bet · GB01AU6 · 1987-12-31 00:00:00 — AU om ändring i lagen (1970:741) om statliglönegaranti 1987/88:6 vid konkurs (prop. 1987/88:2) Ibetänkandet behandlas proposition 1987/88:2 om ändring i lagen (1970:741) omstatlig lönegaranti vid konkurs och tre med anledning av propositionen väcktamotioner. I ärendet har yttrande avgivits av lagutskottet (LU 1987/88:3 y, bil.1). Utskottet tillstyrker regeringens förslag till ändring av lönegarantilagen.Utskottet föreslår, i anslutning till vad som anförs i motionerna, att 9 kap. 1§ konkurslagen (1987:672) ändras så att tingsrätt t.o.m. kanbesluta om bevakningsförfarande vid konkurs, om det vid handläggning avlönegarantiärenden kan finnas skäl till detta. Vad gäller formerna för prövningav lönegaranti har en gemensam reservation av företrädarna i utskottet förmoderata samlingspartiet, och fogats till dettabetänkande. Iproposition 1987/88:2 hemställs att antar det av lagrådet granskadeförslaget till lag om ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vidkonkurs med vidtagna ändringar. Lagförslaget fogas till betänkandet som bilaga2. 1987/88:A2av m.fl.(fp) vari yrkas 1. att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om konkursförvaltaresprövningsansvar för samtliga lönegarantianspråk, 2. att - om inte yrkande1 bifalles - hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen (1970:741)om statlig lönegaranti vid konkurs att konkursförvaltare får prövningsansvarför lönegarantianspråk för att säkerställa fortsatt drift vid företaget. 1987/88:A3 av () vari yrkas att beslutar att hos regeringenhemställa om förslag till ändring i lagen om statlig lönegaranti vad avserprövningen av betalning av lönegaranti vid konkurser i enlighet med vad somanförs i motionen. 1987/88:A4 av StigGustafsson m.fl.(s) vari yrkas att som sin AU 1987/88:6 meningger regeringen till känna att vad som anförs i motionen bör beaktas vid detfortsatta arbetet med en översyn av lönegarantilagen. Förfarandetvid prövning av anspråk enligt lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vidkonkurs sker på olika sätt beroende på i vilken form konkursen handläggs.Enligt den nuvarande konkurslagen (1921:225) svarar förvaltaren i en ordinärkonkurs för att utbetalande myndighet - - underrättas om klaralönefordringar och att denna typ av fordringar för löntagarnas räkning bevakasi konkursen. I mindre konkurser handhar kronofogdemyndighetenlönegarantifrågorna i ett från konkursen skilt förfarande. Enligtden nya konkurslagen (1987:672) som träder i kraft ersättsde nuvarande olika handläggningsformerna med en enhetlig konkurshandläggningsform.Bevakningsförfarande i konkurs skall äga rum i princip endast omoprioriterade fordringar kan komma i fråga för utdelning. I övriga konkurserkommer kronofogdemyndigheten att svara för handläggning och bevakning avlönegarantifrågorna. Detta kommer då att ske i ett från konkursen skiltförfarande. Enligtgjorda beräkningar kommer lönegarantifrågor att handläggas avkronofogdemyndigheten i av alla konkurser, mot . Iproposition 1987/88:2 anför föredraganden att de i konkurslagen (1987:672)gjorda förändringarna föranleder ändringar i lagen (1970:741) om statliglönegaranti vid konkurs av i huvudsak formell karaktär. Enligtden nya konkurslagen blir handläggning utan bevakningsförfarande, dvs. denformella handläggningsform som närmast motsvarar mindre konkurs, även formellthuvudregel. Detta bör avspeglas i lönegarantilagen bl.a. genom att nuvarande 6och 7 §§ byter plats. I övrigt innebär ändringarna i lönegarantilagen bl.a. attviss särredovisning blir överflödig, då konkursdomarens uppgifter övertas avtingsrätten, och att paragrafhänvisningar till konkurslagen avser den nyakonkurslagen. Utskottethar inte något att erinra mot de i propositionen föreslagna ändringarna i lagen(1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs. Prövningen av formerna för lönegarantianspråk Ipropositionen redovisar föredraganden också efter vilken inriktning arbetet meden framtida reform av förfarandet vid handläggningen av ärenden om statliglönegaranti vid konkurs kommer att bedrivas. Föredraganden redovisar attlönegarantiutredningen i delbetänkande, (SOU 1986:9) Ny lönegarantilag,föreslagit ändringar av förfarandet vid handläggning av lönegaranti- ärendenoch därvid bl.a, förordat att den prövning av garantianspråk som för AU1987/88:6 närvarande ankommer på kronofogdemyndighet flyttas över tillkonkursförvaltarna. De flesta remissinstanserna som yttrat sig har godtagiteller lämnat utan erinran utredningens förslag i denna del. Dock har åskilligaremissinstanser kritiserat utredningsförslaget bl.a. därför att effektenskulle bli att förvaltarna skulle få en i särskild ordning reglerad uppgift somde inte har. Uppgiften skulle innefatta myndighetsutövning,vilket enligt kritikerna bör ligga på en myndighet. Föredraganden anser att det inte saknas fog för den kritiksom framförts. Starka skäl talar för att uppgiften om prövning avlönegarantiärenden bör ligga på en myndighet. I stället vill föredraganden att,i samråd med berörda myndigheter och organisationer, det närmare övervägs enlösning av handläggningsfrågorna som går ut på att kronofogdemyndigheterna fårprövningsansvaret för alla lönegarantianspråk. En annan anledning att dröja meden reform är, enligt propositionen, att den omorganisation av kronofogdemyndigheternasom skall genomföras skapar nya förutsättningar för enkoncentration av lönegarantihanteringen inom kronofogdemyndigheterna. Medhänsyn härtill lämnar föredraganden inte något förslag till nyttlönegarantisystem i propositionen. I de tre motioner som väckts med anledning avpropositionen förordas att en reform av lönegarantisystemet, med hänsyn tillsåväl arbetstagarnas intressen som effektivitetsskäl, bör inriktas på attöverflytta ansvaret för prövningen av lönegarantianspråken tillkonkursförvaltarna. I motion 1987/88: A2 av m.fl. (fp)anförs att samtliga lönegarantiärenden bör avgöras av konkursförvaltare. Ömdetta inte går att genomföra föreslås en provisorisk ordning som innebär attkonkursförvaltarna skall ansvara för de lönegarantiärenden som förvaltarenkräver att få handlägga för att säkerställa fortsatt drift vid företaget. I motion 1987/88: A3 av () anförs attkonkursförvaltarna bör få ansvaret för prövningen av betalning avlönegarantin, då möjligheter därigenom skapas för ett snabbt och effektivtförfarande vid besluten. I motion 1987/88: A4 av m.fl. (s) erinras omatt kronofogdemyndigheterna omorganiseras först från , varfördet är olämpligt att nu föra över nya arbetsuppgifter till dessa myndigheter.Med hänsyn härtill bör möjligheterna utvidgas för domstol att besluta ombevakningsförfarande, i första hand då för de situationer där ett smidigareförfarande är betydelsefullt för arbetstagarna. I motionen anförs vidare attden nya konkurslagen bör ändras så att bevakningsförfarande kan anordnas, omdet finns skäl till detta med hänsyn till arbetstagarnas fordran på lön ellerersättning. Det anförda bör beaktas vid det fortsatta arbetet med en översyn avlönegarantilagen. har berett lagutskottet tillfälleatt yttra sig i ärendet. framhåller i sitt yttrande att kronofogdemyndigheternamed sin nuvarande organisation generellt sett inte torde ha de resurser somkrävs för att de skall tillföras flera och kanske mer kompliceradelönegarantiärenden. Därför föreslår lagutskottet att konkursförvaltarnaövergångsvis bör ges möjlighet att handlägga lönegarantianspråk när det 1* 1987/88. krävs med hänsyn tillföretagets fortsatta drift och arbetstagarnas intressen. AU 1987/88:6 Medhänsyn härtill förordar lagutskottet att 9 kap. 1 § konkurslagen (1987:672)ändras så att domstolen kan ge förvaltarna denna möjlighet. Motbakgrund av lagutskottets bedömning att kronofogdemyndigheterna för närvarandeinte har de resurser som krävs, om de tillförs fler och mer kompliceradelönegarantiärenden, ansluter sig arbetsmarknadsutskottet till förslaget ilagutskottets yttrande. Innebörden blir då att tingsrätterna övergångsvis börges möjlighet att besluta om bevakningsförfarande i enlighet med det förslagtill ändring av 9 kap. 1 § konkurslagen (1987:672) som lagutskottet förordat isitt yttrande. Lagregeln bör dock, enligt arbetsmarknadsutskottets mening,kompletteras med en bestämmelse som innebär att detta tillägg skall gällat.o.m.den 30 juni 1988. Utskottets förslag innebär att kronofogdemyndigheternages för förberedelser i form av utbildning m.m. för att på ettkompetent sätt kunna handlägga de lönegarantiärenden som tillkommer medanledning av ikraftträdandet av den nya konkurslagen. Som tidigare nämnts ärockså avsikten att den nya kronofogdeorganisationen skall träda i kraft den 1juli 1988. Beträffandetillämpningen av den nya bestämmelsen vill utskottet ansluta sig tilllagutskottets yttrande och framhålla att domstolen i allmänhet bör kunna läggaförvaltarens uppgift om behovet av ett bevakningsförfarande till , grund förbeslutet. Någon prövning av frågan huruvida driften av företaget bör fortsättaeller ej bör således inte göras av domstolen. Däremot kan det finnas skäl fördomstolen att under hand inhämta tillsynsmyndighetens syn på saken. anför är det inte meningen att bevakningsförfarande alltid skallanordnas vid företagets fortsatta drift. Det bör krävas att det är av betydelseför den fortsatta. driften att förvaltaren handlägger lönegarantifrågorna.Därvid bör även arbetstagarnas intressen av att frågorna handläggs avkonkursförvaltaren tillmätas betydelse. En annan omständighet som bör beaktasär om förvaltarens befattning med lönegarantifrågorna ger ett smidigareförfarande än om frågorna handläggs vid kronofogdemyndigheten.Bevakningsförfarandet bör därför aktualiseras främst när det är fråga omkonkursdrabbade företag med många anställda eller företag därlönegarantifrågorna kan vara komplicerade. Utskottetvill slutligen i Hkhet med lagutskottet tillägga att vad som ovan anförtsendast avser anordnande av bevakningsförfarande med hänsyn till handläggningenav lönegarantiärenden. I övrigt äger vad som uttalats i förarbetena tillkonkurslagen giltighet. Meddet anförda kan de i ärendet behandlade motionerna anses till viss del varatillgodosedda. Propositionen föranleder i övrigt inte några uttalanden frånutskottets sida. 1. beträffandeändringar i lönegarantilagen att antar det tillproposition 1987/88:2 fogade förslaget till lag om ändring i lagen (1970:741)om statlig lönegaranti vid konkurs, 2. heUäffandeprövning av formerna för lönegarantianspråk att medanledning av motionerna 1987/88:A2, 1987/88:A3 och 1987/88:A4 antar följande Förslagtill AU 1987/88:6 Lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 1 §konkurslagen (1987:672) skall ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 1987:672 Föreslagen lydelse Rätten får efter framställning från Rätten får efter framställning från konkursförvaltarenbesluta att be- förvaltaren besluta att bevaknings-vakningsförfarande skall ägarum i förfarande skall äga rum i konkur-konkursen. Bevakning bör äga rum, sen.Bevakning bör äga rum, om om fordringar utan förmånsrätt kan fordringar utanförmånsrätt kan an-antas erhålla utdelning i konkursen. tas erhållautdelning i konkursen. Utöver vad som följer av första stycket bör under tidenden 1 januari-den 30 juni 1988 bevakningsförfarande äga rum om det med hänsyntill handläggningen av ärenden enligt lagen (1970:741) om statlig lönegarantivid konkurs finns skäl för det. Denna lag gäller i fråga om 9 kap.1 § andra stycket till utgången av . Närvarande: (), (), LahjaExner (s), (), (), (), (), (), (), (), SvenLundberg (s), (m), (), () ochKad-Erik (vpk). Prövning av formerna för lönegarantianspråk (mom. 2) (), (), (),Chadotte (), (), () och () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjarmed "Mot bakgrund" och slutar med "" bort haföljande lydelse: Utskottet tar först upp huvudfrågan, dvs. prövningen av anspråkenligt lönegarantilagen. I propositionen förespråkar AU 1987/88:6 föredragandenatt när man gör en handläggningsreformbör den leda till att prövningen avlönegarantianspråk utan undantag skall ankomma på kronofogdarna.Lönegarantiutredningens av de flesta remissmyndigheterna understödda förslaggår däremot ut på att prövningen i samtliga fall - även de som handläggsav kronofogdarna - skall fullgöras av konkursförvaltarna. Yrkandenai motionerna 1987/88:A2 av m.fl. (fp) och 1987/88:A3 avElving () innebär att utredningens förslag i den nu aktuella delenbör fullföljas. Även m.fl. (s) anser i motion 1987/88: A4 attutredningsförslaget såväl ur arbetstagarnas som samhällets synvinkel är enbättre lösning än den som förordas i propositionen. Denna ståndpunkt motiverasutförligt i motionen. Iföreliggande fråga anförs i den till lagutskottets yttrande (LU 1987/88:3 y)fogade avvikande meningen från m,fp,c följande: Konkursförvaltarna, som underhela konkursens förlopp har en direkt kontakt med konkursförfarandet, harbättre förutsättningar än kronofogdemyndigheterna att handlägga anspråk påstatlig lönegaranti. Förvaltarens nära kontakt med företaget och dess anställdaunder konkursens gång leder till det säkraste underlaget för att bedöma anspråkenligt lönegarantin. En ordning som innebär att den som svarar för utredningenav företagets tillgångar och skulder också svarar för prövningen av de skuldersom föranleder anspråk enligt lönegarantin medför dessutom att dubbelarbete ochonödig byråkrati undviks. En sådan ordning innebär även en tydligareansvarsmarkering. Att som förespråkas i propositionen gekronofogdemyndigheterna det formella ansvaret för prövningen, medan ansvaret ipraktiken ändå kommer att finnas hos förvaltarna, medför en olämpliguppsplittring av ansvaret. Detframhålls vidare i den avvikande meningen att en stabilare hantering avlönegarantiärenden uppnås, om samma förfarande tillämpas oavsett konkursenshandläggningsform. Ett sådant system torde för övrigt vara betydligt mindreresurskrävande än det som förespråkas i propositionen. I sammanhanget bör ocksåpoängteras att konkursreform medfört att förvaltaruppdragen harkoncentrerats till personer som speciahserat sig på konkursförvaltning.Förvaltarna har därför bättre kunskaper och erfarenhet än tidigare när detgäller den lagstiftning som anknyter till förhållandena i konkurs.Konkursförvaltarna ansvarar inom ramen för tillsynsmyndighetenskontroll för prövningen av lönegarantianspråk i ordinära konkurser. Med hänsynhärtill kan några principiella invändningar knappast resas mot förvaltarnasmyndighetsutövning i de aktuella ärendena. Vadsom anförts av motionärerna och av lagutskottets m-, fp- och c-ledamöter visarenligt arbetsmarknadsutskottets mening på ett övertygande sätt att ansvaretför prövningen av lönegarantianspråk vid samtliga konkurser i fortsättningenbör åvila konkursförvaltarna. Detta överensstämmer med den ordning somförordats av lönegarantiutredningen och har fått stöd av en bred remissopinion.En kommande reformering av handläggningen av lönegarantisystemet börföljaktligen ske i enlighet härmed. bör med tillstyrkan av motionernai motsvarande delar som sin mening bringa det nu anförda till regeringenskännedom. Detåterstår härefter att överväga de anordningar som behöver tillskapas AU1987/88:6 för tiden , då den nya konkurslagen träder i kraft,fram till dess en reformerad handläggningsordning kan börja fungera. Utgångspunktenför dessa överväganden bör vara att man som en provisorisk lösning får godtaatt ansvaret för att pröva lönegarantianspråken övergångsvis knyts till den nyakonkurslagens bestämmelse om anordnande av bevakningsförfarande. Detta leder ioch för sig till att konkursförvaltarna kommer att hantera lönegarantiärendenai alla de konkurser i vilka bevakningsförfarande anordnas. I praktiken kommerdock ett större antal ärenden än att avgöras avkronofogdemyndigheterna. I en till lagutskottet och arbetsmarknadsutskottetställd skrivelse har utttryckt farhågorför att förslaget kommer att medföra att förvaltarna går miste om sin nuvarandemöjlighet att handlägga lönegarantianspråk för att därigenom säkerställafortsatt drift av konkurs-drabbade företag. Skälettill detta är att den nya konkurslagen inte anses medge attbevakningsförfarande anordnas av den anledningen att det med hänsyn till detkonkursdrabbade företagets fortsatta drift är motiverat att konkursförvaltarenfår handlägga uppkommande lönegarantianspråk. Om ingen åtgärd vidtas kommerprövningen i dessa fall att överföras till kronofogdemyndigheterna. Detstrider emellertid mot de intentioner utskottet ovan har gett uttryck för attnu flytta över ytterligare ärenden till kronofogdemyndigheterna. Dessutomtillkommer att man inom lagutskottet, såvitt framgår av yttrandet, är ense omatt kronofogdemyndigheterna med sin nuvarande organisation generellt sett intehar de resurser som krävs för att ta hand om fler och kanske mer kvalificeradelönegarantiärenden. Detanförda leder till slutsatsen att konkursförvaltarna i avvaktan på en slutligreform bör ges möjlighet att handlägga lönegarantianspråk även i de konkurser ivilka bevakningsförfarande inte anordnats, när det krävs med hänsyn tillföretagets fortsatta drift och arbetstagarnas intressen. I den avvikandemeningen från lagutskottet förordas att en kompletterande bestämmelse härominfogas i lönegarantilagen. Arbetsmarknadsutskottetdelar i denna lagtekniska fråga uppfattningen att den kompletterandebestämmelsen av systematiska skäl borde ha sin plats i lönegarantilagen. Medhänsyn till den korta tid som står till buds för att lösa dennalagstiftningsfråga och till att frågan kompliceras av dess nära samband med dennya konkurslagen har utskottet likväl stannat för att den behövliga regleringenbör ske inom ramen för sistnämnda lag. I lagutskottets yttrande harpresenterats ett färdigt förslag till bestämmelse, som synes tillgodose detsyfte som här är primärt, nämligen att ge konkursförvaltarna ett i förhållandetill dagsläget oförändrat utrymme att hantera lönegarantiärendena. Lagförslagetframläggs nedan i hemställan för godkännande. Någon tidsbegränsningav bestämmelsen bör inte göras, utan den förutsätts gälla tills regeringen harlagt fram förslag till en lönegarantireform i enlighet med vad som förordats idet föregående och denna reform har trätt i kraft. delsatt den del av utskottets yttrande på s. 4 som börjar med "Med det"och slutar med "utskottets sida" bort ha följande lydelse: Det ovan anförda innebär att utskottet tillstyrker de iärendet föreliggande AU 1987/88:6 motionerna. I fråga om propositionen i nuaktuell del hänvisas till det ovan föreslagna tillkännagivandet tillregeringen. dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande prövning av formerna för lönegarantianspråkatt med bifall till motionerna 1987/88:A2, 1987/88:A3 och 1987/88:A4 a) som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört om formerna för prövning avlönegarantianspråk, b) antar följande Lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 1 §konkurslagen (1987:672) skall ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 1987:672 Föreslagen lydelse Rätten får efter framställning från Rätten får efter framställning från konkursförvaltarenbesluta att be- konkursförvaltaren besluta att bevakningsförfarande skall ägarum i vakningsförfarande skall äga rum i konkursen. Bevakning bör äga rum,konkursen. Bevakning bör äga rum, om fordringar utan förmånsrätt kan omfordringar utan förmånsrätt kan antas erhålla utdelning i konkursen. antaserhålla utdelning i konkursen ellerom det med hänsyn till handläggningen av ärenden enligt lagen (1970:741) omstatlig lönegaranti vid konkurs finns skäl för det. Lagutskottetsyttrande au i987/88:6 om ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vidkonkurs (prop. 1987/88:2) har berett lagutskottet tillfälleatt yttra sig över proposition 1987/88:2 om ändring i lagen (1970:741) omstatlig lönegaranti vid konkurs jämte de med anledning av propositionen väcktamotionerna 1987/88:A2 av m.fl. (fp), 1987/88:A3 av ElvingAndersson (c) och 1987/88:A4 av m.fl. (s). Lagutskottetfår anföra följande. I propositionen framläggs förslag till sådana ändringar ilönegarantilagen som föranleds av den nya konkurslagen (1987:672). Ändringarnaföreslås träda i kraft med konkurslagen, dvs. Enligt nuvarande regler är förfarandet vid prövning avlönegarantianspråk kopplat till de två handläggningsformer för konkurs -ordinär resp. mindre konkurs - som finns enligt nu gällande konkurslag(1921:225). I en ordinär konkurs åligger det förvaltaren att underrätta denutbetalande myndigheten - - om klara lönefordringar samt att förlöntagarnas räkning bevaka samma fordringar i konkursen. Om förvaltaren ansersig inte kunna godta ett löneanspråk, ankommer det på löneborgenären att bevakasin fordran på sedvanligt sätt. Fordringen får, efter framställd anmärkning,prövas på samma sätt som andra tvistiga fordringar i konkursen. I eri mindre konkurs - av allakonkurser -handhas däremot lönegarantifrågorna av kronofogdemyndigheten. Prövningenav anspråk på betalning enligt garantin sker hos kronofogdemyndigheten i ettfrån konkursen skilt förfarande. Enligt den nya konkurslagen ersätts systemet med olikahandläggningsformer med en enhetlig handläggningsform. Detbevakningsförfarande som alltid äger rum i ordinär konkurs skallockså kunna anordnas, dock först efter särskilt beslut avkonkursdomstolen. Bevakning bör normalt äga rum endast om oprioriteradefordringar kommer i fråga för utdelning. I propositionen redovisas till en början efter vilkeninriktning arbetet med en framtida reform av förfarandet vid handläggningen avärenden om statlig lönegaranti vid konkurs kommer att bedrivas.Departementschefen erinrar om att lönegarantiutredningen i sitt delbetänkande(1986:9) Ny lönegarantilag lämnat förslag till ändringar av förfarandet vidhandläggningen av lönegarantiärenden och därvid bl. a. förordat att denprövning av lönegarantianspråk som ankommer påkronofogdemyndigheterna skall flyttasöver till konkursförvaltarna. Förslaget i denna del har godtagits eller AU1987/88:6 lämnats utan erinran av de flesta av de remissinstanser som yttratsig, men Bilaga 1 åtskilliga remissinstanser har kritiserat det.Departementschefen anser att det inte saknas fog för den kritik som harframförts. Enligt departementschefens uppfattning talar starka skälför att prövningen av lönegarantianspråk bör anförtros en myndighet.Departementschefen vill därför inte förorda att utredningens förslag genomförsutan avser att i samråd med berörda myndigheter och organisationer närmareöverväga en lösning av förfarandefrågorna som går ut på attkronofogdemyndigheterna får prövningsansvar för alla lönegarantianspråk. Enannan anledning att dröja med en reform är enligt propositionen att den omorganisationav kronofogdemyndigheterna som skall genomföras skapar nyaförutsättningar för att genomföra en koncentration av lönegarantihanteringeninom kronofogdemyndigheterna. Något förslag till ett nytt lönegarantisystemlämnas således inte i propositionen. Förslagen i propositionen innebär såvitt nu är av intresseatt det nuvarande systemet för handläggning av lönegarantifrågor behålls, dvs.att handläggningsformen blir beroende av om bevakningsförfarande anordnaseller ej. I övrigt skall lönegarantianspråk prövas av kronofogdemyndigheten. Ipropositionen konstateras att förslaget medför att flera lönegarantiärenden änför närvarande får avgöras av kronofogdemyndigheterna. I samtliga tre motioner som väckts med anledning avpropositionen förordas att en reform av lönegarantisystemet, med hänsyn tillsåväl arbetstagarnas intressen som effektivitetsskäl, bör inriktas på attöverflytta ansvaret för prövningen av lönegarantianspråken tillkonkursförvaltarna. Motionärerna i motionerna A2 och A4 yrkar att vad somanförs i resp. motion skall ges regeringen till känna, och i motion A3 begärsförslag i enlighet med vad som anförs i motionen.