bet · GB01SfU18 · 1987-12-31 00:00:00 — Möjligheten att begära undantagande från ATP upphörde medutgången av . Personer som är födda fick dock möjlighet attbehålla ett tidigare undantagande från ATP. begär i motion Sf210 ändrade regler förATP-systemet så att den som begärt undantagande från ATP inte får sin ATPreducerad utöver den reducering som själva undantagandet omfattar. Motionenriktar sig således mot de övergångsregler som gäller för personer födda underåren 1915-1923. Den fråga som tas upp i motion Sf210 har anknytning tillvad utskottet anfört ovan angående undantagande från ATP. Regler angåendereducering av ATP för den som var född och som helt ellerdelvis stod utanför ATP tillkom redan i samband med införandet av ATP. Syftethärmed var att undvika att någon skaffade sig obefogade fördelar påpensioneringens bekostnad. Utskottet finner mot denna bakgrund inte anledningförorda någon ändring i bestämmelserna i fråga och avstyrker bifall fill motionSf210. I tre motioner tas upp frågan om makars rhöjlighet tilldelning av pensionspoäng. och begär i motion Sf217 ett tillkännagivande om att pensionsberedningen med förtur bör utreda frågan. Även begär i motion Sf237 yrkande 1 ett tillkännagivande om att pensionsberedningen bör utreda frågan om möjlighet att vid skilsmässa dela på intjänade pensionspoäng. Vidare begär motionären i yrkande 2 förslag till sådan lagändring att makar får rätt att dela pensionspoäng om de så önskar i de fall en av makarna år hemma på hel- eller deltid för att vårda barn . I motion Sf326 av och begärs ett tillkännagivande om att pensionsberedningen bör få i uppdrag att överväga olika alternativ till delning av ATP-poäng mellan makar framför allt vid skilsmässa. Såsom inledningsvis nämnts har pensionsberedningen nyligenavlämnat SfU 1987/88:18 delbetänkandet (SOU 1987:55) Efterlevandepension -reformering av den allmänna försäkringens efterlevandeförmåner. Av betänkandetframgår att frågan om delning av pensionspoäng mellan makar skall bli föremålför utredning inom ramen för beredningens arbete. Med hänsyn härtill och tillatt utskottet inte vill föregripa beredningens arbete bör motionerna Sf217,Sf237 och Sf326 inte föranleda någon åtgärd. Utskottet behandlar i detta sammanhang även motion Sf278av Margö vari begärs förslag om en samhällelig pensionsförsäkringför att i första hand utjämna skillnaderna mellan mäns och kvinnors pensioner.I motionen anförs att en sådan samhällelig pensionsförsäkring förslagsvis böradministreras av . Vidare bör den inbetalda premien inte varaavdragsgill vid beskattningen, och sålunda kan kostnaderna för försäkringen blilägre än vad som är fallet med de privata pensionsförsäkringarna. Utskottet vill med anledning av motion Sf278 erinra om atten försäkrad tidigare haft möjlighet att teckna en frivillig pensionsförsäkring hos riksför säkringsverket. Försäkringen var så konstruerad att varje enskild premiein betalning skapade ett självständigt försäkringsavtal om pension. Efter förslag av , som ansåg att försäkringen inte fyllde något större behov, föreslogs i proposition 1979/80:128 att möjligheten till nya inbetalningar skulle upphöra vid utgången av . förslaget(SfU 1979/80:16, rskr. Utskottet vill erinra om att pensionsberedningen enligt direktivenhar att bedöma behovet av en frivillig pensionsförsäkring i offentlig regi. Iavvaktan på resultatet härav är utskottet inte berett att förorda ettåterinförande av en samhällelig pensionsförsäkring. Utskottet avstyrker såledesbifall till motion Sf278. Såsom ovan nämnts jämställs med poängår vid ATP-beräkningsådant år under vilket en förälder vårdar barn (värdar). Enförälder som vill ha ett vårdar tillgodoräknat skall ansöka härom hosförsäkringskassan senast efter utgången av det år som skalltillgodoräknas. I motionerna Sf218 av och avWivi-Anne Radesjö m.fl. tas upp frågan om ett förenklat förfarande förtillgodoräknande av vårdar. Motionärerna anför att tillgodoräknande av poängårför vård av barn borde kunna ske automatiskt och således utan egen anmälan ochde begär ett tillkännagivande i enlighet härmed. Även begär imotion Sf204 en förändring av reglerna för tillgodoräknande av vårdar. Enligtmotionären bör ges i uppdrag att utforma blanketter, som varjeår sänds ut till de föräldrar som är berättigade till vårdar. I motion Sf303 avRune och tas upp frågan om retroaktiv rått tillATP-poäng för vård av barn. Enligt mofionärerna är det ett rättvisekrav attföräldrar som efter ATP-systemets införande vårdat egna barnunder ges sådan retroaktiv rätt. Motionärerna begär därför att enutredning filisätts med uppgift att lägga fram förslag i nu angivet syfte. När det gäller frågan om tillgodoräknande av vårdar villutskottet framhålla följande. Denna förmån utgår till försäkrad förälder som under större delen av vårdar barn som inte har fyllt underförutsättning 1 attföräldern så önskar. Det är således fråga om en frivillig förmån och den SfU1987/88:18 bör av det skälet inte påföras automatiskt. Däremot anser utskottetatt det kan finnas skäl att förbättra informationen om rätt till ATP-poäng förvård av barn. Utskottet förutsätter-dock att såsomtillsynsmyndighet tar erforderliga initiativ härtill och därvid tillser attinformationen sprids till försäkrade som kan beröras av förmånen. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motionerna Sf204, Sf218 och Sf232. Frågan om retroaktiv rätt till ATP-poäng för vård av barnföre har tidigare behandlats av utskottet och senast i det av riksdagengodkända betänkandet SfU 1986/87:10. Utskottet erinrade därvid om att dåvarandedepartementschefen i samband med införandet av rätt till ATP-poäng för vård avbarn uttalade att reformen var klart avgränsad. Enligt utskottets uppfattningborde någon retroaktiv rätt till ATP-poäng för vård av barn inte införas. Istället borde olika åtgärder av social- och arbetsmarknadspolitiskt slaggenomföras för att stärka ATP-skyddet för småbarnsföräldrar. Utskotteterinrade också om att de nuvarande reglerna för ATP-beräkning ger ett visstskydd för föråldrar som avstår från förvärvsarbete för att vårda egna barn.Utskottet framhöll dessutom att det ingår i pensionsberedningens uppdrag att seöver reglerna för intjänande av ATP-rätt. Utskottet anser att börvidhålla sitt tidigare beslut och avstyrker således bifall till motion Sf303. För försäkringen för tilläggspension (ATP) gäller attpensionsgrundande inkomst utgörs av den inkomst som överstiger ett basbeloppoch understiger sju och ett halvt basbelopp. Försäkringen finansieras med ensärskild avgift, tilläggspensionsavgift, som för utgör avavgiftsunderlaget. I motion Sf252 av och förslag om sådan ändring av ATP-reglerna att ATP-poäng räknas frånförsta inkomstkronan. Utskottet konstaterar att motionärernas förslag om att ATPskall utbetalas också för inkomster som understiger ett basbelopp skullemedföra en höjning av avgiftsuttaget för ATP. Utskottet är inte berett attmedverka härtill och avstyrker följaktligen motion Sf252. Förfidspension utgår enligt gällande bestämmelser tillförsäkrad som fyllt för tid föreden månad, då han fyller ellerålderspension börjar utgå till honom, om hans arbetsförmåga pågrund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiskaprestationsförmågan är nedsatt med minst hälften och nedsättningen kan ansesvaraktig. Kan nedsättningen av arbetsförmågan inte anses varaktig men den kanantas bli bestående avsevärd tid, har den försäkrade rätt till folkpension iform av sjukbidrag. Detta bidrag är begränsat till men i övrigt gällervad som är föreskrivet om förtidspension även sjukbidrag. Rätt tillförtidspension tillkommer också arbetslös försäkrad som fyllt , och somtill följd av arbetslöshet uppburit ersättning från erkänd arbetslöshetskassaunder den längsta tid sådan ersättning kan utgå eller uppburit kontantarbetsmarknads- stöd under450 dagar. Förtidspension utges i form av hel, halv eller två SfU1987/88:18 tredjedels pension. I motion Sf268 av m.fl. begärs i yrkande7 ett tillkännagivande om att resurser från socialförsäkringssektorn bör förasöver till arbetsmarknadssektorn för att användas till arbetsmarknadspolitiskaåtgärder för handikappade personer. En sådan omfördelning skulle enligtmotionärerna kunna innebära en besparing för samhället genom att förtidspensioneringarnaminskade som den enskilde får tillfälle att utföra ett arbete tillglädje och nytta för sig själv och för den för vilken arbetet utförs. Liknande motionskrav har tidigare behandlats av utskottetoch senast i det av godkända betänkandet SfU 1985/86:15. Utskottetuttalade då att utskottet delade motionärernas uppfattning angående behovet avkraftfulla åtgärder för att bereda arbetstillfällen åt handikappade. Utskottetframhöll emellertid att det inte finns några särskilda medel inom socialförsäkringssektornsom är avsatta för förtidspensionärer. Det var därför inte möjligt att överföramedel på det sätt motionärerna begärt.. Utskottet erinrade också om attsocialministern tillkallat en utredning med uppgift att göra enöversyn av sjukförsäkringens roll när det gäller förebyggande ochrehabiliterande åtgärder och att i det sammanhanget även frågor om möjlighetenatt bereda handikappade personer arbete skulle komma att diskuteras. Utskottet har ingen annan uppfattning i frågan men villåter erinra om rehabiliteringsberedningens arbete som beräknas avslutas undervåren 1988. Utskottet avstyrker härmed bifall till motion Sf268 yrkande 7. I förenämnda motion Sf268 begärs vidare i yrkande 6 etttillkännagivande om att förtidspensionering av handikappade studerande börundvikas. Utskottet vill inledningsvis framhålla att handikappadestuderande i möjligaste mån bör omfattas av de reguljära studiesociala systemenmed de eventuella extra förmåner som handikappet kan föranleda såsom exempelvishandikappersättning. Det bör i detta sammanhang också nämnas att i den nyligenavlämnade propositionen 1987/88:116 om studiemedel föreslås att den som pågrund av handikapp har fått en förlängd studietid utöver vad som får ansesnormalt för den aktuella utbildningen bör kunna få en del av sin skuldavskriven. Avskrivningen bör i sådant fall avse den merskuldsättning som haruppkommit av denna anledning. Vidare vill utskottet framhålla att reglerna omförtidspension/sjukbidrag även gäller handikappade studerande underförutsättning att arbetsförmågan är nedsatt med . När det gällertillämpningen av dessa regler vill utskottet hänvisa till vadförsäkringsöverdomstolen uttalat i dom , mål nr 1699/83:3. Syftet med lagstiftningen om sjukbjdrag/förtidspension äratt ge den försäkrade ekonomisk trygghet vid nedsättning av arbetsförmågan. Ersätt ningen skall vara en kompensation för försörjningsekonomiska konsekven ser som har sin grund i sjukdom eller skada. skall enligt praxis studerande ungdomars rätt till sjukbidrag/förtidspension bedö mas utifrån deras förmåga att skaffa sig inkomst av förvärvsarbete vid ett tänkt avbrott i studierna. Försäkringsöverdomstolen (försäkringsdomstolen) 13 r* 1987/88. har idomar fastslagit den principen beträffande unga, handikappade SfU 1987/88:18studerande att om det kan antas att den studerande på grund av sitt handikappsaknar möjlighet att, utan att först ha undergått särskild yrkesutbildning,skaffa sig en arbetsinkomst motsvarande minst hälften av vad en arbetslös ickeutbildad person i samma ålder kan påräkna, sjukbidrag skall utgå under tidenför sådan utbildning. Utskottet, som anser att det i vissa fall kan varamotiverat att utge förtidspension/sjukbidrag till handikappade studerande, ärinte berett att medverka till någon inskränkning av den sålunda fastlagdarätten härtill. I detta sammanhang bör dock nämnas att utskottet erfarit attfrågan om åldersgränsen för förtidspension är föremål för överväganden inomrehabiliteringsberedningen, vars förslag kan väntas . Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motion Sf268 yrkande 6. I motion Sf307 av m.fl. begärs i yrkande2 en översyn av reglerna för förtidspension av egenföretagare/lantbrukare.Motionärerna anför att det för en lantbrukare är så gott som omöjligt att -trots total arbetsoförmåga - få hel förtidspension så länge han bor kvar pågården och hustrun har inkomst av jordbruksfastigheten. Enligt motionärernamåste åtgärder vidtas så att lantbrukare kan komma i åtnjutande av hel förfidspensionutan att familjen i övrigt slutar arbeta inom lantbruket eller att makarnatvingas flytta isär. Utskottet vill erinra om att, såsom ovan nämnts,förtidspension kan utgå till försäkrad vars arbetsförmåga är nedsatt med minsthälften på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska ellerpsykiska prestationsförmågan. För rätt till hel förtidspension krävs attarbetsförmågan är nedsatt i sådan grad att inget eller endast en ringa deldärav återstår. Vid bedömande av i vad mån den försäkrades arbetsförmåga ärnedsatt skall beaktas vederbörandes förmåga att vid den nedsättning avprestationsförmågan varom är fråga bereda sig inkomst genom sådant arbete sommotsvarar hans krafter och färdigheter och som rimligen kan begäras av honommed hänsyn till hans utbildning och tidigare verksamhet samt ålder,bosättningsförhållanden och därmed jämförliga omständigheter. Detta innebär att hänsyn måste tas till storleken av å enasidan den arbetsinkomst som den försäkrade uppnått eller kan antas uppnå efterinvaliditetens inträde, och å andra sidan hans arbetsinkomst som frisk. Man hardärför att beakta både den inkomst som den försäkrade uppnått föreinvaliditetens inträde och den inkomst som han, om han inte drabbats avinvaliditet, därefter som kan överblickas sannolikt skulle hakunnat erhålla. Utskottet är införstått med att denna invaliditetsbedömning medjämförelse av inkomster kan medföra problem för egenföretagare på grund avsvårigheterna att i vissa fall skilja mellan förvärvsinkomst ochkapitalinkomst. Dessa problem bör dock enhgt utskottets mening kunna lösas inomramen för gällande bestämmelser. Med hänsyn till att invaliditetsr prövningen ibetydande mån innefattar en skälighetsbedömning vill utskottet dock understrykavikten av att en noggrann och fullständig utredning görs i varje enskilt fall.Med det anförda avstyrker utskottet bifall fill motion Sf307 yrkande 2. och begär i motion Sf234 ett tillkännagi- 14 vande om behovet avförkortade handläggningstider i ärenden om sjukbidrag SfU 1987/88:18 ochhandikappersättning. Utskottetvill med anledning härav åter framhålla att ärenden om rätt till sjukbidrag -liksom ärenden om handikappersättning - kräver en noggrann utredning i varjesärskilt fall och således fordrar en viss handläggningstid. Utskottetförutsätter att denna handläggning inte onödigtvis fördröjs och att ärendenaavgörs i tur och, ordning. Utskottet vill också erinra om den skyldighet somfinns för försäkringskassa att fatta provisoriska beslut i vissa fall. Sålundaskall om det inte utan betydande dröjsmål kan avgöras om rätttill ersättning föreligger, men det finns sannolika skäl för att sådan rättföreligger, besluta att ersättning skall betalas ut med ett skäligt belopp omdetta är av väsentlig betydelse för den försäkrade. Detsamma gäller om det stårklart att rätt till ersättning föreligger men ersättningens belopp inte kanbestämmas utan betydande dröjsmål. Motbakgrund av det anförda anser utskottet att någon åtgärd inte ärpåkallad med anledning av mofion Sf234. Slutligentar i motion Sf329 upp frågan om förtidspension till personer somådömts fängelsestraff. Motionåren anser att det inte år rimligt att pension kanutgå med i vissa fall stora belopp under fängelsevistelse. Det är enligtmotionären även tvivelaktigt ur återanpassningssynpunkt att tillgripaförtidspensionering i dessa fall. Mot denna bakgrund begärs i motionen ett fillkännagivande om behovet av enöversyn av reglerna om förtidspensionering i samband med fängelsevistelse. Enligtvad utskottet erfarit har ' fått i uppdrag avregeringen att se över hur anstaltstiden skall utformas för intagna som harsjukbidrag eller pension. I uppdraget ingår också att överväga åtgärder för attpension och sjukbidrag skall kunna upphöra . Mot dennabakgrund anser utskottet att någon åtgärd med anledning av motionSf329 inte är påkallad. Handikappersättningutges till försäkrad som fyllt och som fått sinfunktionsförmåga varaktigt nedsatt i sådan omfattning att han i sin dagligalivsföring behöver mera tidskrävande hjälp av annan eller behöver hjälp avannan för att kunna förvärvsarbeta eller eljest får vidkännas betydandemerutgifter på grund av sitt handikapp. Handikappersättning utges med 65, 50eller av basbeloppet alltefter hjälpbehovets omfattning och merutgifternasstorlek. Handikappersättning utges alltid till den som är blind, döv ellergravt hörselskadad om handikappet inträffat . Itre motioner tas upp frågan om en ytterligare, lägre nivå inomhandikappersättningen. m.fl. anför i motion Sf273 att mångahandikappade, såsom exempelvis psoriasissjuka och diabetiker, har drygaomkostnader för sin sjukdom men de når ändå inte upp till den nuvarande lägstanivån för handikappersättning. Motionärerna begär därför i yrkande 2 utredningoch förslag om ytterligare en nivå för handikappersättning. Även MargöIngvardsson m.fl. framhåller i motion Sf256 att stora grupperhandikappade saknar möjlighet att få kompensafion för sina SfU 1987/88:18merutgifter via handikappersättningen på grund av att den lägsta nivån liggerför högt. Mot denna bakgrund, begärs i motionen förslag om ytterligare en nivåinom handikappersättningen om av basbeloppet. I motion Sf338 av . anförs att samhällets stöd till diabetiker bör förbättras ochmotionärerna begär därför förslag till ändrade regler inom handikappersättningen. Utskottet kan - i likhet med motionärerna - konstatera attmånga handikappade, såsom exempelvis diabetiker och psoriatiker, har storamerutgifter för sitt handikapp men saknar möjlighet att med gällande nivåerinom handikappersättningen få ersättning för dessa. Detta är enligt utskottetsmening inte tillfredsställande och frågan om en ytterligare lägre nivå inomhandikappersättningen bör därför bli föremål för utredning i syfte att snarastframlägga förslag härom. Det anförda bör ges regeringen till känna. anför i motion Sf265 att en person somföre drabbas av ett handikapp kan få handikappersättning och fårbehålla denna ersättning även efter fyllda . Den som däremot drabbas avett handikapp efter erhåller ingen sådan ersättning trots att .merkostnaderna kan vara desamma. Denna skillnad är enligt motionärens meninginte rimlig och i motionen begärs därför att den aviserade handikapputredningenges i uppdrag att överväga frågan om möjlighet att bevilja handikappersättningäven efter ålderspensionering. Utskottet vill med anledning av motionen framhålla attsyftet med handikappersättning - och det tidigare invaliditetstillägget - äratt ge kompensation för hjälpbehov som uppkommit på grund av sjukdom ellerskada. De hjälpbehov som hänför sig till åldrandet bör enligt utskottets meninginte ersättas genom handikappersättning. Utskottet vill i sammanhanget ocksåerinra om att rätten till handikappersättning omprövas då den försäkradetillerkänns ålderspension. Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotion Sf265. tar i motion Sf244 upp frågan omretroaktiv rätt till handikappersättning. Motionären konstaterar att enligtgällande bestämmelser, 16 kap. 5 § AFL, kan handikappersättning inte utges förlängre tid tillbaka än före ansökningsmånaden. Detta förhållande ärenligt motionären inte tillfredsställande eftersom informationen om rätt tillersättning inte fungerar i alla fall. I motionen påpekas att för den somgenomgår behandling vid sjukhus, informeras om anledningentill sjukhusvistelsen, under förutsättning att patienten är berättigad tillsjukersättning. Genom detta samarbete med sjukvården, kan försäkringskassaninformera aktuella patienter om handikappersättningen. För patienter somdäremot inte är berättigade till sjukersättning finns inte något motsvarandesamarbete mellan sjukvården och . Konsekvensen kan i vissafall bli att personer som är berättigade till handikappersättning inte fårnågon information och därför inte heller söker ersättningen. Enligt motionärenkan samma skäl anföras för en förlängning av retroaktivtiden förhandikappersättning, som angavs når retroaktivtiden för barnpension förlängdes,nämligen att undvika rättsförluster till följd av för sent inkomna ansökningar.I motionen begärs därför ett tillkännagivande om behovet av SfU 1987/88:18lagändring i enlighet med det anförda. Utskottet kan för sin del konstatera att det inte ärtillfredsställande att en försäkrad kan gå miste om rätt tillhandikappersättning på grund av bristande informafion om förmånen. Såsomframhållits i motionen kan problemet dock inte till alla delar lösas genomutökade informationsinsatser. Utskottet delar därför motionärens uppfattningatt retroaktivtiden för rätt till handikappersättning bör förlängas. Utskottetkan inte se att det skulle föranleda några större svårigheter att i efterhandfastställa från vilken fidpunkt rätt till ersättning föreligger men anserändock att retroaktivtiden bör begränsas. En rimlig tid är enligt utskottetsmening den som gäller för barnpension, nämligen föreansökningsmånaden. Vad utskottet med bifall till motion Sf244 således anförtbör ges regeringen till känna. Fr.o.m. slopades den dittillsvarandeinkomstprövningen av änkepensionerna. För den som blivit änka före dennatidpunkt infördes i samband härmed vissa övergångsregler. Om maken avlidit föreden skulle hela änkepensionen inkomstprövas. Hade dödsfalletinträffat 30 juni 1959 omfattadeinkomstprövningen två tredjedelar av änkepensionen. Om dödsfallet slutligeninträffat 30 juni 1960 skulle en tredjedelinkomstprövas. och begär i motionSf212 förslag fill ändring av de nämnda reglerna så att inkomstprövningenslopas. Motionärerna hävdar att nuvarande regler dels är orättvisa, dels medförett ganska stort merarbete för försäkringskassorna. Utskottet har tidigare avstyrkt bifall fill motioner medmotsvarande innehåll (se senast SfU 1985/86:15). Utskottet hänvisade därvidtill att såväl pensionskommittén som pensionsförsåkringskommitténutrett frågan och funnit att sociala skäl knappast kunde åberopas för ettslopande av inkomstprövningen eftersom en sådan åtgärd främst skulle gynna deänkor söm hade andra inkomster vid sidan av änkepensionen. Ändringarna skulledäremot inte vara till någon fördel för de änkor som befinner sig i en ekonomisktsvag situation. Kostnaderna för att slopa inkomstprövningen, som avpensionskommittén beräknades till mer än 10 milj. kr., skulle enligt kommitténkunna användas till mer angelägna ändamål. Eftersom kommittén ladefram förslag om en reformering av efterlevandepensioneringen, som bl.a.innebar att stödet fill efterlevande vuxna gavs en mer behovsinriktadutformning, fann den det inte motiverat att föreslå en åtgärd somfick till följd att änkepensioneringen i dess nuvarande form ytterligareframhävdes. Utskottet anslöt sig till denna bedömning och finner nu inteanledning till ett ändrat ståndpunktstagande. Utskottet avstyrker såledesbifall till motion Sf212. Regeringen har till anslaget D 2. I mofion Sf293 av m.fl. begärs i yrkande 3- under SfU 1987/88:18 förutsättning av bifall till yrkandet i motionen ompensionsfillskott till personer som begärt undantagande från ATP - attriksdagen under anslaget D 2 anvisar 52 . m.fl. begäri motion Sf290 yrkande 3 att till följd av mofionärernas förslag om .höjda grundpensioner och pensionstillskott skall anvisa ett anslag om . , slutligen, begär i motion Sf330yrkande 4 att - till följd av motionärens åtgärdsförslag beträffande folkpensionoch pensionstillskott - till folkpensioner anvisar 480 milj. kr.utöver regeringens förslag eller 53 . Utskottet har ovan avstyrkt de imotionerna Sf293, Sf290 och Sf330 berörda förslagen om olika åtgärder förpensionärer. Till följd härav avstyrker utskottet även bifall till de imotionerna framställda anslagsyrkandena och tillstyrker regeringens förslagtill medelsanvisning till folkpensio- 1. beträffandehöjning av folkpensionens grundbelopp mm.