bet · GB01FiU19 · 1987-12-31 00:00:00 — dels fill Bidrag tillkommunerna med anledning av avskaffandet av den kommunalagarantibeskattningen m.m. för /89 under sjunde huvudtiteln anvisarett förslagsanslag av , 15. beträffande kommunala reinvesteringar i va-nät m.m. atf riksdagenavslår mofion 1987/88 :Fi302, 16. beträffande kostnadsanalys och konsekvensbeskrivning i propositionersom medför kommunala kostnadsökningar att avslårmofion 1987/88:Fi304. Stockholmden På finansutskottets vägnar Närvarande:Arne Gadd (s), (), (), (), RuneRydén (m), (), (), i (s), (), (), (), MargittaEdgren (fp), (), () och (vpk). De allmänna riktlinjerna för den kommunala ekonomin(mom. 1) RuneRydén, och (alla m) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 27 börjar med "Förslageni" och på s. 29 slutar med "av utskottet" bort ha följandelydelse: ser det finns det stora risker för en fortsatt alltför snabbexpansion av den kommunala verksamheten i förhållande till det samhällsekonomiskautrymmet. Den alltför snabba kommunala tillväxten är ett av de stora problemeni svensk ekonomi. Ofillräckliga åtgärder och har bidragittill ätt denna utveckling fortsätter, vilket i sin tur medför risk för aft dentotala konsumtionen ökar alltför snabbt. Kommuneroch landsfing disponerar över mycket stora resurser. Deras förutsättningar atfinom oförändrade ramar ge en god service till medborgarna är därför stora. Medtanke på den tidigare så snabba expansionstakfen finns det goda möjlighetertill en betydande effektivisering av verksamheten. Målsättningen bör därförvara nolltillväxt i den kommunala konsumtionen. Genomen god förvaltning och omprioriteringar kan ökad service ges inom en oförändrad totalram realt sett. Om de kommunala monopolen bryts kan konkurrensen öka, vilket förbättrar effektiviteten. ' Dessutom kan privatiseringar och entreprenader utnyttjas, varigenom FiU 1987/88:19effektivitetsvinster kan göras. Ett rimligt mål bör, enligt utskottets mening, vara atf iett första steg se fill aft produktiviteten inte ytteriigare minskar inom denkommunala verksamheten. I nästa steg bör det vara möjligt att ställa sammakrav på ökning av produktiviteten i verksamhet som inom motsvarandedelar av. Det första steget skulle innebära en förbättring avutvecklingen med och det andra steget med ytterligare 1 till1,: Denna produktivitetsökning kan åstadkommas genom aft de kommunalaverksamhetsmonopolen bryts för att släppa fram nya former av enskildverksamhet.' Härtill kommer de positiva effekterna av sänkta skatter. Enligt finansplanen bör den kommunala konsumtionen öka medhögst . Ändå redovisas i den preliminära nationalbudgeten att denväntas öka både 1988 och 1989. Denna alltför stora volymökning förmåremellertid inte mer än atf ungefär kompensera den produkfivi-tetsförlustsom samfidigt sker. Detta stämmer också med erfarenheten från många viktigaområden. En utförd studie av visar t.ex. atf färre fårhemtjänst trots atf de tillförda resurserna ökat. Inomsjukvården minskar antalet vårdplatser. I skolväsendet är antalet elever lägrenu . Om produkfivitetsminskningen upphörde, skulle sammaverksamhet kunna bedrivas inom ramen för oförändrade kommunala utgifter som nusker vid en real resursökning med bortåt . En nolltillväxt i den kommunalakonsumtionen, som utskottet vill förorda, dvs. atf de sammanlagda kommunalautgifterna skall vara oförändrade i fast penningvärde, låter sig alltså välförena med höga ambitioner inom sådan verksamhet som främst ombesörjs avkommunerna. Kommunsektorns finansiella situation är god. Det s.k.finansieringskapi- talef, dvs. omsättningstillgängar minus kortfristiga skulder, uppgår enligt till av kommunsektorns utgifter. 1988 beräknas det uppgå fill . Det är normalt en fillräcklig marginal. I vissa regioner, t.ex. , och , är det betydligt större. Stora skillnader föreligger dock mellan enskilda kommuner och landsting. ,...., . På är utvecklingen av kommunensrörelseresultat mera betydelsefull än likviditefssituafionen. Endast med en långsiktig balans mellan nettokostnader och löpande skatteintäkter erhålls en solid ekonomi. Detta gör det än mer angeläget att den kommunala konsumtionstillväxten hålls fillbaka. De i mofion Fi223 (m) föreslagna minskningarna av statsbidra gen fill kommuner och landsting (jfr tabell 3) innebär, tillsammans med övriga förslag, en infäktsminskning i löpande.priser pä ca för den kommunala sektorn. Eftersom även utgiftsexpansionen dämpas till den av utskottet förordade nolltillväxten jämfört med nuvarande , ' volymökningpå innebär dessa förslag ingen finansiell försämring för kommunsektorn iförhållande till,regeringens förslag. Genom sänkta margirialskatter dämpas såväl löne- somprisstegringstakten, vilket haren positiv inverkan pä kommunernas ekonomi. effekternaav sänkta skatter och brutna kommunala monopol innebär att FiU 1987/88:19kommunsektorns ekonomi totalt sett skulle förbättras med den polifik somutskottet här förordat. Mot här angiven bakgrund tillstyrker utskoftet motionFi223 (m) yrkande 7. I mofion Fi232 (fp) förordas liksom i finansplanen entillväxt i den kommunala konsumtionen pä . Utskottet har ovan förordat ochangivit mofiven för en nolltillväxt i den kommunala konsumtionen: Utskottetavstyrker sålunda motion Fi232 (fp) yrkande 4. dels att utskottefs hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för den kommunalaekonomin aftriksdagen med avslag på mofionerna 1987/88:Fi214 yrkande 12 och 1987/88:Fi232yrkande 4 och med bifall fill motion 1987/88:Fi223 yrkande 7 som sin mening gerregeringen till känna vad utskottet anfört, De allmänna riktlinjerna för den kommunala ekonomin(mom. 1) och (båda fp) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 27börjar med "Förslagen i" och på s. 29 slutar med "yrkande12" bort ha följande lydelse: Utskottet vill med anledning av vad som anförs ipropositionen och motionerna anföra följande. Regeringen förutser i finansplanen att kommunernasvolymexpansion äter ökar kraftigt. Ökningstakten var preliminärt 1,och väntas enligt den preliminära nationalbudgeten öka ytterligare fill 1,7%under 1988 och ytterligare något . Detta gäller det s.k.läglönealternativet. I höglönealternativef blir utrymmet något mer begränsatfrämst genorn den snabbare kostnadsökningen. Enligt utskottets uppfattning är det samhällsekonomisktnödvändigt att kommunernas expansion begränsas fill . Som framhålls i motionFi232 (fp) bör detta utrymme fördelas i något högre grad till landstingskommunerna,både på grund av den väntade befolkningsutvecklingen och med hänsyn fill ennödvändig prioritering av sjukvården. Utskottet föreslår sålunda atf hälso- ochsjukvården expanderar i samma takt som den totala tillväxten i ekonomin. Detta innebäraft utrymmet för primärkommunal expansion begränsas i högre grad. I den månuppgifter inom sjukvården överförs mellan kommun och landsting förutsätts aftdefta motsvaras av finansiella överföringar, t.ex. genom skatteväxling på detsätt som skett i . Utskoftet förordar en viss minskning av kommunbidragen.Den bör ske på, det sätt som förelås i mofion Fi232 (fp). Det innebär atf någon kompensation för slopad företagsbeskattning och slopad garantibeskaftning ej bör utgå. För atf dämpa effekterna i vissa kommuner av dessa förslag bör ytterligare 300 milj. kr. tillföras extra skatteutjämningsbidrag. Därigenom reduceras statens 47 bidragtill kommunsektorn med ca . Med hänsyn fill den FiU1987/88:19 ekonomiska politik utskottet i övrigt förordar möjliggör defta enexpansion på utan att kommunsektorns finansiella situation försämras. ,1 motion Fi223 (m) yrkande 7 förordas nolltillväxt i denkommunala konsumtionen. Med hänvisning fill vad utskottet här anfört avstyrksdetta yrkande. kommunisterna föreslår i motion Fi214 enkommunal konsumtionsökning med . Med hänvisning till vad som ovan anförtsavstyrks även defta yrkande. deb att utskottets hemsfällan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för den kommunalaekonomin att med avslag pä motionerna 1987/88:Fi214yrkande 12 och 1987/88:Fi223 yrkande 7 och med bifall till motion 1987/88:Fi232yrkande 4 som sin mening ger regeringen fill känna vad utskottet anfört. De allmänna riktlinjerna för den kommunala ekonomin(mom. 1) (vpk) anser deb aft den del av utskottets yttrande som pä s. 27 börjarmed "Förslagen i" och på s. 29 slutar med "yrkande 12" bortha följande lydelse: De förändringar i de stafiiga transfereringarna tillkommunerna som föreslås i motionerna framgår av tabell 3. Förslag till förändringar av transfereringartill och från kommunsektorn framlagda i partimotioner i Jämförelse medbudgetpropositionen + 1 060 + 100 Generell indragning av bidrag I de s.k.baskalkyler som långtidsutredning presenterade för den FiU 1987/88:19kommunala sektorn beräknas konsumtionstillväxten uppgå till per årunder . Baskalkylen anger den förändring i den kommunalaverksamheten som befolkningsförändringar och fattade riksdagsbeslut ger upphovfill. Av finansplanen framgår vidare atf den totala kommunala sektornsfinansiella sparande fortsatte att försämras och bedöms bli ytterligareförsämrat . Utskottet anser mot denna bakgrund att fortsatta ytterligareindragningar från kommunerna skulle förvärra deras mycket svåraekonomiska situation. Utskottet avvisar sålunda förslaget i motion Fi232 (fp)atf begränsa den kommunala konsumtionstillväxten till . Utskottet vill mot denna bakgrund också bestämt avvisa detkrav på nolltillväxt i den kommunala sektorn som framförs i motion Fi223 (m).Utskottet anser mofionärernas förslag, innebärande en indragning från kommunernapå i en situation då bl.a. sjukvården är i,skriandebehov av resursförstärkningar, som helt ansvarslöst. Vänsterparfiet kommunisterna hävdar i motion Fi214 (vpk)att förstärkningar måste tillföras den gemensamma sektorn. Som nämnts delarutskottet denna uppfattning. Neddragningen av budgetunderskottet genom denfredje vägens politik har fått betalas av den offentliga sektorn vars tillväxthämmats av den ekonomiska politiken. Mot bakgrund av de angelägna behov som finnsoch den strategiska roll som den gemensamma sektorn har i ekonomin anserutskottet att det finns starka skäl aft låta denna växa utöver den begränsningtill i konsumfionstillväxt som har uttalat sig för. Enrimligare målsättning är en fillväxt på vilket för den kommunala sektorninnebär en ökning av transfereringarna med nära för . Utskottet tillstyrker med det anförda mofion Fi214 (vpk)yrkande 12 och avstyrker motionema Fi223 (m) yrkande 7 och Fi232 (fp) yrkande4. dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för den kommunalaekonomin attriksdagen med avslag på motionerna 1987/88:Fi223 yrkande 7 och 1987/88:Fi232yrkande 4 och. med bifall till motion 1987/88:Fi214 yrkande 12 som sin meningger regeringen fill känna vad utskottet anfört. Avvägning mellan generella och specialdestineradebidrag (mom. 2) (), (), (),(), (), () och ()anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 30 sombörjar med "Som framgått" och slutar med "yrkande 5" bortha följande lydelse: De specialdesfinerade bidragen har en tendens atfförstärka den skillnad som har sin grund i olikheterna i fråga om skattekraft. 4 1987/88. utgårofta som en bestämd del av kommunernas kostnader för viss FiU1987/88:19 verksamhet.Invånarna i de kommuner som vill hålla en hög servicenivå eller standardbehöver därför själva, bara fill en del betala för denna i form av Studier som gjorts visar atf det främst är kommuner med hög skattekraft,som har finansiella förutsättningar atf utnyttja denna möjlighet. Behovet avframför allt barnomsorg, gymnasieutbildning och färdtjänst tillgodosesdärigenom i större utsträckning i kommuner med hög skattekraft än i demmed låg. Det kan således hävdas att de specialdestinerade bidragen motverkardet syfte som ligger bakom skatteutjämningsbidragen, nämligen aftutjämna för skillnader i skattekraft. Dessutom är de specialdestinerade bidragen i allmänhetförknippade med en lång rad detaljregleringar och omfattande administrationfrån såväl den utbetalande myndighetens som den mottagande kommunens sida. Ettomfattande system byggt på specialdesfinerade bidrag leder till betydandestelhet och ineffektivitet i resursutnyttjandet i kommunsektorn. Principen om självstyrelse och demokrafiborde innebära aft medborgarna i enskilda kommuner och landsting själva fårbestämma omfattningen och inriktningen av den kommunala resp. denlandstingskommunala servicen. Bidragssystemet bör därför utformas så att detfrämjar förverkligandet av denna princip. Utskottet delar därför den uppfattning som framförs iflera av motionerna att bidragssystemet bör ges en mer generell utformning.Systemet med specialdestinering av bidrag bör därför minska i omfattning. För aft möjliggöra ett mer flexibelt och effektivtresursutnyttjande bör bidragen till kommunerna ges utan villkor.Förutsättningarna i skattekraft och kostnader varierar emellertid kraftigtkommunerna emellan. Bidragssystemet bör därför främst inriktas på aft utjämnadessa skillnader. Det kommunala skatteutjämningssystemet bör således bibehållasoch förstärkas.-Principen bör vara att bidragen infe skall påverkas avkommunala beslut om verksamhetens inriktning och omfattning. Utskoftet tillstyrker därför yrkandena i motionerna attmerparten av de specialdesfinerade bidragsformerna avvecklas och aft enstörre andel av bidragsgivningen från staten fill kommunerna sker inom ramenför ett skaffeuf jämningssysfem. Utskottet anser atf regeringen bör ges iuppdrag att lägga fram förslag för om en omläggning avstatsbidragen i denna riktning. Vad utskottet anfört med anledning avmofionerna Fi223 (m) yrkande 16 och Fi232 (fp) yrkande 5 bör som sinmening ge regeringen till känna. dels atf utskottefs hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande avvägning mellan generella ochspecialdestinerade bidrag atfriksdagen med avslag på mofion 1987/88:Fi224 yrkande 4 och med anledning avmofionerna 1987/88:Fi223 yrkande 16 och 1987/88:Fi232 yrkande 5 som sin meningger,regeringen till känna vad utskoftet anfört. 5.Skatteutjämningssystemet (mom. 3) FiU 1987/88:19 , och (alla m)anser dels aft den del av utskottets yttrande som pä s. 31börjar med "Utskottet kommenterar" och på s. 35 slutar med"()" bort ha följande lydelse: I motionerna Fi223 (m) och Fi322 (c) avvisas förslagettill nya grundgaranfier. I motion Fi223 (m) uttalas atf förslaget är orättvistoch inte har den utjämnande effekt som det hävdas. Grundgarantierna bör enligtmotionärerna i princip ligga kvar på nuvarande nivå. I motion Fi322 yrkas avslag på propositionens förslag tillnytt kommunalf skafteutjämningssystem. Motionärerna föreslår i stället ettgrundgarantisystem som för kommunerna i norra delen av landet i stort settöverensstämmer med proposifionens förslag medan den lägsta grundgaranfin förkommunerna och landstingen i södra delen föreslås vara oförändrad ,dvs. För några kommuner föreslås ytterligare 1procentenhets höjning av grundgarantin. I motion Fi232 (fp) understryks att grunden för detkommunala skattesystemet skall vara skaftekraften. Det underlag som regeringenredovisar som skäl för sina förslag gäller emellertid endast skattesatsernasutveckling, vilket motionärerna finner högst otillfredsställande. Motionärernaär dock villiga att godta förslaget i propositionen som en provisorisk reformom ett kompletterande underlag, visar att förslaget i propositionen svarar motutvecklingen av kommunernas skatteunderlag. Även i motionerna Fi30I av m.fl. (m), F'i323av och () och Fi324 av Sfina ()avvisas propositionens förslag till nytt skatteutjärnningssystem. I motion Fi224 av () godtas med vissajusteringar förslaget i propositionen som en provisorisk utformning avskatfeutjämningssystemet. Utskottet vill med anledning av propositionens förslagtill nytt skatteufjämningssystem och härtill hörande motionsyrkanden anföraföljande. För atf ge möjlighet till god verksamhet överhela landet krävs ett väl fungerande kommunalt skatteufjämningssystem. Dettaskall utjämna skillnader i de yttre förutsättningar som kommunerna inte självakan påverka i nämnvärd utsträckning. Det gäller i första hand skatteunderlag,befolkningssammansättning och kostnadsläge, men däremot infe kostnadsskillnaderorsakade av olika standardnivåer på verksamheten eller misshushållning.Därigenom ges landefs alla kommuner rättvisa grundförutsättningar. Den kommunala skattesatsen skall vara ett uttryck för denkommunala självstyrelsen och spegla den avvägning mellan offentlig och enskildverksamhet som kommunens befolkning väljer. De stora ufdebiteringsskillnader som förekommer trots denomfattande utjämningen av skattekraft beror till betydande del på den politiksom förs i olika kommuner. En del kommuner för en medveten högskattepolitik,till inte ringa del uppmuntrade av de incitament som det nuvarande skatteutjämningssysfemethar medfört. I likhet med vad som framhålls i mofion Fi223 (m) måsteenligt utskottets mening regeringens förslag ti|l förändringar avgrundgaranfin, där den i vissa fall utan sakliga skälhöjs för vissa kommuner och sänks för andra, bestämt FiU 1987/88:19avvisas. Det råder ingen tvekan om atf förslaget i flera delar är orättvist ochinte har den utjämnande effekt som hävdas i propositionen. Utskottetvill understryka atf skafteutjämningen inte får urholkas, utan den måste istället stärkas. Skatteutjämningssystemet skall vara objektivt och rättvist ochi huvudsak grundas på faktiska skillnader i olika kommuners skatteunderlag ochopåverkbara kostnadsnivåer. Skatteutjämningsbidragetfår inte stimulera till skaftehöjningar. Som utskottet ser det är det posifivtatf regeringen nu föreslår ett fak för vilken högsta skattesats som får liggatill grund för beräkningarna, men enligt utskottets mening är defta intetillräckligt. Utskoftet vill därför förorda ett system därskatteutjämningsbidraget beräknas ufifrån en enhetlig skattesats, vilken börvara . för kommunerna, . för landstingen och . För kommuner med hög utdebitering kan bidraget komma atfminskas. Dessa kommuner bör kompenseras i motsvarande mån genom en höjdgrundgaranti. Regeringens föfslag innebär att endast kommuner i de norradelarna av landet som har högre skattesatser skall kompenseras. Föratt sfimulera kommunerna aft sänka skatterna bör kommuner med särskilt högutdebitering, , få extra skatteutjämningsbidrag. Detta extraskatteutjämningsbidrag skall utbetalas av skattesänkningen ned till 17kr. det år skattesänkningen genomförs. Därigenom ger skafteuf-jämningen ettincitament för lägre skattesatser och minskade ufdebiteringsskillnader mellanolika kommuner. Detta är särskilt motiverat av att skatfeutjämningssystemethittills stimulerat höjningar, vilket pressat upp de kommunala skattesatserna. Dentekniska uppbyggnaden av skatteutjämningssysfemet bör i stört bibehållas.Grundgaranfierna bör ligga kvar på nuvarande nivå med undantag av denkorrigering som bör ske för kommuner med . gällande spärregler bibehålls. Vadgäller tekniken för beräkningar av skillnader i kostnader för åldersstrukturoch social struktur accepterar utskoftet förslaget i propositionen med vissaundantag. Kostnader för barnomsorg bör uteslutande beräknas med utgångspunktfrån antalet barn i berörda åldrar. Något hänsynstagande till den faktiskautbyggnaden av den kommunala barnomsorgen bör inte ske. Förslageti propositionen om bidrag för befolkningsminskning accepteras av utskottet,liksom atf faktorn kostnad för socialbidrag skall omfatta hushållsom får socialbidrag. Detav utskottet här föreslagna skafteufjämningssystemet innebär att utbetaladebidrag kommer atf öka något. Storleken kommer till viss del att bero på hurmycket skattesatserna sänks i högskaftekommuner. Sammanfattningsvisföreslår utskottet följande ändringar i systemet för skatteutjämning: Skafteutjämningsavgiften och den särskilda skafteutjämningsavgiften() skall avvecklas . Skatteutjämningsbidrag skall beräknas efter en bestämd skattesats: 16kr./skr. för primärkommun, . för landsting och . landstingsfri kommun.Kompensation genom högre grundgaranfi skall avse FiU 1987/88:19 helalandet. I övrigt bör nuvarande grundgarantinivåer inkl. spärregler bibehållas. Primärkommuner med särskilt hög utdebitering - /skr. - somsänker skatten får ett extra skatteutjämningsbidrag avskattesänkningen ner till denna gräns. Faktorn kostnader för barnomsorg beräknas enbart med utgångspunkt iantalet barn i berörda åldrar. Vad gäller beräkning i övrigt av kostnader för ålders- ochsocialsfruktur inkl. tillägg för stor befolkningsminskning accepterasregeringens förslag. Utskottetvill i detta sammanhang också betona vikten av aft begär förslag tillförändringar av skatfeutjämningssystemet i sådan tid att förändringarna kanträda i kraft fr.o.m. . Medhärivisning till vad utskottet här anfört yrkar utskottet bifall till mofionFi223 (m) yrkandena 8 och 11, Fi301, Fi322 (c) yrkande 1 samt Fi323 och attriksdagen därvid ger regeringen till känna vad utskottet anfört med anledningav dessa motionsyrkanden. Av det anförda följer att proposifionens förslagtill nytt skatteufjämningssystem avstyrks liksom motionerna Fi224 yrkande 5 ochFi324 yrkande 11. delsatt utskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: 3. beträffandeskatteutjämningssystemet att med avslag på proposition 1987/88:100bilaga 9 Litt. E mom. 1 i denna del och mofionerna 1987/88:Fi224 yrkande 5 och1987/88:Fi324 yrkande 1 samt med bifall fill motionerna 1987/88:Fi223 yrkandena8 och. 11, 1987/88:Fi301, 1987/88:Fi322 yrkande 1 och 1987/88:Fi323 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, 6.Skatteutjämningssystemet (mom. 3) GunnarBjörk och (båda c) anser debatt den del av utskottets yttrande som på s. 31 börjar med "Utskoftetkommenterar" och på s. 35 slutar med "()" bortha följande lydelse: Imotionerna Fi223 (m) och Fi322 (c) avvisas förslaget fill nya grundgarantier.I motion Fi223 (m) uttalas att förslaget är orättvist och inte har denutjämnande effekt som det hävdas. Grundgarantierna bör enligt mofionärerna iprincip ligga kvar på nuvarande nivå. Imotion Fi322 av m.fl. (c) yrkas avslag på propositionens förslagtill nytt kommunalt skatteufjämningssystem. Motionärerna föreslår i stället ettgrundgarantisystem som för kommunerna i norra delen av,landet i stort settöverensstämmer med proposifionens förslag medan den lägsta grundgarantin förkommunerna och landstingen i södra delen föreslås vara oförändrad ,dvs. För några kommuner föreslås ytterligare 1procentenhets höjning av grundgarantin. Mofionärernas förslag fill justeringarinnebär aft skatfeutjämningssystemet tillförs ytterligare förår 1989. I motion Fi232 (fp) understryks aft grunden för detkommunala skatfesys- FiU 1987/88:19 temet skall vara skattekraften. Detunderlag som regeringen redovisar som skäl för sina förslag gäller emellertidendast skattesatsernas utveckling, vilket motionärerna finner högstotillfredsställande. Motionärerna är dock villiga att godta förslaget ipropositionen som en provisorisk reform om ett kompletterande underlag visaratt förslaget i propositionen svarar mot utvecklingen av kommunernasskatteunderlag. Även i motion Fi224 av () godtas med vissajusteringar propositionens förslag. I motionerna Fi301, Fi323 och Fi324 avvisas förslaget iproposifionen som motionärerna kräver ett mer rättvistskatteutjämningssystem. Regeringens motiv för atf nu föreslå ändringar av deregler som är styrande för skaftekraftsutjämningen är huvudsakligen förknippademed skillnaderna i skattesats. Dessa ändringar aktualiseras utan att de bakomliggandeorsakerna till skattesatsskillnaderna närmare utretts och analyserats. Som stödför ändringarna åberopas ett allmänt uttalande. Utjämningssystemet föreslås ändras så att man inom ennominellt oförändrad medelsram uppnår en utjämnande effekt på skattesatserna. Utskottet finner defta tillvägagångssätt minst sagtanmärkningsvärt. Skaftekraftsutjämningen har utgått från principen aft endast faktorer som inte kan påverkas av kommunerna skall styra behovet av medel för skattekraffsutjämnande ändamål.