bet · GB01AU17 · 1987-12-31 00:00:00 — Erfarenheten harvisat dels att det behövs mer information om jämställdhetsavtalen, dels att manpå avtalens grund måste gä vidare med aktiva jämställdhetsätgärder.Pilotprojekt inom skilda yrkesområden och branscher kan ge den kunskap och denstimulans som är nödvändig i utvecklingen mot jämställdhet. Som bl.a. påpekas ipropositionen är insatser inom den kvinnligt dominerade vård- och omsorgssektornsärskilt angelägna. Utskottet vill slutligen framhålla betydelsen av att denföreslagna utökningen inom arbetsmiljöfonden inte leder till att andra organoch anslagsgivare i samhället tar det nya programmet till utgångspunkt för attminska sina egna insatser på jämställdhetsområdet. Utskottettillstyrker vad som anförs i propositionen under denna punkt. Beträffande de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna anförjämställdhetsministern att fortsatta insatser bör göras för att motverkadeltidsarbetslöshet. Särskild uppmärksamhet bör därvid riktas mot den privatasektorn av arbetsmarknaden. I motion 1987/88:A801 anförs att stat,landsting och kommun liksom affärsdrivande verk, t.ex. postverket, iblandinrättat särskilda deltidstjänster och därmed tvingat de anställda oftastkvinnor till ofrivillig deltidsarbetslöshet. Ett sådant förfarande stårenligt i direkt strid med jämställdhetsarbetet och bör därföruppmärksammas av arbetstidskommittén. Utskottet är medvetet om att antalet ofrivilligtdeltidsarbetande har ökat . Därför är det nödvändigt medsärskilda åtgärder. Frågan är också på olika sätt uppmärksammad. AMS harutarbetat ett handlingsprogram för arbetsmarknadsproblem inom den kommunalasektorn. Vidare har de fackliga organisationerna tagit ett fiertal initiativ.Det kan också nämnas att har fattat beslut om ett särskilt anslag föratt hjälpa de ofrivilligt arbetslösa till en fastare förankring påarbetsmarknaden (prop. 1986/87:150 bil. 6, AU 1986/87:19 s. 10-13). Underinnevarande liksom under nästa budgetår uppgår anslaget till 60 milj. kr.Slutligen kan nämnas att det ingår i arbetstidskommitténs uppdrag att studerafrågor som hänger samman med deltidsarbetslösheten. Med hänsyn till det anförda bör motionen i denna del inteföranleda någon åtgärd. I kommittémotion 1987/88:A36 anförs attkvinnornas kor tare arbetstid och lägre lön medför lägre arbetslöshetsersättning, lägre sjuk penning och lägre pension. De sociala trygghetssystemen bör enligt mo tionärerna i större utsträckning utgå frän grundtrygghetsprincipen med möjligheter till påbyggnad i det sociala skyddet. Ett exempel utgör den av 1" centerpartieti annat sammanhang föreslagna allmänna arbetslöshetsför- AU 1987/88:17säkringen vilken skulle ge såväl kvinnor som män samma grundtrygghet. Utskottetanser att problemen med kvinnornas sämre sociala trygghet sammanhänger medkvinnornas situation på arbetsmarknaden. Det gäller bl.a. de problem som följerav den starkt könsuppdelade arbetsmarknaden. 1 den nu föreliggandepropositionen föreslås ett antal åtgärder för att komma till rätta med denkönsmässiga obalansen på de olika delårbetsmarkna-derna. Med hänvisning tilldet anförda avstyrks fnotion A36 i aktuell del. 1 propositionen anförs att arbetsförmedlingens arbete iökad utsträckning bör inriktas mot att bryta dén könsuppdelade arbetsmarknaden. Särskilda insatser bör göras för att motverka att enskilda arbetsplatser sysselsätter ' ' enbartkvinnor eller enbart män. Såväl män som kvinnor måste i ökad utsträckning vara beredda på att gå in på otraditionella yrkesområden. I samband med ett regeringsuppdrag till att utarbeta förslag som kan förbättra personalsituationen inom diskuteras även olika åtgärder som kan öka andelen män inom frän . Vidare informerar jämställdhetsministern att SCB fått i uppdrag att redovisa statistik som belyser yrkesfördelningen bland de nytillträ dande på arbetsmarknaden. ' begär i motion 1987/88:A80I olika åtgärder somstimulans till okonventionellt yrkesval. Kommuner bör erbjuda arbetslösa filekor som slu tar skolan särskild yrkesorientering i form av studiebesök, sommarkurser etc som ger inblick i typiskt manliga yrken. Även arbetsförmedlingarna bör uppmuntra till okonventionella val av kurser och beredskapsarbeten. Vad gäller företag i såväl offentlig som privat regi bör en intensiv informations kampanj genoinföras för att öka och stimulera till en nyrekrytering av fiick- or till tekniska yrken och pojkar till serviceyrken. Ungdomslagen binder särskilt de unga filekorna i traditionella yrkesmönster. Föratt upprhana filekor i ungdomslag att välja mer otraditionellt är det nödvändigt att plat ser i ungdomslagen i större utsträckning får finnas utanför den offentliga sektorn. Utskottet vill först erinra om att det åligger AMS attbeakta jämställdhetsaspekterna vid användningen av de arbétsmarknadspolitiskamedlen. Vad gäller ungdomslagen visar statistiken att andelenfilekor i ungdoms lagen ökar i takt med att totala antalet ungdomar minskar (uppgick filekorna till ). Skälen till detta är dels att i ett gottarbetsmark nadsläge kan många pojkar fä arbete på den privata arbetsmarknaden, dels att ungdomslagsplatserna ofta finns inom den kvinnodominerade delen av kommunernas och landstingens verksamhet, dvs inom kontor, vård och omsorg. Möjligheter att erbjuda de unga kvinnorna i 18 19-årsäldern ar bete inom en mer otraditionell arbetsmarknad än deri som ungdomslags placering oftast erbjuder ges bl.a. av inskolningsplatserna. Genom dessa kan de unga filekorna på längst pröva olika yrken som inte finns inom den offentliga sektorn. får dessutom rekryteringsstöd temporärt beviljas för att underlätta för ungdomar, och då 20 särskiltfilekor, att övergå frän ungdomslag till reguljära anställningar pä AU 1987/88:17 den öppna arbetsmarknaden (se AU 1987/88:21). Det är enligt utskottets mening en angelägen uppgift attstimulera såväl filekor som pojkar till ett yrkesval, som inte begränsas avtraditionen. I detta syfte beviljar finansielltstöd till olika projekt som syftar till otraditionellt yrkesval. Det kankonstateras att det finns betydligt större satsningar som syftar till attmotivera filekorna till ett otraditionellt yrkesval än projekt som riktar sigtill pojkar. Med hänvisning till det anförda bör motion A801 i aktuella delarinte föranleda någon åtgärd. I propositionen föreslås särskilda stödinsatser förkursdeltagare som genomgår för sitt kön otraditionellarbetsmarknadsutbildning. Med otraditionell utbildning avses i detta sammanhangen utbildning som inom länet till domineras av det ena könet. Bakgrunden är bl.a. att kvinnors utbildning ofta är dåligtanpassad till den moderna arbetsmarknadens krav och att kvinnor i mindreutsträckning än män fått del i kompetenshöjande åtgärder i arbetslivet. Deföreslagna stödinsatserna kan vidtas före, under och efter genomgången utbildning.Exempel på åtgärder är rekryteringsinsatser, stöd m.m.Länsarbetsnämnderna skall för sädana insatser få disponera högst . Antalet kursdeltagare får under /89 uppgå tillhögst 7 000. Försöksverksamhet föresläs pågå . Innebörden är attarbetsförmedlingen inom ramen för anvisade medel undertionde huvudtitelnsreservationsanslag B 3. Arbetsmarknadsutbildning, får utnyttja högst 10 000 kr.per kursdeltagare för särskilda åtgärder vid sidan av utbildningen. I moderata samlingspartiets kommittémotion 1987/88:A35redovisas viss tveksamhet vad gäller särskilda stödinsatser vid otraditionellarbetsmarknadsutbildning. Motionärerna anser att det kan vara motiverat medsärskilda insatser för att rekrytera elever till könsmässigt icke-traditionellaarbetsmarknadsutbildningar. Det av regeringen föreslagna bidraget förefallerdock motionärerna förhållandevis högt. Enligt deras mening bör bidraget päförsök utgå och sedan utvärderas. Enligt utskottets uppfattning ärarbetsmarknadsutbildningen viktig bl.a. för att förbättra situationen för kvinnorna på arbetsmarknaden. För att stimulera kvinnor till en otraditionell arbetsmarknadsutbildning bör olika idéer kunna prövas. Även vad gäller övergången från utbildningen till ar betslivet kan det finnas problem för kvinnor med otraditionell utbildning, vilka motiverar särskilda insatser. Utskottet ser därför positivt på regerings förslaget, vilket kommer att ge möjlighet att pröva enkönade utbildnings grupper, varvade praktikperioder, stöd till de utbildade när de gått över till arbetslivet etc. Utskottet avstyrker därmed motion A35 i denna del och tillstyrker regeringens förslag om särskilda stödinsatser för kursdeltagare som genomgår för sitt kön otraditionell arbetsmarknadsutbildning. Personalutbildning AU 1987/88:17 I propositionen anförs att personalutbildningens roll förjämställdhet mellan kvinnor och män bör ges ökad uppmärksamhet. Enligtjämställdhetsministern finns det anledning att överväga om samhället i ökadutsträckning bör engagera sig i och stimulera kompetensutveckling påarbetsplatserna. Som exempel på samhällets engagemang i personalutbildningennämns utnyttjandet av förnyelsefonderna samt breddatautbildningen, vilken irelativt stor utsträckning kommit lågutbildade kvinnor till del. Samhällsservice och infrastruktur m.m. Propositionen behandlar även åtgärder inom närings- ochregionalpolitiken. Det erinras om att ett av målen för regionalpolitiken äratt kvinnor och män i alla delar av landet skall ha tillgäng till arbete,service och god miljö. Det framhålls vidare att den regionalpolitiskautredningen bl.a. skall lämna förslag om vilka infrastrukturåtgärder som behövsför att åstadkomma attraktiva miljöer för människor och företag. Enligt propositionen bör man genom en samordning avinsatserna inom fiera olika samhällsområden kunna uppnå väsentligt bättreförutsättningar för jämställdhet pä lokal nivå. En femårig försöksverksamhetmed en sådan samordning beträffande samhällsservice och infrastruktur föreslåsi propositionen. bör omfatta förslagsvis tre kommuner i olikadelar av landet, vilka väljs ut efter ett ansökningsförfarande. Skillnaderna imäns och kvinnors situation skall kartläggas och analyseras. Åtgärderna kan omfattaarbetsmarknadsfrågor, kollektivtrafik, samhällsservice m.m. Åtgärderna skallnormalt genomföras inom ramen för gällande stöd och bidrag. För samordning,information och dokumentation kommer medel att avsättas från anslagetSärskilda jämställdhetsåtgärder under tionde huvudtiteln. Moderata samlingspartiet avvisar i kommittémotion1987/88:A35 förslaget om pilotprojekt i fråga om samhällsservice ochinfrastruktur. Enligt motionärerna är förslaget oklart. Jämställdhet uppstårinte genom ändrat öppethållande för samhällsservice m.m. Det finns enligtmotionärerna risker att jämställdhetsansträngningarna framstår som oseriösa.Vissa utredningsresultat föreligger redan genom länsstyrelsernaskartläggningar och genom arbetstidskommitténs projekt. Utskottet delar motionärernas bedömning attarbetstidskommitténs projekt tre kommuner studeras vad gäller konsekvensernaav olika hypotetiska arbetstidsförkortningar kan vara ett värdefulltunderlag för de kommuner som överväger ett deltagande i pilotprojektet. Dettasyftar till att genom faktisk försöksverksamhet pröva sädana ändringar isamhällsservice, arbetsmarknads- och utbildningsförhällanden m.m. som beräknasfrämja jämställdheten. Enligt utskottets uppfattning är det samhällsexperimentav denna typ som kan ge upphov till nya initiativ och idéer hur man skall gävidare i jämställdhetsarbetet. Den kritiserade oklarheten i pilotprojektet villutskottet tillbakavisa. Avsikten är inte att tillhandahålla ett"jämställdhetspaket" utan att kommunerna själva skall pröva olikaåtgärder i fråga om samhällsservice etc. Med hänvisning till det anfördatillstyrker utskottet propositionen i denna del och avstyrker motion A35 imotsvarande del. 1 kommittémotion 1987/88:A8I0 pekas pävikten av samhällsplanering och regional utveckling för att främjajämställdheten. Det framhålls bl.a. att boendeplaneringen mås te utgå ifrån attbåde kvinnor och män skall ha möjlighet att förvärvsarbeta. Barnomsorg ochkollektivtrafik mäste vara utformade så att de skapar förutsättningar förjämställdhet genom väl fungerande lokalsamhällen. Motionärerna anför attcenterns kamp för regional balans är ett viktigt led i jämställdhetsarbeteteftersom skillnaderna i kvinnors förvärvsfrekvens är mycket stor mellanstorstadsområden och glesbygder. Vidare påtalas i motionen vikten av att differentieralandsbygdens näringsliv för att underlätta för kvinnor att fä förvärvsarbeteoch förbättra förutsättningarna för kvinnligt företagande. Enligt motionärernabör den regionalpolitiska utredningen få i uppdrag att särskilt övervägamöjligheterna för kvinnors sysselsättningsmöjligheter i utsatta regioner. Idetta safn-manhang yrkas även på ett tillkännagivande angående kvinnorsbetydelse för utveckling på landsbygden. 1 motion 1987/88:A36 av m.fi. (c) pekaspå behovet av stöd till kvinnoprojekt i syfte att främja landsbygdensutveckling. Motionärerna hänvisar till av partiet framlagt förslag om 100milj. till särskilda projekt för utveckling av landsbygden (motion1987/88:A482). Dessa medel skall enligt motionen användas för stöd till sädanainsatser som inte får stöd via de ordinarie regionalpolitiska stöden, t.ex.projekt för att öka det kvinnliga företagandet på landsbygden. Utskottet delar uppfattningen att samhällsplaneringen harstor betydelse ur jämställdhetssynpunkt. Grundläggande är bl.a. kvinnors ochmäns rätt till arbete på lika villkor. Detta mål förutsätter bl.a. ettgemensamt ansvar för arbetet med hem och barn liksom tillgång till en välutbyggd barnomsorg och annan service. Det ovan nämnda regeringsförslagetangående pilotprojekt för en samordning av olika insatser kan härvid vara tillgod hjälp för att få fram ett bättre underlag över vilka förändringar som krävsför att uppnå ett jämställt samhälle. Inom det regionalpolitiska arbetet uppmärksammaskvinnornas situation bl.a. genom utvecklingsfondernas ökande satsning på detkvinnliga företagandet och genom olika länsstyrelseprojekt. Kraftigt höjdaregionala utvecklingsmedel möjliggör en ökad satsning pä projekt som syftartill en förbättring av kvinnornas villkor på arbetsmarknaden. 1 detta sammanhangkan också nämnas att den tillsatta regionalpolitiska utredningen (dir. 1987:48)enligt sina direktiv särskilt bör beakta målet om jämställdhet mellan kvinnoroch män. Utskottet vill vidare fästa uppmärksamheten på glesbygdsdelegationenoch dess arbete med den pågående europeiska kampanjen för en levande landsbygd,"Landsbygd 90". Inom kampanjens ram har bl.a.hållits ett nordiskt seminarium för kvinnor om lokal utveckling. Huvudsyftetmed seminariet var att utbyta erfarenheter rörande lokala utvecklingsprojekt.Även folkrörelserna ingår i en särskild del i kampanjen. AU 1987/88:17 s.k.telestugorna med smådatorer är ytterligare en satsning på lokal utveck- AU 1987/88:17 ling av betydelse för kvinnorna i glesbygden. Utskottet har i betänkandet AU 1987/88:13 föreslagit attglesbygdsdelegationen skall tillföras ytterligare medel för genomförande avden pågående kampanjen. Utskottet förutsätter att berörda organ vidresursfördelningen uppmärksammar även jämställdhetssynpunkter. Med hänvisning till det anförda bör motionerna A810 ochA36 i tillämpliga delar inte föranleda något särskilt initiativ från riksdagenssida. Enligt propositionen bör länsarbetsnämnderna inomstödområdena få i uppdrag att utarbeta handlingsplaner för hur en minimering avantalet dispenser från könskvoteringsregeln inom det regionalpolitiska stödetskall uppnäs. Åtgärder för teknik- och kompetensspridning bör i ökad utsträckningges en sådan inriktning att de kommer kvinnor till del. Utvecklingsfondernabör utarbeta handlingsprograrri för sitt arbete riktat till kvinnligaföretagare. 1 fiera motioner behandlas frågan om kvinnors förelagandeoch de offentliga monopolen. I motion 1987/88:N220 anförs att kvinnorskulle få stora möjligheter till egenföretagande och entreprenadverksamhet omkonkurrens och enskilda initiativ släpps fram inom vård och barnomsorg. En av-, veckling av de offentliga monopolen skulle vidga.kvinnors arbetsmarknad,som de offentliga arbetsgivarna utsattes för en effektivitetspress.Därutöver skulle enskilda konsumenter fä en ökad valfrihet. 1 moderata samlingspartiets kommittémotion 1987/88:A35framhålls be tydelsen för jämställdheten av förändringar inom den offentliga sektorn. 1 motionen anförs att olika privata initiativ växt fram som ett resultat av dels . bristerna inom den offentliga sektorn, dels en önskan från enskilda indivi der inom värdsektorn att på egen hand få förverkliga sina idéer om god , vård och omsorg. Därför bör de offentliga monopolen brytas. Även i kommittémotion 1987/88:A811 (m) förordas enavveckling av de offentliga monopolen. Därutöver nämns bl.a. att den statligalönepolitiken har medverkat till att männen av lönemässiga skäl söker sig tillden privata sektorn medan kvinnorna stannar kvar i offentlig anställning. I motion 1987/88:A805 av och (båda m) pekas på att kvinnornas arbetsmarknad vidgas genom ett brytandeav de offentliga monopolen inotri vård och barnomsorg. Om de offentligamonopolen bryts, uppmuntras kvinnors erfarenhet, kreativitet och initiativförmågaenligt motionärerna. I motion 1987/88:A32 av och (båda m) begärs utredning av hur reella förutsättningar skapas för att yrkeskunni ga skall kunna starta egna företag i de kvinnodominerade vårdyrkena. En ligt motionärerna är det väsentligt från jämställdhetssynpunkt inte bara att arbeta för att utjämna de olika könens delaktighet i olika yrken utan också att likställa olika yrkesområden vad gäller möjligheter till avancemang, självförverkligande och möjligheter att starta egen verksamhet. har yttrat sig bl.a. över folkpartietsmotion N220. Ytt- AU 1987/88:17 randet är som bilaga fogat till dettabetänkande. ------- tar avstånd från ensidiga resonemang av denna art,som innebär att jämställdhetpä arbetsmarknaden ses som en fråga om möjligheterna för kvinnor att startaeget. Häremot vill näringsutskottet bestämt hävda att en väl utbyggd offentligsektor är av största betydelse för kvinnornas möjligheter att göra en insats inäringslivet. Följaktligen instämmer näringsutskottet i vad som anförs ipropositionen (s. 7) om att nyliberala tankegångar om privatisering inom olikaområden i praktiken innebär att resurser skulle undandras den offentliga sektorn,vilket kan leda till en sänkning i kvaliteten i barnomsorg, vård ochutbildning. Detta skulle i första hand drabba yrkesverksamma kvinnor, somskulle tvingas att minska sitt förvärvsarbete. Bl.a. mot bakgrund av industrinssvårigheter att få sitt behov av arbetskraft tillgodosett vore detta enligtnäringsutskottets mening en olycklig utveckling. Med hänvisning härtillavstyrker näringsutskottet motionen i denna del. Utskottet kan vad gäller frågan om kvinnors företagandeoch de offentliga monopolen instämma i näringsutskottets uppfattning att en välutbyggd offentlig sektor är av största betydelse för kvinnornas möjlighet attgöra en insats i näringslivet. Därutöver vill utskottet tillägga att även förförvärvsarbete inom andra sektorer betyder den offentliga sektorn attbarnomsorg, vård och utbildning av hög kvalitet möjliggör kvinnornas fulladeltagande i arbetslivet. Enligt utskottets uppfattning har frågan om de offentligamonopolen och frågan om kvinnors företagande helt olika dimensioner. Deoffentliga monopolen tycks inte ha spelat någon avgörande roll vad gällerframväxten av nya företag, drivna av kvinnor. Statistiken visar attkvinnoföretagen är på stark frammarsch. Med hänvisning till vad ovan anförts och tillnäringsutskottets synpunkter i övrigt avstyrker utskottet motionerna A805 (m),A811 (m), N220 (fp), A32 (m), och A35 (m) i tillämpliga delar. 1 tre motioner berörs frågor om regionalpolitik i sambandmed företagande. I kommittemotion 1987/88:A36 (c) pekas på behovet avregional balans och främjande av kvinnligt företagande för att ökamöjligheterna till sysselsättning för kvinnor i landets alla delar. Attkvinnliga företagare ofta är inriktade mot serviceområdet är intressant medhänsyn till att den privata tjänstesektorn kan förväntas bli den mest expansivaunder de närmaste decennierna. Motionärerna anför att det är väsentligt attkvinnliga företagare, inte minst i glesbygden, utnyttjar datateknikens nyamöjligheter och inte låter den bli en konkurrensnackdel. Utskottet är av samma uppfattningsom motionärerna vad gäller betydelsen av ett ökat kvinnligt företagande överhela landet. Enligt en gjord studie av ' är den kvinnliga företagsamheten på stark frammarsch. De kvinnligaföretagarna finns något oftare än de manliga på mindre orter, och man skulleenligt stiidien kunna draslutsatsen att kvinnor som redan är gifta med andra företagare, t.ex. AU 1987/88:17 lantbrukare, väljer eget företag som sysselsättning, eftersomlönearbete inte står till buds. Med hänvisning till det anförda anser utskottetatt motion A36 i denna del inte bör föranleda någon åtgärd från riksdagenssida. I kommittémotion 1987/88:A35 (m) anförs attkönsjördelningsregler vid regionalpolitiskt stödkan upplevas som en hämsko förregional utveckling. Moderata samlingspartiet har i annat sammanhang föreslagitatt de nuvarande regionalpolitiska stödformerna skall slopas och ersättas avs.k. Därvid bör enligt motionärerna inte något genomgåendekrav pä jämn könsfördelning ställas. Till skillnad frän motionärerna anser utskottet att ävenkvinnorna i utsatta områden har rätt att ställa krav pä arbetstillfällen isamband med statligt stöd i form av lokaliseringsstöd. En annan sak är attkönskvoteringsregeln (av de nya arbetstillfällena skall tillfallavartdera könet) i vissa fall varit svår att tillämpa på grund av dentillgängliga arbetskraftens sammansättning och utbildning. Mot bakgrund av attdet regionalpolitiska stödet är det enda samhällsstödet som är föremål förkönskvotering, är det också föremål för omfattande forskningsinsatser. Utskottetser positivt på regeringsförslaget om handlingsplaner för en minimering avantalet dispenser från könskvoteringsregeln inom det regionalpolitiska stödetoch avstyrker därför motion A35 i denna del. och (båda m) föreslår imotion 1987/ 88:A32 att regionalpolitiska stödformer skall kun na utnyttjasinte enbart för industrietableringar utan också för stöd till etableringar inomvårdsektorn. Som utskottet i annat sammanhang framhållit (AU1987/88:13) finns det möjlighet att lämna stöd till etablering av läkarpraktikenligt glesbygdsförordningen. Några krav på speciell näringsgrenstillhörighetställs inte i denna förordning. Däremot är det inte möjligt att lämnalokaliseringsbidrag i detta fall. Med hänsyn till att motionens syfte redan ärtillgodosett anser utskottet att det aktuella yrkandet bör avslås. Utskottet övergår härefter till att behandla kvinnorsföretagsamhet och de regionala utvecklingsfonderna. 1 motionerna tas upp frågorom målgruppen för utvecklingsfondernas finansieringsverksamhet, derasverksamhet riktad mot kvinnliga företagare samt könsfördelningen iutvecklingsfondernas styrelser. I folkpartimotionen 1987/88:N220, med motivering i motion1987/ 88:A80I, föresläs att utvecklingsfondernas målgrupp skall vidgas till attomfatta hela tjänstesektorn. Motionärerna menar att detta skulle fä storbetydelse för bl.a. kvinnorna i skogslänen. 1 motion 1987/88:N307, med motivering imotion 1987/ 88:A462, anförs att en breddning av kvinnors arbetsmarknad genomett ökat nyföretagande skulle kunna få stor betydelse för sysselsättningen iutsatta regioner. Särskilt borde möjligheterna prövas att ge kvinnor stöd tillföretagande inom tjänstesektorn. Motionärerna pekar på utvecklingsfondernasansvar härför. Liknande synpunkter framförs i motion 1987/88 :N337, medmotivering i motion 1987/88:A810, av m.fi. (c). Med hänsyn till de stora sysselsättningsproblemen för kvinnor i utsatta regioner och med hän- 26 syn tillatt kvinnors nyföretagande sker inom tjänstesektorn bör enligt mo- AU 1987/88:17 tionen utvecklingsfonderna ges möjligheter att lämna stöd tillkvinnors företagande inom tjänstenäringarna i dessa regioner.