bet · GB01JuU7 · 1987-12-31 00:00:00 — Rätten eller åklagaren får även besluta att denhäktade, sedan han överförts till häkte, skall för förhör eller annan åtgärdinställas på en plats utom häktet. Om förvaring av häktad som undergår eller undergåtträttspsykiatrisk undersökning gälla särskilda bestämmelser. Den som är gripen, anhåUen eller häktad skaU tas i förvar.Den som häktas skall utan dröjsmål föras fill häkte. Om det är av synnerlig vikt att denhäktade, för utredning av det brott som föranlett häktningen eller något annatbrott som han är misstänkt för, förvaras på en annan plats än som anges i förstastycket, får rätten på åklagarens begäran förordna att den häktade tills vidareinte skall/öra5 tiU häkte. Rätten eller åklagaren får även besluta att denhäktade, sedan han förts till häkte, skall föras tUl en plats utom häktet förförhör eller annan åtgärd. Om förvaring av den som är häktad och undergår eller harundergått rättspsykiatrisk undersökning finns särskilda bestämmelser. Ej må annorledes än i detta kapitel eller eljest ärstadgat någon i anledning av misstanke för brott hållas i förvar, även om hansamtycker därtiU. Om skyldighet för den som misstankes för brott attkvarstanna för förhör stadgas i 23 kap. Oavsett samtycke får ingen som är misstänkt för brotthållas i förvar annat än enligt föreskrift i detta kapitel eller annars i lag. Om skyldighet för den som misstänksför brott att stanna kvar för förhöryi«n.y bestämmelser i 23 kap. ' Senastelydelse 1986:649. JuU 1987/88:7 Om behandling av anhållen eller häktad så ock omersättning av allmänna medel åt oskyldigt häktad är SärskiU stadgat. Om behandlingen av den som är anhållen eller häktad samtom ersättning av allmänna medel åt den som varit oskyldigt anhållen ellerhäktad finns särskilda bestämmelser. Är någon skäligen misstänkt för brott, på vilket fängelsekan följa, och kan det med hänsyn tiH brottets beskaffenhet, den misstänktesförhållande eller annan omständighet skäligen befaras, att han avviker ellerannorledes undandrar sig lagföring eller straff, men finns det i övrigt inteanledning att anhålla eller häkta honom, får, om det är tillräckligt, istället förbud meddelas honom att utan tillstånd lämna honom anvisadvistelseort (reseförbud) eller föreskrivas att han på vissa tider skaH anmälasig hos anvisad polismyndighet (anmälningsskyldighet). Oberoende av brottetsbeskaffenhet får också reseförbud eller anmälningsskyldighet beslutas, om detskäligen kan befaras att den misstänkte genom att bege sig från riket undandrarsig lagföring eller straff Är någon skäligen misstänkt för ett brott, på vilketfängelse kan följa, och finns det med hänsyn fill brottets beskaffenhet, denmisstänktes förhållande eller någon annan omständighet risk för att hanavviker eller på något annat sätt undandrar sig lagföring eller straff, menfinns det i övrigt inte anledning att anhålla eller häkta honom, får, om det ärtillräckligt, i stället förbud meddelas honom att utan fillstånd lämna honomanvisad vistelseort (reseförbud) eller föreskrivas att han på vissa tiderskall anmäla sig hos anvisad polismyndighet (anmälningsskyldighet). Oberoendeav brottets beskaffenhet får också reseförbud eller anmälningsskyldighetbeslutas, om det finns risk för att den misstänkte genom att bege sig frånriket undandrar sig lagföring eller straff. FöreHgger mot någon skäl tillhäktning eller anhåHande men kan det antas att syftet därmed kan tillgodosesgenom reseförbud eller anmälningsskyldighet, får beslut härom meddelas även iandra fall än som avses i första stycket. 51 kap. 8§' För målets beredande skall vadeinlagan med därvid fogadehandlingar delgivas vadesvaranden och föreläggande meddelas honom att inkommamed skriftligt genmäle. För målets beredande skall vadeinlagan med därvid fogadehandlingar delges vadesvaranden, som skaU föreläggas att avge skriftligtgenmäle. Om det är uppenbart att vadetalan är ogmndad, får hovrättendock genast meddela dom i målet utan att någon åtgärd enligt första stycketvidtas. " Senaste lydelse 1966: 302. '" '- Senaste lydelse 1984: 131. JuU 1987/88:7 Har underrätten avslagit yrkande om åtgärd, som avses i26-28 kap., eller förordnat om hävande av sådan åtgärd, äge hovrätten omedelbartbevilja åtgärden att gälla, till dess annorlunda förordnas. Har underrättenbeviljat åtgärd, som sagts, äge hovrätten förordna, att vidareåtgärd för verkställighet av beslutet ej må äga mm. Är fråga om häktning ellerreseförbud, må hovrätten ock utan motpartens hörande göra ändring i underrättensbeslut. Om tingsrätten har avslagit ett yrkande om åtgärd, somavses i 2628 kap., eller förordnat om att en sådan åtgärd skaU hävas, fårhovrätten bevilja åtgärden att gälla till dess något annat bestäms.Om tingsrätten har beviljat åtgärd som sagts,/år hovrätten omedelbartförordna att vidare åtgärd för verkställighet av beslutet inte får äga mm. Ifrågor om häktning eller reseförbud får hovrätten göra ändring i tingsrättensbeslut även om motparten inte hörts. Om hovrätten beslutat häkta någon som inte är närvarandevid rätten, skall 24 kap. 17 § tredje och fiärde styckena tillämpas. Så snart målets beredande avslutats, bestämme hovrättentid för huvudförhandlingen. För behandling av rättegångsfråga eller del avsaken, som må avgöras särskilt, må huvudförhandling utsättas, ehuru målet iövrigt ej är berett tiU huvudförhandling. Är den tilltalade häktad, skall huvudförhandlinghållas efter utgången av den i 2 § angivna tiden, om ej tillföljd av åtgärd, som avses i II §, eller annan omständighet längre uppskov är nödvändigt.Har den tilltalade häktats efter utgången av den i 2 § angivna tiden, skalltiden räknas för hans häktande. Så snart målets beredande avslutats, skaU hovrättenbestämma tid för huvudförhandlingen. För behandling av rättegångsfrågor ellersådana delar av saken som/år avgöras särskilt/år huvudförhandling sättas ut,trots att målet i övrigt inte är färdigt för huvudförhandling. Är den.tilltalade häktad, skall huvudförhandling hållasinom efter utgången av den tid som anges i 2 §, om det inte fillföljd av åtgärder som avses i 11 § eller andra omständigheter är nödvändigtmed längre uppskov. Har den tilltalade häktats efter utgången av den tid somanges i 2 §, skall tiden räknas från den dag han häktades. Finnes för utredningen erforderligt, att part eller annanhöres muntligen i hovrätten, förordne hovrätten därom på sätt den finnerlämpUgt. Om inställande av tilltalad, som är anhållen eller häktad, förordnehovrätten. Är det nödvändigt för utredningen /' målet att en parteller någon annan hörs muntligen i hovrätten, förordnar hovrätter) om detta pålämpligt sätt. Hovrätten förordnar också om inställandet av en tilltalad somär anhållen eller häktad. Om hovrätten beslutat häkta någon som inte är närvarandevid rätten, skall 24 kap. 17 § tredje och fiärde styckena tillämpas. JuU 1987/88:7 Då hovrätt ogillat yrkande om häktning eller reseförbudeller frigi-vit häktad eller hävt reseförbud, må talan rriot beslutet ej förasannorledes än i samband med talan mot hovrättens dom eller slutliga beslut. Då hovrätten ogillat yrkande om häktning eller reseförbudeller hävt ett beslut om häktning eller reseförbud, får talan mot beslutetföras endast i samband med talan mot hovrättens dom eller slutliga beslut. 55 kap. 15 § Beträffande rättegången i högsta domstolen skola i övrigt i tvistemål 50 kap. 11-20 §§, 22 §, 24 § och 25 § första och andra styckena samt i brottmål 51 kap. 11-20, 22, 24, 25 och 31 §§ äga motsvarande tillämpning. Vad i 50 kap. 26-29 §§ rörande tvistemål samt i 51 kap. 2629 §§ rörande brottmål är för hovrätt stadgat om undanröjande av underrätts dom och om återförvisning skall beträffande högsta domstolen äga motsvarande tillämpning i fråga om lägre rätts dom. Beträffande rättegången i högstadomstolen skaU i övrigt i tvistemål 50 kap. 11-20 §§, 22 §, 24 § och 25 § förstaoch andra styckena samt i brottmål 51 kap. 8 § fiärde stycket, 11-20, 22, 24,25 och 31 §§ tillämpas. Vad som sägs i 50 kap. 26-29 §§rörande tvistemål samt i 51 kap. 26-29 §§ rörande brottmål om undanröjande avunderrätts dom och om återförvisning gäller för högsta domstolen i fråga omlägre rätts dom. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Ärnågon vid lagens ikraftträdande berövad friheten genom gripande, anhållandeeller häktning, får häktningsframställning enligt 24 kap. 12 § göras samt häktningsförhandlingenligt 13 och 17 §§ samma kapitel hållas den dag lagen träder i kraft ellerföljande dag, om äldre rätt medger att så sker. Lag om ändring i lagen (1930:173) om beräkning avlagstadgad tid JuU 1987/88:7 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1930: gad tid skall haföljande lydelse. 173) omberäkning av lagstad- Infaller tid, då enligt lag eller särskild författning åtgärd sist skall företagas, , annan allmän helgdag, lördag, , eller nyårsafton, må åtgärden/örefagai nästa söckendag. Infaller den tid, då enligt lageller särskild författning en åtgärd senast skall vidtas, , annanallmän helgdag, lördag, , eller nyårsafton, fåråtgärden vidtas nästa vardag. Första stycket gäller inte ifråga om de frister förhäktningsframställning och häktningsförhandling som anges i 24 kap. 12 och 13§§, 17 § fiärde stycket och 19 § . Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. ' Senastelydelse 1974:756. Lag om ändring i lagen (1952: 98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål Härigenom föreskrivs att 2 § lagen(1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål skall haföljande lydelse. JuU 1987/88:7 På begäran av åklagaren får justitiekanslernmedge förlängning av den tid, inom vilken enligt 24 kap. 12 § rättegångsbalkenhäktnings-framställning senast skall avlåtas, med . Begäran däromskall med angivande av skälen göras inom den i nämnda lagrum föreskrivna tiden.Har anstånd medgivits och finnes fortsatt utredning oundgängUgen erforderlig,får juslUiekanslern på begäran, som görs före anståndstidens utgång, meddelaytterligare förlängning med . Görs inte häktning.sframställninginom tid som för varje fall är föreskriven eller, om begäran om förlängninginte bifallits, senast dagen efter den dag då åklagaren mottog meddelandedärom, skall den anhållne friges. På begäran av åklagaren får rätten,om det är nödvändigt, även vid en sådan ny förhandling i häktningsfrågan somavses i 24 kap. 19 § första stycket förordna om fortsatthäktning med stöd av 3 § i samma kapitel. I så faU skall nyhäktningsförhand-Ung hållas med högst . Vid den förhandlingsom äger rum under fiärde veckan efter det att det första beslutet enligtnämnda 3 § meddelades får fortsatt häktning beslutas endast om det finnssannolika skäl för att den misstänkte har begått brottet. Dennalag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Senastelydelse 1981; 1296. 2 1987/88. Lag om ändring i lagen (1972: 260) om internationelltsamarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Härigenom föreskrivs att 17 § lagen(1972: 260) om internationellt samarbete rörande verkställighet avbrottmålsdom skaH ha följande lydelse. JuU 1987/88:7 Har främmande stat som tillträtt brottmålsdomskonventionentill meddelat, att den ämnar göra framställning omverkställighet av påföljd, eller har sådan framställning gjorts, kan riksåklagarenanhålla den dömde, om enligt svensk lag kan följa fängelse ellerdäröver på brott motsvarande den gärning påföljden avser och det skäligen kanbefaras, att den dömde skall avvika eller, då fråga är om utevarodom, att hanundanröjer bevis. På ansökan av riksåklagaren kan rätten under motsvarandeförutsättningar besluta om häktning av den dömde eller om reseförbud elleranmälningsskyldighet. Reseförbud eller anmälningsskyldighet får beslutas,även om det svåraste straff som enligt svensk lag kan följa på motsvarandebrott är lindrigare än fängelse . Oberoende av brottets beskaffenhetfår den dömde anhållas, häktas eller underkastas reseförbud elleranmälningsskyldighet, om han saknar hemvist i och det skäligen kanbefaras att han genom atf bege sig från landet undandrar sig påföljd. I fråga om anhållande, häktning, reseförbud ochanmälningsskyldighet enligt denna paragraf tillämpas i övrigt 24 kap. i-24 §§och 25 kap. 2-9 §§ . Den som anhållits etter häktats skall dock.friges senast när den sammanlagda tid han i den främmande staten och här ilandet varit berövad friheten med anledning av det eller de brottframställningen Har främmande stat som tillträtt brottmålsdomskonventionentill meddelat, att den ämnar göra framställning omverkställighet av påföljd, eller har sådan framställning gjorts, kan riksåklagarenanhålla den dömde, om enligt svensk lag kan följa fängelse ellerdäröver på brott motsvarande den gärning påföljden avser och det finns riskför att den dömde skall avvika eller, då fråga är om utevarodom, att hanundanröjer bevis. På ansökan av riksåklagaren kan rätten under motsvarande förutsättningarbesluta om häktning av den dömde eller om reseförbud elleranmälningsskyldighet. Reseförbud eller anmälningsskyldighet får beslutas, ävenom det svåraste straff som enligt svensk lag kan följa på motsvarande brott ärlindrigare än fängelse . Oberoende av brottets beskaffenhet får dendömde anhållas, häktas eller underkastas reseförbud eller anmälningsskyldighet,om han saknar hemvist i och det finns risk för att han genom att begesig från landet undandrar sig påföljd. I fråga om anhållande, häktning,reseförbud och anmälningsskyldighet enligt denna paragraf tillämpas i övrigt24 kap. 4-24 §§ och 25 kap. 2-9 §§ . Ett beslut om anhållandeeller häktning skall hävas senast när den sammanlagda tid den dömde varitberövad friheten i den främmande staten och här i landet med anledning av deteller de brott framställ- Senastelydelse 1981: 1299. om verkstäHighet avser uppgår fill den tid som bestämtsför frihetsberövande påföljd för brottet eller brotten i den utländska domen.I fall då den dömde anhållits eller häktats innan framställning omverkställighet gjorts, skall den dömde friges förfrihetsberövandet, om inte framställning om verkställighet gjorts före utgångenav . ningen om verkställighet avser uppgår till den tid sombestämts för frihetsberövande påföljd för brottet eller brotten i den utländskadomen. I fall då den dömde anhållits eller häktats innan framställning omverkställighet gjorts, skall beslutet om anhållande eller häktning hävas inomarton dagar för frihetsberövandet, om inte framställning omverkställighet gjorts före utgången av . Denna lagträder i kraft den dag regeringen bestämmer. 5 Förslagtill JuU 1987/88:7 Lag om ändring i lagen (1963: 197) om allmäntkriminalregister Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1963: 197) omallmänt kriminalregister skall ha följande lydelse. 8§' Utdrag av registret skall meddelas, närframställning därom göres 1. av domstol eller allmän åklagare; 2. av justitiekanslern, justitieombudsman, eller datainspektionen;eller 3. av myndighet, som äger besluta om frihetsberövande åtgärd enligtlagarna om utlämning för brott eller utlänningslagen, med anledning av ärendevari fråga uppkommit om sådan åtgärd. TUlannan myndighet och i annat fall än i första stycket sägs skall utdrag avregistret lämnas, om regeringen för visst slag av ärenden eller för särskiltfall lämnat tillstånd därtill. Regeringen kan förordna att en myndighet som avsesi första stycket får ha terminalåtkomst till registret. Dennalag träder i kraft . Motionerna juU 1987/88:7 Motioner väckta med anledning av propositionen 1motion 1986/87:Jul27 av () hemställs 1. att som sin mening ger regeringen fillkänna vad som i motionen anförts om utökat personalbehov till följd av de ipropositionen framlagda förslagen, 2. att hos regeringen begär nytt förslagtill finansiering av de i proposifionen föreslagna åtgärderna, 3. att med avslag på proposifionens förslagom muntlig häktningsframställning beslutar att åklagaren senast vidhäktningsförhandlingen skall inge skriftlig häktningsframställning samt deprotokoll eller anteckningar över vad som dittills förekommit underförundersökningen om detta har betydelse för prövningen av häktningsfrågan, 4. att med avslag på propositionens förslagom tidsfrist för omprövning av häktningsfrågan beslutar att vid s. k.utredningshäktning skall omprövning av häktningsfrågan ske . Imotion 1986/87:Jul28 av och () hemställsatt beslutar att jämka förslagen i propositionen i enlighet med vadsom anges i motionen. Imotionen anförs bl. a. följande. Punktindelningen har gjorts av utskottet ochåterkommer i den följande texten och i hemställan. A. Detföreslagna enhefliga grundkravet för häktning, dvs. att det skall föreligga "risk" för avvikande, undanröjande av bevis eller återfalli brott, kan inte godtas. I stället bör beviskravet "påtagHg risk" väljaseller, i vart fall, det nuvarande uttrycket "skäHgen kan befaras". B. Förslagetom s. k. utredningshäktning av den som är "skäligen misstänkt" för brott kan inte godtas. För häktning bör alltid föreligga "sannolikaskäl" för att den misstänkte begått brottet. C. Förutsättningarnaför reseförbud och anmälningsskyldighet i 25 kap. 1 § RB bör ändras på närmare angivet sätt för att det klarare skall framgå att dessa icke frihetsberövande tvångsmedel kan och bör utgöra ett alternativ till häktning. D. Utgångspunktenför beräkning av den föreslagna fyradagarsfristen för domstolsprövning bör - i förekommande fall - räknas från det en misstänkt hämtades fill eller kvarhölls för förhör. De tider som en person får vara berövad friheten efter ett verkställt beslut om gripande resp. medtagande eller hämtning fill förhör utan att åtgärden anmäls fill åklagare börpreciseras i lag. Det bör också föreskrivas skyldighet att till åklagare anmäla beslut om medtagande eller hämtning till förhör. E. Bestämmelseni 24 kap. 1 § tredje stycket RB (i regeringsförslaget andra stycket) som föreskriver häktning vid särskilt kvalificerade brott, om det inte är uppenbart att anledning till häktning saknas, bör avskaffas. skäl att för dessa brottha andra och lägre beviskrav vad gäller häktningsskä- . len än för brott som avsesi 24 kap. 1 § första stycket. F. En hovrätt bör inteefter åklagarens överklagande kunna besluta om JuU 1987/88:7 häktning av densom fingsrätten har släppt utan att hålla "muntlig förhandling". 8 § tredje stycket RB och 52 kap. 7 § tredje stycket RB, som gör detmöjligt för överrätten att häkta en misstänkt eller tilltalad utan att delgehonom häktningsframställningen, bör ändras så att kommunikation blirhuvudregel. 1mofion 1986/87:Jul29 av m.fl. (m) hemställs 1. att , med avslag på propositionens förslagom muntlig häktningsframställning, beslutar att åklagaren,senast vidhäktningsförhandlingen skall inge skriftlig häktningsframställning samtprotokoll eller anteckningar över vad dittills förekommit underförundersökningen i den mån de har betydelse för prövningen av häktningsfrågan, 2. att , med avslag på propositionens förslagom tidsfrist för omprövning av häktningsfrågan, beslutar att vid s. k.utredningshäktning omprövning av häktningsfrågan skall ske , 3. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om resursbehovet inom polisväsendet,åklagarväsendet och de allmänna domstolarna. Imotion 1986/87:Jul30 av och () hemställs attriksdagen beslutar att avslå förslaget till lag om ändring i lagen (1963:197)om allmänt kriminalregister. Motion väckt under den allmänna motionstiden Imotion l985/86:Ju702 av () hemställs att beslutar atten frihefsberövad person som misstänks för brott skall kunna vara anhållenhögst . Motion väckt under den allmänna motionstiden Imotion 1986/87: Ju816 av '() hemställs att som sinmening ger regeringen till känna vad som i mofionen anförts om åtgärder för attbegränsa kriminaliteten (delvis; slutlig behandling). Imotionen anförs bl. a. att personer som ständigt gör sig skyldiga till återfallborde kunna kvarhållas en kortare fid av polisen och inte släppas friaomedelbart efter förhören med möjlighet att utföra nya brott. Denår 1983 tillkallade häkfningsufredningen (Ju 1983:04) avgav betänkandet (SOU 1985:27) Gripen-Anhållen-Häktad. Straffprocessuella tvångsmedel m. m. Till grund för större delen av ställningstagandena i propositionen ligger förslagen i betänkandet och remissbehandlingen av dem. Underiaget utgörs i övrigt av en framställning från till regeringen och remissbehandlingen av denna framställning. Propositionenshuvudsakliga innehåll juU 1987/88:7 Iproposifionen föreslås ändringar i reglerna om de straffprocessuellafrihetsberövandena gripande, anhållande och häktning. Ändringarna berör bl. a.förutsättningarna för att få tillgripa häktning och anhållande samt de fristerinom vilka sådana frihetsberövanden skall prövas av domstol. Närdet gäller häktningsförutsättningarna skall huvudregeln även i fortsättningenvara att endast den får häktas som är på sannolika skäl misstänkt för ett brottför vilket är föreskrivet fängelse . Liksom nu skallhärutöver krävas att en eller flera av tre särskilda häktningsförutsättningarföreligger. En omformulering av beviskravet för de särskilda häktningsförutsättningarnaföreslås dock. Enligt förslaget skall häktning sålunda i fortsättningen kunnaske när det föreligger "risk för" avvikande, försvårande av utredningeller fortsatt brottslig verksamhet. Den föreslagna formuleringen sägs syftafill att markera bl.a. vikten av att häktning används för att motverka återfalli brott, särskilt brott som riktar sig mot eller medför fara för enskildas liv,hälsa eller egendom eller i övrigt allvarligt kränker annans personligaintegritet. Vidareföreslås att reglerna om domstolsprövning av straffprocessuellafrihetsberövanden anpassas till den praxis som utvecklats vid tillämpningen avEuroparådets konvenfion till skydd för de mänskliga rätfigheterna och degrundläggande friheterna. Enligt förslaget skall åklagaren göra häktningsframställninghos domstolen som han beslutat om anhållande eller senast dagendärefter. Om det finns synnerliga skäl får åklagaren dröja till tredje dagenefter anhållandet. Domstolen skall enligt huvudregeln hållahäktningsförhandling som häkfningsframställningen görs eller senastdagen därefter. Förhandlingen får aldrig hållas senare än fjärde dagen efterdet att den misstänkte greps eller ett anhållningsbeslut verkställdes. Vidberäkningen av de nu angivna fristerna likställs , ochhelgdagar med vanliga arbetsdagar. Detta innebär bl. a. att tingsrätterna ifortsättningen måste vara beredda att hålla häktningsförhandlingar även underveckosluten och på helgdagar. Medhänsyn till de korta tidsfrister som enligt förslaget gäller för domstolensprövning av frihetsberövandet föreslås också att det öppnas möjlighet fördomstolen att besluta om häktning trots att utredningen inte kommit så långtatt sannolika skäl för brottsmisstanken föreligger. Häktning föreslås sålundakunna ske om den anhållne är skäligen misstänkt för brott, om förutsättningarnaför häktning i övrigt är uppfyllda och det är av synnerlig vikt att han tas iförvar i avvaktan på ytterligare utredning (s. k. utredningshäktning). Isådana fall skall häktningsfrågan enligt förslaget alltid omprövas senast inomen vecka efter det första häktningsbeslutet. Vid denna prövning gäller dethögre kravet på att det föreligger sannolika skäl för att den misstänkte begåttbrottet. Denya reglerna om anhållande och häktning föreslås träda i kraft den dagregeringen bestämmer. Iproposifionen föreslås också en ändring i lagen (1963:197) om allmänt kriminalregister. Ändringen, som enligt förslaget skulle träda i kraft den 1 juH 1987, syftar fill att ge i första hand domstolarna möjlighet tillterminalåt- t komst fill registret. Utskottetsbedömning juU 1987/88:7 Regeringensförslag till ändrade regler om bl. a. anhållande och häktning går tillväsentlig del ut på att anpassa det svenska regelsystemet fill den europeiskakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna () och den praxis som har utvecklats vidfillämpningen av konvenfionen av de organ som övervakar att konventionenefterlevs, dvs. den europeiska kommissionen för de mänskliga rätfigheterna() och den europeiska domstolen för de mänskligarättigheterna ().