bet · GB01SfU1 · 1987-12-31 00:00:00 — De nämnda åtgärderna har emellertidtillkommit för att lösa ett speciellt problem och utskottet vidhåller sinfidigare principiella uppfattning om fördelarna med nuvarande avgiftssystem.Ut- skottetvill dock erinra om att flera av de frågor som tas upp i motionerna SfU1987/88:1 kommer att bli föremål för överväganden i andra sammanhang.Frågan om förmåner och avgifter inom pensionssystemet utreds av pensionsberedningenoch utskottet utgår från att åven de särskilda problem beträffandeegenföretagarnas pensionsskydd och avgiftsuttag som berörts i motionernakommer att diskuteras av beredningen. Vidare planerar riksförsäkringsverketatt under nästa budgetår se över egenföretagarnas sjukpenningskydd och därvidundersöka möjligheterna att införa en frivillig sjukförsäkring för denna kategoriförsäkrade. Införs en sådan frivillig försäkring påverkar detta ocksåavgiftsuttaget. Med det anförda får motionerna Sfl22, Sfl21 i motsvarandedel, Sf266, Sf293, Sf210 och Sf219 anses besvarade. Utskottet behandlar i detta sammanhang slutligen motionSf334 av om sambandet mellan avgifter och förmåner inomATP-syste-met. Motionären framhåller att nuvarande ATP-system i praktikeninnebär att egenföretagare, feriearbetande ungdom och låginkomstgrupperna ärmed och betalar till pensioner de aldrig kommer i åtnjutande av och hanförordar en övergång fill ett individrelaterat system. Motionären begär attregeringen skall få i uppdrag att utreda ett sådant system. I avvaktan påresultatet av denna utredning skall besluta att återgå till detsystem för erläggande av ATP-avgifter som gällde och som innebäratt avgifter endast togs ut på inkomstdelar mellan 1 och 7,5 basbelopp. Enligt direktiven till pensionsberedningen skall folk- ochtilläggspensioneringen ligga fast i sina huvudlinjer. Motionsförslaget syftartill en övergång fill ett helt nytt pensionssystem och utskottet kan inteställa sig bakom att ett förslag med denna inriktning utreds. Utskottetavstyrker bifall även till motion Sf334. Kvittningsrätt vid beräkning av pensionsgrundande inkomst har kvittningsrätten vid beräkning avinkomst av annat förvärvsarbete än anställning slopats, vilket påverkarberäkningen av den pensionsgrundande inkomsten och därmed även underlaget försocialavgifter. Sålunda får underskott i en rörelse inte kvittas mot överskotti en annan rörelse och inte heller underskott i en jordbruksfastighet motöverskott i en annan jordbruksfastighet. Frågan om att återinföra kvittningsrätt vid beräkning avpensionsgrundande inkomst tas upp i tre motioner. I motion Sf218 begär MartinOlsson utredning och förslag i detta syfte. Förste vice talman m.fl. begär i motion Sf256 ett fillkännagivande om att regeringenskyndsamt bör utarbeta förslag i frågan och även m. fl. begäri motion Sk461 yrkande 8 förslag från regeringen i frågan. I motionerna Sf218och Sf256 ges exempel på hur förbudet mot kvittning slår särskilt hårt mot densom driver ett jordbruk eller en rörelse som i sig inte är bärkraftig ellervars företag år i ett uppbyggnadsskede. Motionärerna menar att reglernamissgynnar dem som av olika skäl bedriver sin verksamhet i flera förvärvskällor. Riksdagenhar efter det att kvittningsrätten slopades 10 behandlatmofionsyrkanden av samma slag som i de förevarande motionerna (se senast SfU 1986/87:4).Dessa yrkanden har avslagits med motiveringen SfU 1987/88:1 att det inte kangodtas att en försäkrads framtida pension skulle kunna begränsas genommöjligheter till kvittning vid beräkningen av den pensionsgrundande inkomsten.Utskottet har inte anledning frångå sin tidigare uppfattning i frågan ochavstyrker bifall till motionerna Sf218, Sf256 och Sk461 yrkande 8. KnutWachtmeister m. fl. begär i motion Sf339 förslag om att förlustavdrag skallbeaktas vid beräkning av egenavgifter om en företagare önskar det. Ävenett medgivande att avräkna en förlust i rörelse eller jordbruk motett annat års överskott innebär att det framfida pensionsskyddet begränsas.Utskottet avstyrker på ovan angivna skäl även bifall till mofion Sf339. Enarbetsgivare erlägger arbetsgivaravgifter för tio olika ändamålmed tillhopa av avgiftsunderlaget. Härfill kommer den allmännalöneavgiften som uppgår fill . Den största delen av avgiftsuttaget hänförsig till sjukförsäkringsavgiften som är , folkpensionsavgiften som är 9,och tilläggspensionsavgiften som är av avgiftsunderlaget. Tremofioner innehåller förslag om sänkning av avgiftsuttaget för de små ochmedelstora företagen. I motion Sf343 av , Sf266 yrkande 1 av StigJosefson och Sf323 yrkande 1 av och anförs attsjukfrånvaron är väsentligt lägre på små företag än på större arbetsplatser.Detta förhållande innebär enligt motionärerna att de små företagen via sinasjukförsäkringsavgifter subventionerar de större företagen. I motion Sf266anförs att den lindring av avgiftsbelastningen som en minskning avsjukförsäkringsavgiften innebär kan leda fill att små- och egenföretag kanexpandera och skapa sysselsättning. Det nuvarande avgiftssystemet anges imotion S023 missgynna ekonomiskt eftersatta områden med en svag arbetsmarknad.Systemet motverkar i praktiken målsättningen att utjämna de regionalaskillnaderna och en strävan att stärka de s. k. småföretagarlänen. Mot denbakgrunden föreslås i motion Sf323 att regeringen lägger fram förslag om ensänkning av sjukförsäkringsavgiften för egen- och småföretagare förhögst 15 anställda. I motion Sf266 begärs att sjukförsäkringsavgiften sänks för de första 15 anställda. I motion Sf343 begärs mot bakgrundav småföretagens betydelse för storföretagens verksamhet och försysselsättningen i glesbygd en icke preciserad sänkning avsjukförsäkringsavgiften. MotionSf216 av m. fl. innehåller förslag om befrielse från skyldighetatt betala arbetsgivaravgifter för föräldrar som anlitar privat barnomsorg. Imofionen anförs att en sådan befrielse bör förehgga för utbetald lön upp till20 . Mofionsyrkandenom differentierade arbetsgivaravgifter har under en följd av år avstyrkts av utskottet med hänvisning fill att en sådan differen- fiering av avgiftsuttaget skulle medföra betydande administrativa svårigheter (se senast SfU 1986/87:4). Utskottet vidhåller denna uppfattning och 11 avstyrkerbifall till mofionerna Sf343, Sf266 yrkande 1, Sf323 yrkande 1 och SfU1987/88:1 Sf216. På grundval av bl. a. ett avgörande i försåkringsdomstolenår 1975, enligt vilket en viss ersättning till en fotbollsspelare inte skulleanses som inkomst av förvärvsarbete, har idrottsföreningarna under lång tidutgått från att arbetsgivaravgifter inte skulle komma att beräknas på utbetaldaersättningar till idrottsutövare. Regeringsrätten fann emellertid i en dom (RÅ851:39) att en ersättning på ca . som en idrottsförening under år 1978betalat ut fill en ishockeyspelare för dennes medverkan i föreningensishockeylag var att jämställa med ersättning för förvärvsarbete på grund avanställning. Föreningen var därför enligt domen att anses som arbetsgivare iförhållande till spelaren, och den utbetalda ersättningen skulle läggas tillgrund för debitering av tillkommande arbetsgivaravgifter för föreningen . För att inte idrottsföreningarna till följd av den underår 1985 ändrade rättstillämpningen skulle drabbas av en oförutsedd ekonomiskbelastning föreslogs i proposition 1985/86:82 att bidrag av statsmedel skulleutgå till de idrottsföreningar som debiterades arbetsgivaravgifter för år 1985eller fidigare år. För ändamålet anvisades . Propositionen biföllsav (SflU 1985/86:11, rskr 113). Sex motioner väckta under den allmänna motionstiden1986/87 berör frågan om idrottsföreningarnas skyldighet att betalaarbetsgivaravgifter. I motion Sf252 av m.fl. framhålls attidrottsrörelsen byggt sin ekonomi och sina ekonomiska åtaganden påföreställningar att ersättningen till spelare inte skulle vara sådan lön somgrundar skyldighet att erlägga arbetsgivaravgifter. I flera avseenden haridrottsklubbarna själva sökt skapa sociala trygghetssystem för de aktiva, ochnu ändrad praxis innebär enligt motionärerna att klubbarna riskerar att fådubbla kostnader härför. Motionärerna anser att man bör pröva ett system sominnebär att idrottsföreningarna själva tar ansvaret och kostnaderna föridrottsutövarnas sociala grundskydd och begär förslag till nyttförsäkringsskydd för idrottsutövare (yrkande 1). I avvaktan härpå bör intenågra sociala avgifter som baseras på spelarersättningar debiterasidrottsföreningarna (yrkande 2). I motion Sf258 påtalar m. fl. att.de flesta idrottsföreningar inte haroch inte heller kan skaffa de framtida resurser som behövs för att klara avoförändrad idrottsverksamhet under dessa nya ekonomiska betingelser. Eftersomfrågan enligt motionärerna är av komplex natur bör en snabbutredning göras omhur idrottsföreningarnas ekonomiska börda kan lättas med avseende påarbetsgivaravgiften för idrottsutövare. I motion Sf280 förordar för att lösaidrottsföreningarnas ekonomiska problem ett alternativ som innebär attidrottsrörelsen betalar avgiften för dem som har en årlig idrottsersättning somöverstiger 2 basbelopp och begär ett tillkännagivande härom. I motionSf285 begär och en 12 snabb översyn avidrottsföreningarnas arbetsgivaransvar med syfte att medge SfU 1987/88:1rätt för dessa att undantas från arbetsgivaravgiften för de aktiva idrottsmänsom uppbär ersättning. anför i motion Sf318 att det inte är samhällsekonomiskt försvarbartatt de sociala avgifterna omöjliggör för idrottsrörelsen att bedrivaverksamheter som är positiva för barn och ungdom. Han begär att en utredningtillsätts för att undersöka hur de sociala avgifterna kan differen-fieras såatt idrottsrörelsen inte drabbas av orimliga kostnader samt hur det socialatrygghetssystemet kan ordnas för idrottsutövare. BoLundgren och , slufiigen, anför i mofion Sf347 att möjligheternaför idrottsföreningarna att med egna insatser klara sin ekonomi bör förbättras.Reglerna för när arbetsgivaravgifter tas ut bör enligt mofionärerna förändras.Därvid måste en grundprincip vara att den som är heltidssysselsatt eller haridrottsutövning som sin huvudsakliga inkomstkälla skall ha samma socialaförmåner som andra arbetstagare, varav följer att . arbetsgivaravgifter ocksåmåste utgå. Hänsyn härtill får då tas vid bestämmandet av ersättningen. I defall däremot då idrottsutövningen sker vid sidan av en annan huvudsakhgförvärvskälla anser motionärerna att parterna bör få välja om socialavgifterskall erläggas eller ej. Motionärerna begär ett tillkännagivande härom. överlämnade en utredning omarbetsgivaravgifter till regeringen. Utredningen hade utarbetats av en inomriksidrottsstyrelsen tillsatt grupp. I utredningen presenterades trealternafiva lösningar på behovet av socialt skydd för idrottsutövare.Alternafiv 1 innebar att idrottsutövare erhåller lagstadgade sociala förmånerutan att avgifter behöver erläggas. Alternativ 2 innebar att idrottsutövareerhåller skydd genom en privat försäkring som föreningen tvingas teckna enligtlag. Alternativ 3 slufiigen innebar att idrottsrörelsen erlägger avgifter försådana idrottsutövare som uppbär en årlig idrottsersättning överstigande tvåbasbelopp medan övriga idrottsutövares skydd upprätthålls enligt alternativ 2. Utskottetbehandlade senast frågan om idrottsrörelsens skyldigheter att betala socialavgifter i sitt av godkända betänkande SfU 1986/87:4. Utskottet uttalade då förståelse för att den ändrade situationen kan medföra ekonomiska problem för många idrottsföreningar. Utskottet hade dock den principiella uppfattningen att inkomster i samband med idrottsutövning i likhet med andra inkomster bör grunda rätt till socialförsäkringsförmåner och föranleda att socialavgifter erläggs. En lösning på idrottsföreningarnas ekonomiska problem fick därför enligt utskottet sökas på annat sätt än genom att man gör avkall på det skydd som socialförsäkringarna erbjuder. Regeringen hade på olika sätt, bl. a. genom den utredning om arbetsgivarav gifter som överlämnat, redan fått ett underlag för en bedömning av idrottsrörelsens behov av statligt stöd. Utskottet fann mot denna bakgrund inte anledning att förorda någon ytterligare utredning i syfte att helt eller delvis befria idrottsrörelsen från skyldighet att erläggaarbetsgi varavgifter för utgivna ersättningar eller att göra några uttalanden om behovet av fortsatta statsbidrag för att täcka sådana avgifter. Utskottet avstyrkte därför bifall till föreliggande motioner i ämnet. Utskottetfinner inte anledning till ändrat ställningstagande och avstyrker SfU1987/88:1 bifall fill de nu förevarande motionerna. Arbetsgivaravgifter vid arbete utomlands Omen arbetsgivare med verksamhet i sänder ut en arbetstagare för arbeteutomlands som är avsett att vara högst är arbetsgivaren skyldig attbetala arbetsgivaravgifter. Om utsändningsfiden varar än ärarbetsgivarens avgiftsskyldighet begränsad till ATP-avgift för sådana arbetstagaresom är svenska medborgare. Undantagsregler gäller också för av staten utsändaarbetstagare. Imotion Sf268 av och begärs attsocialavgifter endast skall tas ut på arbetsinkomster som beskattas i Sverige.Syftet med motionen är att underlätta för svenska företag att öka sin export avkvalificerade tjänster. Motionärernasyftar uppenbarligen på det förhållandet att inkomst från utlandsanställningkan undantas från beskattning i om anställningen och vistelsen iutlandet varat . För att så skall ske gäller emellertid vissavillkor. Dessa innebär att det måste vara fråga om anställning utomlands hos enarbetsgivare som driver rörelse från fast driftsställe i det land där arbetetutförs och att den anställdes inomst belastar driftsstället såsom omkostnad. Idet fall däremot att ett svenskt företag sänder ut personal och företaget intebedriver rörelse i utsändningslandet eller sådan rörelse bedrivs utan fastdriftsställe undantas inkomsten från skatt i först om anställningen ochvistelsen uppgår till i ett och samma land. Bestämmelsernaom skatt, socialavgifter och förmåner vid utsändning av svensk arbetskraftansluter sig sålunda nära till varandra, dock att utsänd arbetskraft åtnjuterett utvidgat ATP-skydd. Utskottet anser inte att mofion Sf268 påkallar någonåtgärd från sida. Sociallagstiftningensbestämmelser om skyldighet att betala arbetsgivaravgifter är knutna tillbegreppet arbetstagare med den innebörd begreppet ges i denna lagstiftning.Skyldighet att betala arbetsgivaravgifter föreligger dessutom när den somutför arbetet enligt sociallagstiftningen är att anse som uppdragstagare. Fören arbetstagare gäller att ett anställningsförhållande skall föreligga.Bedömningen sker i varje enskilt fall varvid hänsyn tas fill samfiigaomständigheter i samband med arbetsavtalet. En person kan anses somarbetstagare även om han har inregistrerad firma och betalar B-skatt.Arbetsgivare som utgivit . i lön till en arbetstagareär skyldig att erlägga arbetsgivaravgifter. Såsomuppdragstagare anses den som utför arbete för annans räkning utan att anställningsförhållande föreligger. Ersättning för uppdrag anses som inkomst av anställning om ersättningen uppgått till . från en och samma uppdragsgivare. Ett undantag från nämnda regel är 14 dock om uppdraget ingår iav uppdragstagaren bedriven rörelse eller bedrivet SfU 1987/88:1 jordbrukvarvid uppdragsgivaren är avgiftsskyldig endast om överenskommelse harträffats att ersättningen för uppdraget skall anses som inkomst av anställning.Även här görs en bedömning av varje enskilt fall. Begränsningari skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter gäller enligt lagen (1983:850) omundantag från vissa bestämmelser i uppbördslagen (1953:272) m. m. sedan den 1januari 1984 för småhusägare och lägenhetsinnehavare som utbetalat ersättningför arbete på fasfigheten eller lägenheten. Bedömningenav vem som är att anse som arbetstagare resp. uppdragstagare görs i efterhandav lokala skattemyndigheten. Enligtförslag i proposition 1986/87:16 beslöt (SfU 1986/87:4, rskr. 66) attinföra en möjlighet för lokal skattemyndighet att lämna ett förhandsbesked angåendeskyldigheten att betala socialavgifter efter en gemensam ansökan avuppdragsgivare och uppdragstagare. Tillgrund för regeringens förslag låg socialavgiftsutredningens delbetänkande Ds S1985:1 Företagarregistrering - klarare regler för socialavgifter. I betänkandetbehandlades frågan om en bättre samordning mellan skyldigheten att göra avdragför preliminär skatt och att betala arbetsgivaravgifter samt att åstadkommaenklare och klarare regler för avgiftsskyldigheten och ökad möjlighet attförutse vem som kommer att påföras avgift. Utredningen föreslog en huvudregelsom innebar att en fysisk person som är registrerad för betalning av preliminärB-skatt och redovisning av mervärdeskatt automatiskt skulle få en s. k.företagarregistrering. Sådan registrering skulle också under vissaförutsättningar kunna ske efter ansökan. Arbetsgivaravgifter skulle därefterinte betalas för ersättningar som utges till den som registrerats innan avtalom arbete träffats. Utredningen föreslog också vissa möjligheter fill undantagfrån huvudregeln. Så t. ex. skulle det vara möjligt för parterna att träffaavtal om att arbetsgivaravgifter skulle betalas för ersättning som annarsskulle ha föranlett egenavgifter. Härutöver föreslog utredningen, för attundvika oklarheter angående avgiftsskyldigheten, att förhandsbesked om sådanskyldighet skulle kunna ges. Utredningen föreslog slutligen att det i vissafall skulle vara möjhgt att efterge arbetsgivaravgifter. Iproposition 1986/87:16 framhöll departementschefen att utredningsför slaget mött vissa invändningar vid remissbehandlingen, bl. a. för att det innehållit begränsningar vad gäller fysiska personers möjligheter att bli företagsregistrerade och framför allt för att förslaget över huvud taget inte omfattat juridiska personer. Departementschefen uppgav sig uppfatta den huvudsakliga grunden för remissinstansernas krifik vara den att man inte knutit skyldigheten att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter närmare till reglerna för utfärdande av skattsedlar. Det var önskvärt att dessa skyldigheter direkt knöts fill ett för alla parter lätt konstaterat faktum. Det fanns enligt propositionen starka skäl att kombinera en reform beträffande skyldigheten att betala socialavgifter med en reform beträffande skyldighe ten att göra skatteavdrag och knyta dessa skyldigheter till olika typer av skattsedlar. Härigenom erhölls klarare och entydigare regler i dessa avseen den än vad utredningsförslaget inneburit. En reform på socialavgiftsområdet borde också, framhöll departementschefen, vara konkurrensneutral mellan fysiska och juridiska personer och mellan sådana personer inbördes. vidareutveckhng avutredningsförslaget övervägdes därför inom regerings- SfU 1987/88:1kansliet med bl. a. målsättningen att se över bestämmelserna om utfärdande avskattsedlar. Ipropositionen anfördes vidare att resultatet av arbetet med en vidareutvecklingav socialavgiftsutredningens förslag inte borde avvaktas när det gälldeinförandet av en möjlighet att meddela bindande förhandsbesked isocialavgiftsfrågor och möjligheten att medge eftergift av betalningsskyldighetenför arbetsgivaravgifter. Imofion 1986/87:Sf253 av m. fl. yrkande 1 hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring av lagen om uppbörd avsocialavgifter så att ansökan om förhandsbesked skall kunna lämnas på ansökanav endast en part. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om behovet av enskyndsam vidareutveckling av gällande lagstiftning så att lagen blirkonkurrensneutral mellan fysiska och juridiska personer och mellan sådanapersoner inbördes. behandling av proposition 1986/87; 16 anförde utskottet i sitt avriksdagen godkända betänkande SfU 1986/87:4 att socialavgiftsutredningensförslag behövde vidareutvecklas och att vissa frågor behövde utredasytterligare. Utskottet betonade också vikten av att det fortsatta arbetetskedde skyndsamt. Med hänsyn till vad utskottet fidigare anfört och till attdet nämnda utredningsarbetet pågår inom regeringskanshet() med inriktning på att få fram en form avföretagar-skattsedel som skall vara bindande i skatte- och avgiftshänseende börmotion Sf253 yrkande 2 nu inte föranleda någon åtgärd. Enmotion med förslag om att en ansökan om förhandsbesked skall kunna lämnas påansökan av endast den ena parten avstyrktes av utskottet vid samma behandling.Utskottet uttalade att en gemensam ansökan gav det bästa underlaget för enkonkret bedömning av omständigheterna och ökade förutsättningarna för en snabbhandläggning. Utskottets inställning i denna fråga år oförändrad och utskottetavstyrker därför bifall till motion Sf253 yrkande 1. 1. attriksdagen antar de i proposition 1986/87:140 framlagda förslagen till a) lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring, b) lag om ändring i lagen(1981:691) om socialavgifter, 2. beträffandeinkomstuppdelning i avgiftshänseende att avslårmotionerna 1986/87:Sf290, 1986/87:Sf312, 1986/ 87:Sk317 och 1986/87:Sfl20yrkande 1, 3. beträffandeavgiftsbefrielse för mindre rörelseintäkter att avslårmotionerna 1986/87:Sfl20 yrkande 2 och 1986/ 87:Sfl21 i motsvarande del. 4. beträffande bättre överensstämmelse mellanförmåner och avgif- SfU 1987/88:1 ter för egenföretagare attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Sfl21 i motsvarande del, 1986/87:Sfl22,1986/87:Sf266 yrkande 2, 1986/87:Sf293, 1986/ 87;Sf210, 1986/87:Sf219,1986/87:Sf229, 1986/87:Sf205 och 1986/ 87:SO04 yrkandena 1 och 3, 5. beträffandeindividrelaterat pensionssystem att avslår mofion 1986/87:S034, attriksdagen avslår motionerna 1986/87;Sf218, 1986/87:Sf256 och 1986/87:Sk461yrkande 8, 7. beträffandebeaktande av förlustavdrag att avslår motion 1986/87:Sf339, 8. beträffandedifferentierad sjukförsäkringsavgift attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Sf343, 1986/87;Sf266 yrkande 1 och 1986/87:Sf323 yrkande 1, 9. beträffande arbetsgivaravgift vid privatbarnomsorg att avslår mofion 1986/87:Sf216, 10. beträffandearbetsgivaravgifter från idrottsföreningar attriksdagen avslår motionerna 1986/87:Sf258, 1986/87:Sf252, 1986/ 87:Sf280,1986/87:Sf285, 1986/87;Sf318 och 1986/87:Sf347, 11. beträffande arbetsgivaravgifter förutsänd arbetskraft att avslår motion 1986/87:Sf268, 12. beträffandearbetsgivar/arbetstagarbegreppen att avslår motion 1986/87;Sf253yrkande 2, 13. beträffande förhandsbesked isocialavgiftsfrågor att avslår mofion 1986/87:Sf253 yrkande 1. Närvarande: (), (), BörjeNilsson (s), (), (), (),(), (), (), KenthSkårvik (fp), (), (), Margö (vpk),i (m) och (). Reservationer SfU 1987/88: i Inkomstuppdelning i avgiftshänseende ochavgiftsbefrielse för mindre rörelseintäkter (mom. 2 och 3) (), (), GullanLindblad (m), () och i (m) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 8 som börjarmed "Vid " och slutar med "motionSfl21." bort ha följande lydelse: Proposifionen innebär enligt utskottets uppfattningvisserligen en förbättring för de avgiftsskyldiga som har endast en mindreegenverksamhet i förvärvskällan jordbruksfastighet. Det är dockotillfredsställande att ett alternativ som innebär en fördelning av inkomstenav rörelse och av jordbruksfastighet på A- och B-inkomst inte utretts. Detföreliggande förslaget ger stora tröskeleffekter i den mån intäkterna avegenverksamhet överstiger . Det medför också att samma typ av intäkter,t. ex. hyresersättningar, behandlas olika i avgiftshänseende beroende på om deöver- eller understiger nämnda beloppsgräns eller till vilken förvärvskälla dehänförs. Utskottet anser därför att avgiftsuttaget för inkomster från förvärvskällornarörelse, jordbruksfastighet och annan fastighet bör bli föremål för ytterligareutredning med syfte att dessa inkomster skall kunna delas upp iavgiftsgrundande och icke avgiftsgrundande inkomster. I avvaktan på resultatetav den nämnda utredningen bör egenavgifter inte heller tas ut för inkomster avegenverksamhet i förvärvskällan rörelse när intäkterna inte överstiger 15 000kr. Det får ankomma på regeringen att lägga fram förslag härom så attändringarna kan träda i kraft . dels att momenten 2 och 3 i utskottets hemställan bort haföljande lydelse: 2. beträffandeinkomstuppdelning i avgifts hänseende