bet · GB01UU1 · 1987-12-31 00:00:00 — UU 1987/88:1 I motion 1986/87:U401 av och Hans GöranFranck (s) hemställs 1. att riksdagenuttalar sig för ett internationellt avtal eller konvention om icke första brukav atomvapen, som alla länder uppmanas ansluta sig till, 2. att riksdagenhos regeringen begär initiativ, helst tillsammans med övriga nordiska länder,till en internationell överenskommelse eller konvention om icke första bruk avatomvapen i enlighet med vad som anges i motionen. I modon 1986/87:U403 av m.fl. (vpk) hemställs 1. att begår att regeringen som villkor förfrämmande örlogsbesök begär skriftliga garantier för att de gästande fartygenej är utrustade med kärnvapen, 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen föreslagits om en internationellkonvention om förbud att militarisera rymden, 9. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen föreslagits om attavmilitarisera det nordiska området, 10. att uttalar sitt stöd förfemkontintentgruppens förslag angående förbud mot och kontroll av efterlevnaden av ett förbud mot kärnvapenprovsprängningar. I motion 1986/87:U404 av och () hemställs att som sin mening ger regeringen till kännavad som i motionen anförts om garantier för att kärnvapen inte finns ombord vidutländska flottbesök i . I motion 1986/87:U405 av m.fl. (fp)hemställs 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om krav påtillstånd från vid utländska flottbesök, 2. att riksdagenföreslår att regeringen i detta ärende tar initiativ till överläggningar medandra kärnvapenfria stater för att nå en gemensam policy. I motion 1986/87:U406 av m.fl. (s) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionenanförs om 1 1987/88. skriftligagarantier att kärnvapen inte medförs vid flottbesök i svenska UU 1987/88:1hamnar. I motion 1986/87:U410 av m.fl. (m)hemställs 1. att riksdagenbeslutar begära att regeringen inom ESK-processen noggrant bevakar balansenmellan de olika sakområdena på sätt som i motionen anförts, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffandeöverväganden av behov av eventuella särbestämmelser för NN-staterna inom ESK, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om de marinarustningarna, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningenav det svenska arbetet i CD:s förhandlingar om s. k. negativasäkerhetsgarantier, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fortsattaansträngningar att åstadkomma realförhandlingar i CD om ett fullständigtkärnvapenprovstopp, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om initiativinom det s.k. femkontinentsinitiativet, 7. att riksdagenhos regeringen begär att i det svenska arbetet för att förstärkageneralsekreterarens roll även möjligheterna att därigenom åstadkommaeffektiva kontrollprocedurer i vad gäller efterlevnaden av C- och B-vapenförbudbeaktas, 8. att hosregeringen begär en bättre anpassning av den svenska nedrustningspolitiken ochdess arbetsformer till den svenska säkerhetspolitikens krav i enlighet med deriktlinjer som i motionen anförts. I modon 1986/87:U411 av m.fl. (fp)hemställs 1. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförtsbeträffande svensk säkerhetspoliflk, 2. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av att fortsätter att aktivt verka för ett förbud motutveckling, produktion och lagring av kemiska vapen samt förintande avbefintliga lager, 3. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av initiativ i FN till ett internadonellt system för registrering,kontroll och begränsning av den internationella vapenhandeln, 4. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförtsbeträffande en kärnvapenfri zon i , 5. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av balanserade framsteg i ESK-samarbetet i vad gäller ekonomi och miljösamt särskilt mänskliga rättigheter, 6. att riksdagenbeslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts omfortsättning och inriktning av . I modon1986/87:U413 av m.fl. (c) hemställs UU 1987/88:1 1. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om en ökadfinansieringsandel för av FN:s verksamhet, samt vad som anförts omnordisk samordning av frågan, 2. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om programför nedrustning av kärnvapen, 3. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om fullständigtkärnvapenprovstoppsavtal, 4. att riksdagensom sin mening ger regeringen i uppdrag att ta initiadv till förbud motkryssningsmissiler, 5. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts ominternationella förhandlingar för att förhindra kapprustning i rymden, 6. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om konvention omradiologiska vapen angående förbud mot angrepp på kärnkraftverk, 7. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om åtgärder för attförhindra spridning av kärnvapen via kärnkraftsteknik och kärnkraftsavfall, 8. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om enheltäckande konvention om kemiska vapen, 9. att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omFN-studie av användningen av kemiska vapen i , 10. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om marin rustning, 11. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts angående förhandlingar ombegränsning av konvendonella vapen, 12. att hos regeringen begärinitiativ i FN angående bortskaffande av kvarlämnad krigsmateriel, 13. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om konkretisering avESK-processen, 14. att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts om en parlamentariskarbetsgrupp för kärnvapenfri zon i norra , 16. att hos regeringen begär initiativ i syfteatt få till stånd internationella regler för den internationella vapenhandeln. I motion 1986/87: U414 av m. fl. (vpk)hemställs att hos regeringen begår initiativ för att Sverigetillsammans med övriga neutrala stater i får frågan rättsligt prövad ombruk, framställning och innehav av kärnvapen är förenligt med innehållet i nugällande konventioner. Bakgrund UU 1987/88:1 1 föreliggande betänkande behandlas denedrustningsmotioner som väcktes under den allmänna motionstiden i början av1987. Flertalet yrkanden berör ämnen som utskottet behandlat i tidigarebetänkanden, senast i UU 1986/87:4. Utförliga redogörelser har därvid lämnatssåväl för organisationen av nedrustningsarbetet inom och utanför FN-systemetsom för sakläget på de olika förhandlingsområdena. Utskottet hänvisar till dealltjämt gällande allmänna beskrivningar som gjorts i dessa betänkanden ochlägger i det följande viss vikt vid den utveckling som ägt rum under det gångnaåret. Förhandlingar om rustningsbegränsningar och nedrustningförs dels direkt mellan supermakterna, dels i internationella organ, främst FNoch nedrustningskonferensen i . De bilaterala förhandlingarna mellan och Sovjetunionengäller huvudsakligen tre områden: medeldistansmissiler (INF),strategiska vapen (START) och rymdförsvar. ingår också frågan omett stopp för kärnvapenprov i dessa bilaterala överläggningar. På det förstnämnda området har ett betydelsefulltgenombrott ägt rum i och med överenskommelsen mellanUSA:s och utrikesministrar att dra tillbaka och förstöra allalandbaserade medeldistansmissiler som de bada länderna förfogar över.Överenskommelsen är bilateral; och kärnvapen berörssåledes inte. Med medeldistansvapen avses sådana kärnvapen som bärs avmissiler med räckvidd. Den nu föreliggande överenskommelsenomfattar för det första medeldistansvapen med lång räckvidd (LRINF, 1 000-5 500km). 1 denna grupp ingår på sida Pershing 2 och kryssningsmissiler samtpå sida missiler av typ SS-20 och SS-4. Sammanlagt är det frågaom drygt 400 amerikanska och ca 1 600 sovjetiska stridsspetsar. Detta är devapen som innefattades i den av framlagda "nollösningen".Vidare omfattar överenskommelsen medeldistansmissiler med kort räckvidd (SRINF,500-1 000 km) vilka på sida är 72 Pershing 1 samt på sida50 SS-23 och uppskattningsvis 100 SS-12. (Stridsspetsarna till Pershing 1 ägsav men själva missilen av , varföröverenskommelsen även fordrade ett beslut av västtyska regeringen i dettastycke.) Uppgörelsen är global; den avser även de sovjetiskamissiler som är placerade i . Endast landbaserade missiler berörs; utanföruppgörelsen har lämnats de kryssningsmissiler som skjuts ut från fartyg ellerflygplan. Vapen med mycket kort räckvidd (s.k. taktiska kärnvapen inkl.slagfälts-kärnvapen för ) berörs inte liksom inte hellerinterkontinentala (strategiska) kärnvapen. Båda sidor förfogar över ett mycketstort antal vapen av dessa och ytterligare några kategorier. INF-uppgörelsenomfattar därmed kvantitativt endast några fä procent av den totalakärnvapenarsenalen. Överenskommelsen mellan har formenav en UU 1987/88:1 principdeklaration. Väsentliga preciseringar återstår ännuatt göra, såsom takten för tillbakadragandet och utformningen av den kontrollsom blir nödvändig för att fastställa att beslutet efterlevs. Av kommunikénfrån framgår att de båda ländernas delegationer i nuskall arbeta intensivt för att lösa de tekniska problem som återstår innan ettavtal kan undertecknas. Vidare framgår av kommunikén att frågan om en50-procentig reduktion av de strategiska vapnen skall ägnas särskild uppmärksamhetinom ramen för de fortsatta förhandlingarna i om rymdkrigföring och omkärnvapen. Kommunikén erinrar också om att parterna enats om att före den 1december inleda bilaterala förhandlingar i provstoppsärendet. Utrikesministrarna skall ånyo träffas under andra hälftenav oktober, i , för att gå igenom resultatet på dessa och andrasamarbetsområden. Vid ett toppmöte mellan president ochgeneralsekreterare skall ett avtal om medeldistansmissiler skrivasunder. I förhandlingarna om strategiska vapen (START) har bådeUSA och presenterat avtalsutkast. I fråga om maximi-antalettillåtna vapenbärare resp. stridsspetsar är parterna överens men däremot intebeträffande antalet stridsspetsar på olika slag av vapenbärare, därSovjetunionen motsatt sig avtalsutfästelser. På sovjetisk sida håller man ocksåfast vid en restriktiv tolkning av () somvillkor för ett avtal om strategiska vapen. Att förhindra att upprättar ett rymdbaserat system förförsvar mot ballistiska missiler (SDI) har varit ett centralt mål förSovjetunionen i detta förhandlingskomplex. Kopplingen strategiskavapen-rymdvapen är sålunda stark. har i sitt senasterymdvapenutkast upprepat kravet pä ett tioårigt ömsesidigt åtagande att intefrånträda liksom kravet på att rymdvapenforskningen skall begränsastill laboratorier på marken. Vid den amerikanske utrikesministerns besök iMoskva föreslog ett sjuårigt ömsesidigt åtagande att inte frånträdaABM-avtalet under förutsättning att de båda länderna enas om ett . Beträffande eventuella förhandlingar omkortdistansmissiler är det ännu osäkert när och i vilket forum sådana kan kommaatt inledas. menar att de skulle kunna tas upp tillsammans medkonventionella vapen i förhandlingar mellan de båda militärallianserna, helstinom ESK:s ram, medan synes föredra att förhandlingarna på detta område fåranstå till dess resultat uppnåtts om bl. a. strategiska kärnvapen.Överläggningar om ömsesidig reduktion av konventionella styrkor och vapen iCentraleuropa har pågått i mellan NATO och Warszawapakten.Parterna anses ha närmat sig varandra i vissa sakfrågor, men någon konkretöverenskommelse, ens av begränsad omfattning, har inte kunnat nås. av svårigheterna har visat sig ligga i att tillämpningsområdet är begränsatoch att förstärkningsresurserna utanför detta område, som inte kan snabbtverifieras, skulle kunna förändra förutsättningarna för ett avtal. Detsovjetiska förslaget om förhandlingar om konventionell. nedrustningi ett utvidgat område "från till " uppfattades därförsom ett konstruktivt sått att komma ifrån svårigheterna i MBFR och 1 * 1987/88. accepteradessnabbt av västsidan. hade Warszawapaktstaterna UU 1987/88:1preciserat sin gemensamma inställning i den s. k. Budapestappellen. En samladNATO-position godkändes , den s. k. Brysseldeklarationen. VidESK:s uppföljningsmöte i har dessa deklarationer kommit att utgöra bakgrundentill diskussioner om en ny förhandling av konventionell nedrustning somkomplement till fortsättningen av de förhandlingar om förtroende- ochsäkerhetsskapande åtgärder som resulterade i Stockholmsdokumentet i september1986 (se vidare nedan). Med denna uppläggning av kommande förhandlingar harparterna i praktiken också deklarerat att de mångåriga längre är meningsfulla. i (CD), i vilken 40 stater, däribland , deltar har till huvuduppgift attförhandla i syfte att uppgå överenskommelser om allmän och fullständignedrustning under effektiv internationell kontroll. Pä dagordningen står förnärvarande främst följande delfrågor: fullständigt provstoppsavtal, förbud motkemiska vapen, förbud mot radiologiska vapen, samt förhindrande avkapprustning i rymden. Frågan om ett fördrag om fullständigt provstopp, vilketalltså skulle omfatta även underjordiska prov, har under mer än tjugo ärbehandlats i CD och dess föregångare utan att något genombrott kunnat ske.Sverige, som aktivt verkar för att få till stånd en sådan överenskommelse lade1983 senast fram ett utkast till fullständigt provstoppsavtal. ärvidare ordförande i en expertgrupp inom konferensens ram avseende ett internationelltnätverk för seismologiska mätningar i syfte att kontrollera ett provstoppsavtal(se vidare UU 1986/87:4 s. 6). Ämnet intar också en central plats inom det s.k. sexnationsinitiativet. Provstoppsfrågan var även föremål för förhandlingar vidtoppmötet i och har senare diskuterats i en amerikansk-sovjetiskarbetsgrupp i med anknytning till kärnvapenförhandlingarna.Sovjetunionen deklarerade ett ensidigt moratorium för kärnexplosioner menåterupptog kärnvapenproven . Förhandlingarna i CD om ett förbud mot kemiska vapen hargjort betydande framsteg . Det råder numera enighet om att enkonvention bör innehålla förbud mot utveckling, produktion, förvärv, lagring,innehav och överföring av kemiska vapen samt att parterna skall förstöraexisterande lager. Till de svåraste frågorna hör, även på dettanedrustningsområde, kontroll av efterlevnaden. Framför allt har krävtomfattande bestämmelser och framlagt långtgående förslag i vad gäller t. ex.inspektion pä anfordran. har under förhandlingens gång gått dessaönskemål till mötes. Ett annat svårt problem gäller förstörelsen avkemivapenlager. har accepterat att uppge omfattningen av sinalager, vad de innehåller, samt deras lokalisering. En komplikation somtillkommit är krav på att kunna upprätthålla s. k. säkerhetslageroch viss produktionskapacitet . innehar underår 1987 ordförandeposten i kemivapenkommittén och har därmed påtagitsig ett särskilt ansvar för arbetet på att få till stånd ett globaltförbud \j\] 1987/88:1 mot kemiska vapen. Inom CD pågår också arbete på en traktat om förbud motradiologiska vapen, dvs. sådana som bygger på användning av radioaktivstrålning. har föreslagit att ett framtida avtal mot radiologiska vapenockså skall innehålla fullständigt förbud mot angrepp på civilakärnkraftsanlågg-ningar för att förhindra spridning av radioaktivitet därifrån.Är 1984 framlade ett avtalsutkast omfattande såväl radiologiska vapensom förbud mot angrepp på kärnenergianläggningar. Även om det finns brett stödför tanken på förbud mot dylika anfall är det ännu oklart om det går att fåtill stånd en gemensam traktat för bägge aspekterna pä frågan. För närvarandebehandlas de var för sig i två arbetsgrupper under samma dagordningspunkt. Riskerna för kapprustning i rymden har ägnats storuppmärksamhet . Rymden används för militära syften,främst genom satelliter för såväl underrättelseinhämtning som styrnings-,sambands- och kontrolländamål. Intresset har knutits tillriskerna med utveckling av rymdvapen, dvs. vapensystem för bekämpning avsatelliter (ASAT-system), helt eller delvis baserade i rymden, och rymdbaseradeförsvarssystem mot ballistiska interkontinentala kärnvapenmissiler. Det är ettsystem av sistnämnda slag som det amerikanska militära forskningsprogrammetför rymdförsvar (SDI) syftar till att utveckla. Det finns ett starkt intresseatt behandla denna fråga i CD så att ämnet inte exklusivt förbehållssupermakternas bilaterala förhandlingar (jfr ovan). Flera andra stater, t. ex.Frankrike, och , har egna avancerade rymdprogram.Vid sin session beslöt CD att återinrätta den kommitté för förhindrandeav kapprustning i yttre rymden som tillsattes 1985. Kommitténs mandat är avutredande karaktär. Överläggningar omnedrustningsfrågor förs även i FN, men organisationen är inte i första hand ettforum för förhandlingar. 1 generalförsamlingens första utskott framläggs ochbehandlas resolutioner på hela nedrustningsområdet. Under församlingens möte1986 antogs ett drygt sextiotal resolutioner. var medförslagsställaretill 20 av dessa och introducerade därtill fyra egna resolutionsförslag omresp. militär forskning och utveckling, marin kapprustning.Stockholmskonferensen samt om konventionen om förbud mot särskilt inhumanavapen. Pä initiativ av vissa alliansfria stater och med stöd avbl. a. antog generalförsamlingen också, enhälligt, en resolutionvarigenom beslöts att hålla en tredje extra generalförsamling ägnadnedrustning. Inom FN arbetar också en särskild (), i vilken samtliga FN:s medlemsstater kan delta. Inte heller i UNDC försemellertid konkreta förhandlingar, utan den är snarare att betrakta som ettforum för diskussion. Vid det senaste mötet behandlades bl.a. frågorom minskning av militära utgifter, marin kapprustning, nukleärakapacitet, kärnvapenkapprustningen, konventionell nedrustning, verifikadonsamt FN:s roll på nedrustningsområdet. UU 1987/88:1 Här må slutligen även nämnas den särskilda omsambandet mellan nedrustning och utveckling som anordnades i den 24augusti-den 11 september 1987. Dagordningen omfattade huvudsakligen treproblemkomplex: sambandet mellan nedrustning och utveckling, militärutgifternasekonomiska och sociala konsekvenser samt åtgärder för att frigöra ytterligareresurser för utveckling. Konferensen samlade 149 av FN:s medlemsländer samt ettstort antal stadiga och icke-statliga organisationer. deltog inte undermotiveringen att det knappast fanns ett samband mellan nedrustning åena sidan och utveckling å den andra. Överläggningarna, som fördes i tre arbetsgrupper, leddetill att konferensen enhälligt antog ett slutdokument i vilket deltagarnafastslår att det råder ett samband mellan nedrustning och utveckling, beståendedäri att kapprustningen konkurrerar om samma resurser som utvecklingsarbetet. Dokumentet, som återges som bilaga till detta betänkande,innehåller vidare ett handlingsprogram som bl. a. behandlar behovet av attstärka FN:s roll i nedrustnings- och utvecklingsarbetet. Medlemsregeringarnarekommenderas också att utarbeta studier om förutsättningarna för en övergångfrån militär till civil produktion, dvs. utredningar av det slag som Sverigeför egen del gjort genom betänkandet "Med sikte på nedrustning" (SOU1984:62). ESK och europeiska nedrustningsförhandlingar Konferensen om säkerhet och samarbete i (ESK)beslöt vid sitt andra uppföljningsmöte i att en särskild "Konferensom förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder och nedrustning i "skulle hållas. Dess första fas blev . Det nu pågåendetredje uppföljningsmötet i har bl. a. till uppgift att utvärderaresultatet av . principiella ståndpunkt är attMadridmandatet bör utvidgas till att omfatta även nedrustningsåtgärder, attESK-processen bör omfatta även nedrustningsförhandlingar och att de neutralaoch alliansfria staterna följaktligen skall medverka i dessa. Nedrustningsåtaganden från, som det uttryckts,"till " och förändringar i de militära förhållandena ivår del av kan självfallet påverka säkerhet ochförsvarsplanering. För svensk del vill vi därför kunna bevaka våra säkerhetspolitiskaintressen i de kommande förhandlingarna. Vi har konstaterat att debåda alliansernas företrädare i sina olika utspel accepterat att NN-staterna,med sina särskilda försvarsförhållanden, inte inledningsvis bör beröras avnågra nedrustningsåtgärder. I Budapestappellen resp. Brysseldeklarationen har, somovan redan framgått, de båda militärallianserna var för sig föreslagitförhandlingar om konventionell nedrustning i . Brysseldeklarationensförslag innebär att framtida nedrustningsförhandlingar skall föras uteslutandemellan de allierade staternas företrädare och utanför ESK-ramen, medanNN-staterna endast skall informeras om utvecklingen i processen.Warszawapaktstaterna har officiellt föreslagit att förhandlingar om såvälförtroende- och säkerhetsskapande åtgärder som nedrustning skall föras mellanalla de 35 ESK-staterna. NATO-ländernavill få till stånd två skilda förhandlingar, en mellan de 23 UU 1987/88:1 inomallianserna om den konventionella styrkebalansen, och en i 35-statskretsen omförtroende- och säkerhetsskapande åtgärder som en fortsättning påStockholmskonferensen. Förhandlingarna skall dock båda äga rum inom"ESK-processens ram". NN-staterna skall informeras om23-statsför-handlingarna inför varje förhandlingsomgång och om resultatet avförhandlingarna vid ESK;s nästa uppföljningsmöte. Båda förhandlingarnas mandatskall återspeglas i slutdokumentet från Wienmötet, men endast35-statsför-handlingens mandat skall återges i sin helhet och således godkännasav hela ESK-kretsen. Mandat, procedurregler och resultat avseende23-statsför-handlingarna skall emellertid inte kunna påverkas av de övrigaESK-staterna. Det västliga förslaget med två separata förhandlingarpresenterades . NN-staternahar förgäves sökt utforma en gemensam ståndpunktbeträffande de framtida europeiska nedrustningsförhandlingarnas anknytningtill ESK. Sedan det visat sig omöjligt att nå enighet om ett gemensamt förslaglade , under sessionens sista dag, fram ett eget förslag omStockholmskonferensens fortsättning, vilket stöddes av flera NN-stater. Förslagetutgår från - och accepterar följaktligen - att två separata men samtidigaförhandlingar skall inledas och föras i samma stad. Syftet är att tydligareinordna förhandlingarna om konventionell nedrustning i ESK-processen för atthålla möjligheten öppen att återföra den till 35-statskretsen ienlighet med beslut . De särskilda möten som enligt våstförslagetskall anordnas av de 23 för utbyte av åsikter och information medutanförstående stater föreslås av äga rum i samma forum somförhandlingen mellan de 35 ESK-staterna om förtroende-och säkerhetsskapandeåtgärder. Vidare föreslås en rad prakdska arrangemang för att underlätta enregelbunden informationsöverföring till och åsiktsutbyte med de utanförståendeESK-staterna. Sverigesdeltagande i det internationella nedrustningsarbetet och de många olika förslagtill konkreta nedrustningsåtgärder som vi stött eller själva presenterat syftarytterst till att öka vårt eget lands säkerhet genom att minska spänningen ivärlden och reducera det militära hotet mot vårt nationella oberoende. Måletför de svenska nedrustningssträvandena är att få till stånd internationellnedrustning i former som inte ger någon part ett övertag, men väl ökad säkerhetåt det internationella samfundet som helhet. Gemensam säkerhet ger en tryggarevärld än en politik grundad på kärnvapenavskräckning. Genomvårt långvariga engagemang i internationella nedrustningsförhandlingar har viockså haft goda förutsättningar att spela en aktiv och konstruktiv roll pådetta område. alliansfria ställning, i förening med teknisk kunskap imånga av nedrustningsförhandlingarnas sakfrågor.