Frågan har anmälts förförnyad granskning vad avser svensk vapenexport till under lidenfrån . Underden aktuella tidsperioden har olika regeringar medgivit export av vapen tillIndonesien. Utskottets granskning ger vid handen att denna export har stått iöverensstämmelse med de av fastställda riktlinjerna för svenskkrigsmaterielexport. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avserIndonesien BirgitFriggebo och (båda fp) anser att den del av utskottelsyttrande som på s. 41 börjar med "" och på s. 42 slutar med"svensk vapenexport" bort ha följande lydelse: Vapenexporttill har även anmälts till utskottet för granskning. har i likhet med inte något underlag tagits fram för attbelysa situationen i eller för att göra en ulrikespolifisk bedömningav lämpligheten av export till . Beslut om tillstånd för vapenexportbör dock ges endast efter noggranna överväganden av en regims trovärdighetbl.a. i fråga om mänskliga rättigheter. Kraven på politisk stabilitet iköparlandel bör ställas högt. Mot denna bakgrund var det ett misslag att islutet av 1970-lalet återuppta krigsmaterielexporten till . Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avserIndonesien BertilFiskesjö och (båda c) anser att den del av ulskollels yttrande som på s. 41 börjar med "" och på s. 42 slutar med"svensk vapenexport" bort ha följande lydelse: 72 Sverigebör inte leverera vapen till länder där utdragna väpnade konflikter KU1987/88:40 förekommer. Utskottet anser att bedömningar av de fortgåendestriderna på borde ha lett fill alt ytterligare tillstånd förvapenexport fill inte hade beviljats . Vad utskottet anföri gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avser NilsBerndtson (vpk) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 41 börjarmed "" och på s. 42 slutar med "svenskvapenexport" bort ha följande lydelse: Vapenexporttill måste anses slå i strid med riktlinjerna för svenskvapenexport. Som påtalades i samband med föregående års granskning varuppgiften vilseledande att bindningar förelåg i tidigare avtal. Regeringen -som med hänsyn till förhållandena på över huvud taget inte skulleha medgett vapenexport till - borde ha avbrufil tidigare vapenexporti stället för alt bevilja nya fillstånd, så som skedde . Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avser krigsmaterielbegreppet NilsBerndtson (vpk) och () anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 42 börjar med "Granskningen har" och slutar med"detta ändamål" bort ha följande lydelse: Granskningenhar föranlells dels av att kranar avsedda att lyfta kärnvapen har exporteratstill , dels av all s.k. Boghammarbåtar exporterats och använts i krigetmellan och . Medtanke på alt kranarna har specialkonstruerats för all lyfta kärnvapen ochpatent erhållits för konstruktionen anser utskottet del anmärkningsvärt att regeringeninte klassificerat kranarna som krigsmateriel. I bestämmelserna förklassificering står uttryckligen alt för militärt bruk utformade apparater ochandra anordningar för bl.a. hantering av robotar och raketer är alt anse somkrigsmateriel. BeträffandeBoghammarbåtarna har regeringen krävt att förelaget inte skall säljaytterligare bålar till , trots att bålarna inte klassificerats somkrigsmateriel. Utskottet ifrågasätter på vilken grund regeringen har ställtdetta krav, när bålarna inte har ansetts vara krigsmateriel. Motbakgrund av det anförda är det enligt utskottet angeläget attkrigsmaterielbegreppet analyseras och ges en så entydig definition som möjligt. Vad utskottet anföri gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport(punkt 8) såvitt avser regeringamas KU 1987/88:40 kontroll av krigsmaterielinspektionen NilsBerndtson (vpk) anser att i den del av utskottels yttrande som på s. 42 slutarmed "anförtrotts inspekfionen" bort i ett särskilt stycke görasföljande tillägg: Detär också uppenbart att olika regeringars kontroll varit bristfällig. Regeringenhar det yttersta ansvaret för dessa frågor. Oklarheter omkrigsmaterielinspektionens roll i olika sammanhang reser frågan om vilkainformationer som lämnats till berörda regeringar och vilken kontroll dessautövat. För brister i krigsmaterielinspektionen måste regeringen anses ha ettansvar. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avser krigsmaterielinspektionen BirgitFriggebo och (båda fp) anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 42 börjar med "Redan förra" och på s. 43 slutarmed "betydelsefulla uppgift" bort ha följande lydelse: Redanförra året framhöll konsfitutionsutskottet mot bakgrund av den då företagnagranskningen att den rådande ordningen för fillstånd fill och kontroll avkrigsmaterielexport borde ses över från grunden. Intrycket att del föreliggerett starkt behov av en genomgripande översyn har enligt utskottet förstärkts isamband med den granskning som genomförts. Det är därför nödvändigt altytterligare åtgärder vad gäller krigsmaterielinspektionens organisation vidtasutöver redan genomförda förändringar och vad som föreslagits i proposition1987/88:154. Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Krigsmaterielexport (punkt 8) såvitt avserregeringarnas vetskap om oegenlligheter NilsBerndlson (vpk) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 43 börjarmed "Den förnyade" och slutar med "föregående år" bort haföljande lydelse: Bristandedokumentation, motstridiga uppgifter och en rad andra oklarheter försvårarbedömningen av i vilken omfattning som del i kretsen av regeringsledamöter kanha funnits vetskap om oegenlligheter vid olika tidpunker. Även om belägg saknasgår det inte all utesluta att sådan vetskap kan ha funnits. Vad utskottet anföri gesriksdagen fill känna. Berglingfallel (punkt 9) AndersBjörck, Hans Nyhage och (alla m) anser att den del av utskottets yttrande på s. 47 som börjar "Som sagts" ochslutar "i ärendet" bort ha följande lydelse: Utskottet finner att frågan om villkoren för en av samhällets farligaste 74 brottslingarär en säkerhetsfråga av synnerlig vikt. Mot bakgrund av KU 1987/88:40erfarenheterna från spionfallet inrättadesen särskild tjänst i statsrådsberedningen i syfte att säkerställa erforderligsamverkan inom regeringen i säkerhetsfrågor och skapa förutsättningar för althålla regeringschefen orienterad om i sammanhanget betydelsefullainformationer, Under hand har också utvecklats en praxis som innebär altjusfifieministern sammanträffar med chefen för säkerhetspolisen. Idet nu aktuella fallet synes denna etablerade samverkan ha varit verkningslös.Frågan om permissioner för den spiondömde tycks uppenbarligen inte habehandlats. Mot bakgrund av att regeringen avslagit en nådeansökan frånBergling, bl.a. med beaktande av en riskbedömning från militärledningens sida,borde rimligen frågan om permissioner tagits upp. Del är i säkerhetsfrågorregeringen som har det yttersta ansvaret, och det är inte godtagbart alt deansvariga i skyller ifrån sig på en släpphänlkriminalvårdsstyrelse. Utskottet noterar vidare att kriminalvårdsstyrelsensgeneraldirektör i sin tidigare tjänst som statssekreterare istatsrådsberedningen varit säkerhetsansvarig och därför särskilt väl borde havarit medveten om säkerhetsaspekterna. Del är ett faktum att handlingar om denplanerade permissionen fanns tillgängliga i juslitiedepartementel. Erforderligaåtgärder vidtogs dock ej. Delta är anmärkningsvärt och vittnar om brist påkompetens inom . Resultatet av flykt blev att justitieministernbegärde entledigande. I princip har hela den inblandade departementsledningenockså sedermera avgått: statssekreterare, rättschef, informationssekreterare,en politiskt sakkunnig och del ansvariga departementsrådet. I flertalet fallhar regeringen med begagnande av sin ulnämningsmakt gett de avgångna nya högatjänster. Regeringen har alltså närmast belönat dokumenterad oskicklighet. Utskottet finner att det självklart måste ankomma påregeringen att hålla sig väl underrättad i vikliga säkerhetsfrågor.Uppenbarligen har den säkerhetsansvarige statssekreteraren istatsrådsberedningen inte i erforderlig utsträckning fullgjort sin funktion påett tillfredsställande sätt. Inom har heller intesäkerhetsfrågorna beaktats på ett godtagbart sätt. Resultatet har blivit att enfarlig spion under permission kunnat avvika. Regeringen har enligt utskottetansvar för det inträffade, och utskottet riktar med anledning härav kritik motregeringen i denna fråga. Delanförda ges till känna. Berglingfallel (punkt 9) och (båda fp) anser att dendel av utskottets yttrande som på s. 47 börjar med "Del hade därför"och slutar med "försvarsledningen informerad" bort ha följandelydelse: hade genom det utsmugglade brevet hösten 1985visat sig rymningsbenägen. Kännedom fanns om att tidigare beviljatsobevakade permissioner. Detta faktum borde lett till all frågan om permissionerblev föremål för informafion mellan myndigheterna och justitieministern. Såhar inte skett. Hela beredningen av nådeärendet och föreskrifterna kunde ske utan attpermissionerna var uppe till diskussion. Frågan om KU 1987/88:40permissionerna har således inte ägnats tillräcklig uppmärksamhet. Vad utskottetanföri ges till känna. Berglingfallel (punkt 9) BoHammar (vpk) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 47 börjar med"Avslutningsvis vill" och slutar med "i ärendet" bort haföljande lydelse: Starkkritik har riktals mot säkerhetspolisen i samband med flykt.Utskottets granskning av ärendet bestyrker del riktiga i denna kritik. Enöversyn av säkerhetspolisens arbete och organisation är uppenbarligen befogad.Inträffade händelser visar att regeringens insyn i och kontroll avsäkerhetspolisens arbete behöver förstärkas. Granskningenav Berglingfallel leder däremot inte till slutsatsen att det behövs enskärpning av bestämmelserna inom kriminalvården, t.ex. då del gäller reglernaför permission. Berglingskåndalen ger inte anledning att vidta åtgärder som kanförsvåra det fortsatta arbetet med kriminalvårdens humanisering. Vad utskottet anfört gesriksdagen fill känna. Vissa säkerhetsfrågor (punkt 10) BirgitFriggebo (fp), (), (), ()och (vpk) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 49börjar med "Såsom utskottet" och på s. 50 slutar med 'personalkonlrollsystemetstillämpning" bort ha följande lydelse: Personalkontrollsystemethar betydande brister från effektivitets- och rättssäkerhetssynpunkt. Det ärtill att börja med anmärkningsvärt att uppgift inte står att få om antaletpersoner i skyddsklass 2. Den delegerade rätten att göra denna inplacering hari vissa fall lett till skyddsklassning av skäl, t.ex. kommersiella, som intefaller inom ramen för personalkontrollens syften. Det är också svårt att förslåhur säkerhetspolisen skall kunna fullgöra sina uppgifter när del inte finnsuppgifter om antalet personer i skyddsklass 2. Dessutom avskärs regeringen frånmöjligheter att följa personalkontrollens fillämpning. Personalkontrollkungörelsenshuvudregel om alt säkerhetspolisen skall låta den kontrollerade få del avuppgifterna i registren genombryts av undantag i sådan grad att kommunikationendast sker undanlagsvis. I delta ligger en allvarlig risk frånrättssäkerhetssynpunkt. Det är emellertid en svår avvägning som här måste ske.De uppgifter som lämnas till myndigheten eller förelaget skall där prövassjälvständigt. I många fall framstår det som om säkerhetspolisens uppgifter hargodtagits okritiskt. I båda de nu nämnda hänseendena är det särskilt angelägetatt befogade anspråk på rättstrygghet kan tillgodoses. Del kan t.ex. integodtas att den som söker ett arbete vägras detta utan att kunna förstå varför.En möjlighet kan vara att avgörandena i personalkonlrollärenden underställseller överprövas av ett särskilt, fristående organ. Utskottet har fåttbekräftat att misstag har begåtts, som har lett till att enskilda drabbats. Delanförda får inte las fill intäkt för att personalkontrollen inte behövs. KU1987/88:40 Det är emellertid viktigt att den utövas i former som kan godtas medhänsyn fill såväl effekfivitet som rättssäkerhet. Det är därför värdefullt altsystemet ses över. Utskottet förutsätter all de nu berörda frågorna kommer attomfattas av de förestående övervägandena i utredningen och i . Vad utskottet anfört gesriksdagen till känna. Utlänningsärenden (punkt 11) såvitt avserregeringens praxis i utlänningsärenden m.m. och (båda fp) anser alt den del av utskottetsyttrande som på s. 52 börjar med "Del har bl.a. gjorts" och slutarmed "långa handläggningstiden" bort ha följande lydelse: Iett av utskottets utlänningsärenden behandlas den långa väntetiden för treasylsökanden från . Bl.a. har framförts att en begäran om kompletterandeutredning inte har blivit tillgodosedd. Utvisningsbeslutets fördröjning gav detre sökandena samt deras advokat uppfattningen att en ny utredning genomfördespå basis av de nya uppgifter som lämnats in av advokaten. utfrågningen förklarat att del efter omfattande utredning kan förekomma attytterligare utredning är obehövlig och endast skulle komma att förlänga denredan långa handläggningstiden. Utskottet finner att regeringen i onödanförlängt utvisningstiden i det aktuella ärendet, eftersom man fattade beslut påsamma underlag som invandrarverket gjort . Vad utskottet anföri gesriksdagen till känna. Utlänningsärenden (punkt 11) såvitt avserregeringens praxis i utlänningsärenden m.m. BoHammar (vpk) anser all den del av utskottets yttrande som på s. 52 börjar med"Utskottet har inte" och slutar med "i generös anda" bortha följande lydelse: Utskottetkonstaterar alt regeringen ställs inför svåra avvägningar vidbedömningen i utlänningsärenden. Det är därför angeläget alt ärendena blir såfullständigt utredda som möjligt utan att handläggningen onödigtvis fördröjs.Som utskottet tidigare framhållit (KU 1983/84:30) kan det inte säkert förutsesvilka förhållanden de utlänningar som inte får stanna här ställs inför i detland till vilket de återvänder. Detta gäller i särskilt hög grad de palestinskaflyktingarna.