bet · GB01TU16 · 1987-12-31 00:00:00 — I motionerna framhålls som motivering för höjningar avtillåten hastighet bl.a. att vägarna och väghållningen har förbättrats och attbilarna har blivit bättre . Motorvägarna torde vara de säkraste av våra vägar.Emellertid gör ökad hastighet att olyckorna blir svårare. Då vi i vårt landvidare har motorväg på jämförelsevis korta sträckor skulle vi få tväraförändringar i trafikrytmen om tillåten hastighet på motorvägssträckorna skullevara . Med hänsyn till det nu anförda och till att luftföroreningarnafrän bilarna blir större med ökade hastigheter avstyrker utskottetmotionsförslaget att skall tillåtas som högsta hastighet på våramotorvägar. I betänkande /88:1 (s. 8-9) behandlade utskottetmotionsförslag som var likartade med dem som framförs i motionerna T85 (m) ochT89 (m). Utskottet redogjorde för överväganden som ligger till grund förnuvarande hastighetsgränser och framhöll att TSV följer hastighetsutvecklingenoch gör de översyner av hastighetsgränserna som föranleds härav, Bl.a. framhöllutskottet att TSV genomför en mera allmän översyn av systemet medhastighetsgränser och att resultat från detta översynsarbete beräknas föreliggaunder . Det kan här nämnas att vissa i denna översyn ingåendefältmätningar i numera har slutförts. Utskottet föreslog att dei /88:1 aktuella,motionerna om översyn av hastighetsgränserna skullelämnas utan särskild åtgärd av . Även syftena med de nu aktuella förslagen i motionerna T85(m) och T89 /88:16 (m) samt i T412 (m), såvitt avser yrkandena 2 och3, torde tillgodoses genom den uppföljning av hastighetsgränser som TSV gör ochbör därför kunna lämnas utan särskild åtgärd av . Det kan i detta sammanhang nämnas att man inom TSVöverväger en förenkling av skyltningen av tillåten hastighet på vägarna.Förslag som har diskuterats har bl.a. varit att införa vägmärken förtättbebyggt område och slopa utmärkningen för bashastigheten () resp.att utom tättbebyggt område endast ha vägmärken för avvikelser från bashastigheten. Hastighetsgränsen för bil med husvagn För en bil med en husvagn av vanlig typ gäller enligt 66 §VTK att högsta tillåtna hastighet är - i den mån inte lägre hastighetgäller för vägen. I motionerna T85 (m) och T439 (m) begärs (yrkande 18 resp.7) att hastighetsgränsen för bil med husvagn skall höjas . Sommotivering för en höjning av hastighetsgränsen framhålls bl.a. att husvagnarnahar utvecklats i tekniskt avseende samt att trafiksäkerheten skulle förbättrasgenom att antalet omkörningar skulle bli färre. Utskottet avstyrkte i /88:1 (s. 9-10) ettmotionsförslag som var likartat med de här aktuella. Utskottet hänvisade tillatt det dåvarande i betänkandet (SOU 1966:41)Fordonskombinationer-Längder och hastigheter bl.a. hade framhållit att vidinbromsning av bil med husvagn s.k. fällknivsverkan genom påskjutskraften frånsläpvagnen hade visat sig uppstå mycket snabbt och vara svår att bemästra samtatt för en kombination med bromsad släpvagn hade visat sig vara ensäker hastighet vid normalt väglag, en godtagbar hastighet men /timen hastighet som inte kunde rekommenderas. Någon anledning till ändrat ställningstagande av utskotteti frågan om höjning av hastighetsgränsen för bil med husvagn finns inte. De häraktuella motionsförslagen avstyrks således. I motionerna T85 (m) och T439 (m) begärs (yrkande 19 resp.8) att hastighetsgränsen vid bogsering skall höjas 'till 40km/tim. Det framhålls bl.a. att fordonsekipage vid bogsering utgör ettbetydande hinder för den övriga trafiken på grund av den låga hastighet varmedde får framföras. Den höjdes genom ändring i 66 § VTK (SFS1985:380) hastighetsgränsen för bil med efterfordon i sådan kombination som motionärerna torde avse, dvs. en bil bogserar med draglina ett annat fordon. Erfarenheter av denna höjning av hastighetsgrän sen bör enligt utskottets mening avvaktas innan en ytterligare höjning övervägs. I sammanhanget måste bl.a. beaktas att bromssträckan förlängs för efterfordonet vid en höjd hastighet. Utskottet kan således inte biträda motionsförslagen. De avstyrks sålunda. Ungefär hälften av dagens trafik går med hastigheter överde tillåtna. Beräkningar som har gjorts av statens väg- och trafikinstitut(VTI) visar att ca 200 människoliv skulle kunna sparas om ingenöverskred hastighetsgränserna (SOU 1987:43 s. 36). Ätgärder mothastighetsöverträdelser är sålunda mycket angelägna. Som föredraganden framhåller i den trafikpolitiskapropositionen krävs det breda och samordnade insatser mot för höga hastigheter.Man måste, som han påpekar, arbeta med olika slags åtgärder såsom informationtill trafikanterna, skärpt övervakning, skärpta straff samt regler för körkortsåterkallelsem.m. I det föregående har i korthet redovisats föredragandens förslag om olikaåtgärder för hastighetsanpassning. Föredraganden redogör närmare för förslagenpå s. 211-214 i propositionen. Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att riksdagen- med anledning av motionsyrkanden om åtgärder mot hastighetsöverträdelser medhänsyn till bilavgasernas negativa miljöeffekter och det ökade antalettrafikolyckor-på förslag av utskottet under förra som sin mening gavregeringen till känna att hastighetsövervakningen på vägarna borde förstärkasoch sanktionerna mot hastighetsöverträdelser skärpas (/87:1 s. 12 och28, rskr. Försöksverksamhet med nedsatta hastigheter 1 motion T75 (fp) begärs (yrkande 1) en försöksverksamhetmed nedsatta hastigheter med skärpt övervakning av hastigheterna med användandeav nya metoder. Försöksverksamheten bör enligt motionärerna komma till ståndgenom samverkan mellan VTI samt trafikpolisen, naturvårdsenhetoch i . Speciella mätningar i natur ochvägslitage m.m. utefter mellan och föreslås. genomförde tillsammans med VTI år 1986en undersökning av effekten av ökad hastighetsövervakning i tätort.Allmänheten informerades först om att intensifierad hastighetsövervakningskulle äga rum. Därefter gjordes mätningar av hastigheterna och fordonsförareintervjuades för att deras attityder skulle utrönas. En rapport omundersökningen beräknas komma att framläggas . Genomförandet av denna undersökning visar att man inom VTIoch polisen är öppna för att göra undersökningar av det slag som motionärernaönskar. Motionsförslaget bör därför inte föranleda något initiativ från riksdagenssida utan kan avslås. Utrustning för automatiserad hastighetsövervakning Som nämnts i det föregående förutskickar föredraganden attpolisens utrustning för hastighetsövervakning skall moderniseras och nämnerdärvid bl.a. utrustning för automatiserad hastighetsövervakning. I motion T85 (m) anförs bl.a. att det är mycket viktigtatt rättssäkerhetsas pekterna belyses noggrant vid ändring av och införande av ny teknik för hastighetsövervakningen. Motionärerna framhåller att de motsätter sig t.ex. 13 användandeav obemannade, stationära radarkontroller med videoupptag- /88:16ning samt begär (yrkande 20) att som sin mening skall ge regeringentill känna vad de anfört i här aktuellt avseende. ' () har på uppdrag av regeringenutrett förutsättningarna för att införa automatiserad hastighetsövervakning. avgiven rapport över uppdraget avråder, RPS från införandeav automatiserad hastighetsövervakning med hänsyn till att en sådan övervakningförutsätter införande av ett strikt ansvar för fordonsägaren för ~hastighetsöverträdelser. RPS framhåller att och regeringen har ,vidtagit eller initierat vissa åtgärder som med största sannolikhet innebäratt. hastighetsproblemet ända kan begränsas. RPS rapport rerhissbehandlas . Mot dennabakgrund synes motionsförslaget kunna lämnas utan särskild åtgärd. Bland vidtagna åtgärder som sannolikt innebär atthastighetsproblemet kan begränsas framhåller RPS bl.a. beslut (prop.1987/88:49, , rskr. 90) att genom lagen (1988:15) om förbud motradarvarnare, vilken träder i kraft den , förbjuda tillverkning,innehav, överlåtelse och användning av radarvarnare. Sådana används avbilförare för att undgå upptäckt vid hastighetsöverträdelser. I motionerna T85 (m) och T439 (m) begärs (yrkande 11 resp.2) att förbudet mot radarvarnare skall upphävas. I motion T85 (m) hävdas detatt ' införandet av förbudet saknar förankring i människornasrättsmedvetande. framhöll då utskottet behandlade frågan om förbud mot . radarvarnareär det uppenbart att hastighetskontroller med hjälp av radar mister sin effektom bilisterna genom att använda radarvarnare uppmärksammar kontrollerna iförväg. Det beslutade förbudet bör därför inte ändras. Utskottet avstyrkersåledes motionsförslagen. antog vissa ändringar i 16 §KKL som bl.a. innebär att återkallelse av körkort skall ske i större utsträckning än vad som har varit fallet vid grova hastighetsöverträdelser (prop. 1985/86:115, , rskr. Ändringarna i nu nämnt avseende trädde i kraft . Före dessa ändringar ansågs överskridande med utgöra grund för återkallelse av körkortet, men vid en dylik, enstaka hastighetsöver trädelse hade dock oftast varning ansetts vara en, tillräckligt ingripande åtgärd. Rörde det sig om ett ännu större hastighetsöverskridande () hade körkortet i flertalet fall återkallats - i vart fall omöverskridan det hade ägt rum inom tättbebyggt område. 'skall emellertid överskridanden av den tillåtna hastigheten med mer än vara av den arten att tillämpning av bestämmelserna om återkallelse av körkort i numera 16 § p. 3 KKL bör komma i fråga. I vissa fall - vid begränsningar till låga hastigheter såsom t.ex. utanför skolor m.m. - skall redan ett överskridande med kunna anses vara av den karaktären att återkallelse bör komma i fråga (prop. 1985/86:115 s. 9). I betänkandet /88:1 (s. 12-13) behandlade utskottetmotionsför- /88:16 slag vari begärdes att skärpningen av KKL skulleupphävas. Motionärerna kritiserade att körkort återkallades utan tillräckligahänsyn till den enskildes förhållanden. Körkortet hade, påpekade motionärerna,betydelse för den enskilda individens möjlighet att fungera väl i vardagen. Utskottet avstyrkte motionsförslaget och framhöll att -innan erfarenheter av effekter i olika avseenden av skärpningen av KKL hadevunnits - det inte fanns någon anledning för utskottet att ändra sin tidigareuttalade mening att användning av körkortsåterkallelse var en viktig åtgärd närdet gäller att bryta olycksutvecklingen på vägarna. Utskottet anfördeemellertid att utskottet ville - liksom föredragande departementschefen gjordei anslutning till förslaget om ökad användning av återkallelseinstitutet vidgrova hastighetsöverträdelser (prop. 1985/86:115 s. 9) - erinra om attkörkortslagstiftningen allmänt förutsätter en individualiserad bedömning.Vidare framhöll utskottet med skärpa att bedömningen i en fråga omkörkortsåterkallelse kan -och bör - påverkas av omständigheterna i det enskildafallet. I de nu aktuella motionerna T85 (m) och T439 (m) begärs(yrkandena 10 resp. 1) återigen att skärpningen av KKL skall upphävas. Enligtmotion T85 (m) har utskottets uttalande i /88:1 inte lett till någonmärkbar förändring i praxis när det gäller hänsyn till förhållandena i deenskilda fallen då återkallelse av körkort har aktualiserats. Med hänsyn till den korta tid som har gått sedan utskottetgjorde uttalandet i /88:1 är utskottet inte berett att nu biträda motionernapå annat sätt än att utskottet med största skärpa vill erinra om vad utskottetanförde i nämnda betänkande. Utskottet förutsätter att regeringen noga följerfrågan om återkallelse av körkort. Med hänsyn till det anförda torde motionsförslagen kunnalämnas utan särskild åtgärd av . För att t.ex. en bilförare skall kunna ställas till ansvarför s.k. rattonykterhet enligt lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrotträcker det med att alkoholkoncentrationen i hans blod under eller efter färdenuppgick till 0,5 men ej till . Vid högre alkoholkoncentration iblodet blir det fråga om ansvar för rattfylleri. Sänkning av den nedre gränsen för ansvar förrattonykterhet Föredraganden påpekar att risken för olyckor ökar mätbartredan vid en alkoholkoncentration i blodet som är lägre än . Hananmäler att chefen för överväger en sänkning av den nedregränsen för ansvar för rattonykterhet och att förslag om detta kan komma attföreläggas regeringen . I motion T66 (vpk) begärs (yrkande 26) att ett förslag omsänkt nedre gräns för ansvar för rattonykterhet skall läggas fram . Justitieministern förutskickade i budgetpropositionensbilaga 4 (s. 26) att frågan om sänkning av straffbarhetsgränsen för trafiknykterhetsbrott skulle behandlas i anslutning till att fråga om att ersätta blodprov med prov av ji utandningsluftensom rättsligt bevismedel i trafiknykterhetsbrott skulle /88:16beredas i . Beskedet i den trafikpolitiska propositionen attförslag kan komma att föreläggas regeringen bör enligtutskottets mening kunna tillgodose syftet med motionsyrkandet. Skärpta åtgärder mot dem som kör alkoholpåverkade I motion T65 (fp) anförs att det behövs skärpta åtgärdermot dem som kör alkoholpåverkade. De som återfaller i rattonykterhet måste,framhåller motionärerna, behandlas och kontrolleras så att risken för återfallminime-ras. Motionärerna begär (yrkande 21) att som sin mening skallge regeringen detta till känna. Föredraganden har förutskickat en rad åtgärder som innebärskärpta åtgärder mot dem som kör alkoholpåverkade eller som misstänks för attgöra detta. Som redan nämnts har en sänkning av straffbarhetsgränsenför trafiknykterhetsbrott och användning av luftutandningsprov i stället förblodprov som bevismedel förutskickats. Utredningen (K 1986:01) om vissa körkortsfrågor avgav underhösten 1987 betänkandet (SOU 1987:43) Snabbare körkortsingripanden m.m. Utredningenföreslår åtgärder som skall möjliggöra snabbare körkortsingripanden mot föraresom inte följer väsentliga trafikregler. Utredningen föreslår bl.a. att den somhar dömts för trafiknykterhetsbrott och som har fått sitt körkort återkallatskall, för att få körkort på nytt, visa genom blod- och psykologtester att haninte missbrukar alkohol. Sedan körkort erhållits skall körkortshavaren underen tvåårsperiod vid återkommande tillfällen - också genom blod- ochpsykologtester - visa att återfall i missbruk av alkohol inte har skett.Föredraganden anför att han avser att återkomma till regeringen med förslag pådetta område. I avvaktan på förslag av regeringen till åtgärder börmotionsförslaget lämnas utan särskild åtgärd. Om trafikanternas möjlighet att inhämta information Som nämnts föreslår föredraganden bl.a. att ett krav skallinföras på att lätta och tunga lastbilar samt bussar skall medföra reflexsele.Förslaget grundas på ett förslag av om attyrkesförare i vissa situationer skall använda reflexsele, vilket förslag harremissbehandlats. I motion T95 (c) begärs (yrkande 13) att krav på attmedföra reflexsele inte skall införas beträffande lastbilar. Motionären anseratt det inte är rimligt att kräva att alla lätta och tunga lastbilar skallmedföra reflexsele. Medförande av sådan bör enligt motionären stimuleras genomrekommendationer av TSV. Användande av reflexsele då en förare under mörker måstevistas på vägen vid sitt fordon torde minska olycksrisker. Sålunda har enligt föredraganden TSV i sitt yttrande i ärendet angett att en 16 förare dödadesoch sex skadades vid olyckor i fall där reflexsele skulle ha /88:16kunnat minska risken. Föredraganden anför att det är möjligt att'man medinformation och rekommendationer successivt kan öka förståelsen för användandeav reflexsele, men för att förarna skall ha tillgång till sådan bör ett kravinföras. Utskottet instämmer med föredraganden i detta och har således intenågot att erinra mot den av honom förordade riktlinjen beträffande medförandeav reflexsele. Därmed avstyrks motionsförslaget. Utskottets sammanfattande syn på de förordade riktlinjerna Som utskottets sammanfattande syn på de av föredragandenförordade riktlinjerna för trafiksäkerhetsarbetets fortsatta bedrivande villutskottet framhålla följande. Trafiksäkerhetsarbetet är mycket angeläget. När det gällertrafiksäkerhet på väg visas detta bl.a. av att det samladetrafiksäkerhetsarbetet sedan omläggningen till högertrafik år 1967uppskattningsvis har räddat 17 000 liv och förhindrat mer än en halv miljontrafikskador. Trots att stora resurser av olika slag läggs ned påtrafiksäkerhetsarbetet inträffar olyckor som medför dödlig utgång samtsvårare och lindrigare personskador. I inledning- -en till propositionensavsnitt om Säkrare trafik lämnas en rad uppgifter om olycksutvecklingen. Somframgår av dessa uppgifter har emellertid inneburit att entidigare utveckling med ökade olyckor har brutits och att antalet dödade ochskadade har minskat. Som föredraganden framhåller måste denna förbättring fortsättaoch arbetet med att förbättra trafiksäkerheten intensifieras. Även när detgäller sjö-, flyg- och järnvägstrafiken är det - som föredraganden framhåller- väsentligt att trafiksäkerhetsarbetet bedrivs med ökad kraft och intensitet.Även om riskerna för olyckor inom dessa trafikgrenar är mindre än inomvägtrafiken kan varje olycka dock få svåra konsekvenser med hänsyn till att detär fråga om masstransporter m.m. De av föredraganden förordade riktlinjerna förtrafiksäkerhetsarbetets fortsatta bedrivande synes väl ägnade att ligga till grund för arbetet med att förbättra trafiksäkerheten på väg samt inom sjö-, flyg- ochjärnvägstrafiken. Någon erinran mot huvuddragen i dessa riktlinjer har inte framkommit i motionerna. Utskottet föreslår därför att lämnar de förordade riktlinjerna utan erinran. ' 3 Vissa vägtrafikfrågor m.m. Högersväng i korsning med rött ljus 1 motionerna T85 (m) och T439 (m) tas upp fråganom högersväng i korsning med rött ljus. Motionärerna begär (yrkande 23 resp. 9) att man närmare skall' överväga om det i en vägkorsning med fordonssignal som visar röd signalbild inte ändå skall kunna vara tillåtet att åt höger köra in pä den korsande vägen, dock med väjningsplikt mot fordon som med samma färdriktning framförs på denna väg. I motion T85 (m) framhålls bl.a. att det av miljöskäl är viktigt att minskaantalet stopp för bilar. 2 I987/8S. Utskottet anser att undantag från förbudet att köra motrött ljus i /88:16 fordonssignal inte bör kunna komma i fråga. Undantagskulle bl.a. kunna leda till att respekten för rött ljus i trafiksignal överhuvud taget skulle minska. Genom att i vägkorsningar, där så är lämpligt,inrätta körfält för högersvängande trafik liksom genom andra dylikaarrangemang kan man enligt utskottets mening uppnå en smidig avledning avtrafik åt höger. Utskottet avstyrker således motionsförslagen. Användning av mobiltelefon i motordrivna fordon I två motioner tas upp frågor om användning avmobiltelefon i motordrivna fordon. I motion T421 (c) begärs bestämmelser omanvändandet och i motion T709 (m,c) begärs att det skall krävas att s.khead-set används vid telefonering. Head-set beskrivs som bestående av en hörlurvid ena örat och en mikrofon vid munnen. Motionärerna framhåller att bilföraresom telefonerar i bilen riskerar att brista i uppmärksamhet på trafiken, och devill med sina förslag minska dessa risker. Utskottet behandlade och avstyrkte i /88:1 (s.14-15) ett motionsförslag som hade samma syfte som de nu aktuella förslagenhar. Utskottet framhöll att grundregeln i 5 § första stycket VTK om iakttagandeav omsorg och varsamhet i trafiken och regeln i 19 § VTK med krav på att enfordonsförare skall kunna föra sitt fordon på betryggande sätt samt destraffbestämmelser som är knutna till dessa regler utgjorde tillräckligvägledning i fråga om användande av mobiltelefon i fordon. Utskottet nämndeockså att det på marknaden fanns och där efterfrågades mobiltelefoner som ärförsedda med sådana mikrofoner och högtalare som medger att fordonsföraren intebehöver hålla i en lur vid användning av mobiltelefonen. Med hänvisning till vad utskottet sålunda anförde i TU1987/88:1 i den här aktuella frågan avstyrker utskottet motionsförslagen. Ökad säkerhet för gående på övergångsställen I motion T429 (s) framförs- med uppgifter om dödade ochskadade - krav på ökad säkerhet för gående på övergångsställen. Motionärernabegär sålunda en entydig stopplikt för bilförare vid övergångsställen samt atttrafikövervakningen vid och straffet för påkörning av gående påövergångsställen skärps, m.m. Enligt 82 § VTK skall fordonsförare vid bevakatövergångsställe lämna gående som på rätt sätt har gått ut på övergångsställettillfälle att passera. Detta gäller även om föraren får korsa övergångsställetenligt trafiksignaler eller tecken av polisman. Enligt 83 § VTK skall en fordonsförare som närmar sig ettobevakat övergångsställe anpassa hastigheten så, att han inte åstadkommer skadaför gående som är ute på övergångsstället eller som just skall gå ut på detta. Utskottet vill först framhålla att 82 § VTK ändrades den 1april 1986 (SFS 1985:380) så att de gåendes företräde på bevakat övergångsställe stärktes. Den ovannämnda skärpningen av reglerna i 16 § KKL om återkallelse av körkort innebär att körkort skall återkallas i större utsträckning än vad har varit fallet även vid körning mot rött ljus, Underlätelse attiaktta jg stoppiikt-öchomkörning vid övergångsställe. Detta innebar också en /88:16 förbättringav de gåendes situation vid övergångsställen. I det förutnämnda betänkandet(SOU 1987:43) Snabbare körkortsingripanden ni.m: föreslås att körkortetsnabbare skall kunna omhändertas m.m., bl.a. i anslutning till nämnda slag avtrafikförseelser. Justitieministern har i årets budgetproposition (bilaga 4,s. 45) förutskickat att kontrollen av fordonshastigheter skall prioriteras inomtrafikövervakningen. Av den ovan lämnade redovisningen framgår att åtskilliga åtgärderhar vidtagits eller är att vänta som stärker de gåendes situation i trafiken.Effekten av dessa bör enligt utskottets mening avvaktas innan ytterligareskärpning av bestämmelser m.m. ti)! förmån för de gående genomförs. Motionenbör således kunna lämnasutan särskild åtgärd av . Ansvaret för betalning av avgifter för felparkering ocholovlig parkering vid korttidsuthyrning av motorfordom I motion T440 (m,fp) tas upp fråga om ansvaret förbetalning av avgifter för felparkering och olovlig parkering vidkorttidsuthyrning av motorfordon. Enligt 4 § lagen (1976:206) omfelparkeringsavgift ansvarar fordonets ägare vid gatumarksparkering för attfelparkeringsavgift betalas och enligt 7 § lagen (1984:318) om kontrollavgiftvid olovlig parkering svarar fordonets förare och ägare solidariskt för attkontrollavgiften betalas vid tomtmarksparkering. I dessa sammanhang menas medfordonets ägare normalt den som är registrerad som ägare. Som ägare registrerasenligt 7 § BRK även innehavaren av ett fordon, om han innehar fordonet pågrund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt eller om han inneharfordonet med nyttjanderätt för bestämd tid om (s.k.långtidsleasing). Bestämmelserna om bilägarens ansvar för avgiften vidfelparkering och olovlig parkering innebär dock att ägaren av ett fordon somhyrs ut än själv ansvarar för att avgiften betalas. Motionärerna begär bestämmelser om att ansvaret förbetalning av felparkeringsavgifter och kontrollavgifter skall ligga på kundenoch inte på fordonsägaren-uthyrningsföretaget vid yrkesmässig korttidsuthyrningav fordon. I en inom utarbetad promemoria(Ds K 1987:18) Felparkeringsavgift - som innehåller förslag till ändrade reglerför främst handläggningen i domstolarna av ärenden om felparkeringsavgifter-harden i motionen aktualiserade frågan, såvitt vad avser felparkeringsavgifter,behandlats. I promemorian anförs bl.a. att biluthyrningskontrakten brukarinnehålla en bestämmelse om skyldighet för hyresmannen att gentemotuthyrningsföretaget svara för felparkeringsavgifter m.m. som drabbar företagetsom ägare av fordonet. Denna kontraktsrättsliga skyldighet kan, om den intefullgörs frivilligt, utkrävas på ett jämförelsevis enkelt sätt i t.ex. summariskbetalningsprocess, anförs det vidare. Övervägande skäl talar enligt promemorianför att det liksom får ankomma på branschen själv att lösa de problemsom ägaransvaret otvivelaktigt medför när det gäller korttidsuthyrning.Utskottet är av samma mening. Motionen avstyrks således. 4 Vissafordonsfrågor /88:16