bet · GB01KU40 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagenhar ändå uttalat att regeringen skall följa upp och kontrolleraförvarstagandet, eftersom det rör sig om ett sådant ingrepp. Arlandapolisen har inte hörsammat uppmaningen att angemotiven. Vi har inte fått någon redovisning av vilka motiv som finns till tagit så många barn i förvar. Har regeringen svårt att få gehör för sinpolitik, eftersom det inte har redovisats någon förändring efter den s.k.skärpningen ? De undersökningsresultat som vi har fått gäller någramånader därefter. : Får jag bara avslutningsvis konstateraatt alla de här frågorna granskar justitiekanslern. Jag räknar med att vi inomkort får JK:s rapport. Vi har också , som hargått till . Jag har läst den. Vi skall naturligtvis nogaöverväga alla de synpunkter som där har lagts fram. Jag kan bara konstatera som en preliminär uppfattning attsammantaget innebär de kvalitetshöjningar i fråga om utrustning, lokaliteter,personal och annat som utredningarna och föreslår en mycketkraftig resursförstärkning på det här området. : Jag skulle vilja ta upp ett par merövergripande frågor. Invandrarministern har inledningsvis redovisat en ökningav tillströmning en av flyktingar till och redovisateffekterna av de restriktioner som har vidtagits i en del andra länder. Även omvi för en generös flyktingpolitik och tar emot många, går ändå det storaflertalet flyktingar som kommer till till andra länder. De skulle kunnavara mycket fler, och det skulle i någon mån minska trycket på . Jag vill ställa frågan hur invandrarministern ser påsamordningen inom i tillämpningen av de konventioner som man faktiskthar ingått. : Det bedrivs i många olika foradiskussioner om flykting politiken, i europeiska sammanhang och i nordiska sammanhang. Jag kan försäkra att försöker på allt sätt vara pådrivande utifrån en ambition att få till stånd ett vidgat åtagande, inte i första hand för att avlastaSverige - vi skall naturligtvis vara beredda att ta på oss vår del - men flyktingproble men i världen är av sådan enorm omfattning att de europeiska länderna måste fillsammans göra mer än de gör . Jag kan till min stora besvikelse konstatera att våra påtryckningarinte har KU 1987/88:40 haft någon egentlig effekt. Varje land vill bedömaproblemet utifrån sina Bilaga B 4 egna nafionella perspektiv och önskemål.Om man är pessimist, vilket det kan finnas skäl att vara i det här läget, kanman säga att det finns många samarbetspartner kring restriktioner men knappastnågon om det gäller att liberalisera praxis. Bertd Fbkesjö: Jag vill fullfölja denna fråga. finnsdet en konvention som anger vilka principer som skall gälla för bedömningen avvarifrån en flykting skall anses ha kommit och där asylreglerna skalltillämpas. Anser invandrarministern att exempelvis och Danmarklever upp till sina åtaganden i det fallet? : Jag avstår från att uttala mig om andraländer. Öm vi skulle begränsa vårt åtagande till vad konventionen innehåller,kan man konstatera att var av dem .som fickuppehållstillstånd konventionsflykfingar. Men vi går längre. Vi har i Sverigeen paragraf 5 enligt vilken uppehållsfillstånd kan ges åt krigsvägrare, och vihar paragraf 6 som ger möjlighet att lämna uppehållstillstånd avflyktingliknande skäl. Ungefär var femte som får uppehållstillstånd i Sverigefår det av humanitära skäl. Skulle vi begränsa oss till att bara hjälpligtuppfylla flyktingkonventionens paragraf 3, skulle det vara ett väsentligt lägreantal som fick stanna i än . Bertd Fiskesjö: Anser invandrarministern att andra länderi driver en medveten politik som går ut på att slussa flyktingar tillSverige? : Nej, jag vill inte påstå att detförekommer en sådan medveten polifik. Men det skall inte fördöljas att mångaasylsökande rör sig från land till land. I något av de fall som är anmälda avWelin kan vi konstatera att vederbörande uppenbarligen hade vistats iVästtyskland innan han kom till . Det förekommer dess värre inte såsällan att man har vistats i annat europeiskt land. På grund av avsaknad avidentitetshandlingar och i många fall avsaknad av biljett när de kommer till Arlandavet vi inte varifrån vederbörande kommer. Bertd Fiskesjö: Vilka initiativ tar den svenska regeringenför att få till stånd en mer enhetlig syn på flyktingproblemen i ? : Vi deltar i alla de samrådsgrupper somfinns på det europeiska planet, och de är ganska många. En viktig sådan ärnaturligtvis exekutivkommittén inom UNHCR, tolvnationsgruppen som möts undervåren i . Jag tog initiafiv till en nordisk samrådsgrupp på högpolitisk nivå, som det heter- för vår del är det statssekreterarnivå. Det hållsmöten mellan dem på det nordiska planet ganska ofta då vi försöker finnasamverkansformer och områden där vi kan bistå varandra. Ett generellt omdöme om benägenheten till samarbete närdet gäller att liberalisera och öka förutsättningarna för flyktingar att få enfristad har jag redan givit, och det står sig. BertU Fiskesjö: Det innebär såvitt jag förstår att man iolika länder i --t blir alltmer restriktiv, vilket medför att fler flyktingarsöker sig till . : Jag vill inte sia om framtiden, men jag har beskrivit hur KU1987/88:40 jag har bedömt utvecklingen . Jag hoppasnaturligtvis Bilaga B 4 fortfarande att det skall kunna ske ett omtänkande iolika länder så att man ökar sina insatser. tror jag inte det finns något samband mellanrestriktioner i andra länder och ökad tillströmning till , men i vissafall kan vi ganska tydligt avläsa det. Vi tror oss exempelvis förstå attinförandet av visumtvång i för chilenare har ökat tillströmningen avchilenare till och . Bertd Fiskesjö: Hur ser invandrarministern på fördelningenav mottagandet av flyktingar från FN-kvoten resp. spontaninvandringen? : har en förhållandevis hög kvot iett europeiskt perspektiv. Den är på 1 250, och vi har tagit emot 1 400kvotflyktingar . Det finns starka skäl för att oka kvoten påbekostnad av asylinvandring en. Men den växlingen är svår att göra.Asylinvandringen är ju spontan, och vill vi upprätthålla vår nuvarande praxisför mottagande och bedömning av asylsökande, kan det inte ske i avräkning på enförhöjd kvot. I ett läge där vi har stora svårigheter att placera deasylsökande flyktingar som tagits emot som kvotflyktingar och asylsökande ärdet svårt att tänka sig att nu väsentligt öka flyktingkvoten. Min bedömning är att en ökning av flyktingkvoten inteinnebär en minskning av asylinvandringen, utan den kommer att ha sammaomfattning ändå. BertU Fiskesjö: Det finns många bedömare som menar attangelägenhetsgraden är väl dokumenterad för det stora antalet flyktingar somfinns i FN-kvoten. För den skull har man ibland ifrågasatt avvägningen motspontanflykfingarna därför att där kan man i stor utsträckning ställa sigtveksam till skälen. : Bedömningen av kvotflyktingarnas skäl hargjorts redan innan de kommit till , men för asylsökande görs denbedömningen sedan de kommit fill . När vi bedömer att det inte finnsflyktingskäl för en asylsökande, skall detta leda till ett avslag, om det intefinns andra starka humanitära skäl. Sådant som opinionsläget är möter jag kraftig krifik ävenför utvisningar av sådana som inte har flyktingskäl och inte kan åberopahumanitära skäl. Man tycker att vederbörande har vistats i ochfunnit sig väl till rätta här och är etablerad i landet. Bertd Fiskesjö: Jag har ytterligare en fråga som berörflyktingarnas situation när de har kommit till . Vi skall bedriva en human flyktingmottagning, och det ärnaturligtvis riktigt. Men om man talar med flyktingar och med dem som har handom dem om de långa väntetiderna, kommer en fråga ständigt upp, nämligensysslolösheten. Man säger att det är en psykisk press att inte kunna företa signågonting, och detta är också en grund för den kritik som förekommer frånsvenska medborgare. Flyktingar vill naturligtvis göra någonting, antingen lärasig svenska eller KU 1987/88:40 utbilda sig eller arbeta. Jag känner vältill de problem som finns på detta Bilaga B 4 område, men jag vill ändåställa en generell fråga: Hur ser regeringen och invandrarministern påmöjligheterna att i större utsträckning än ge flyktingarna enmeningsfull sysselsättning? : Vi arbetar intensivt på att ökaflyktingarnas möjligheter att komma ut i arbetslivet. Jag kan med förtvivlannotera att många som har uppehålls- och arbetstillstånd inte får jobb. hör det fill bilden att kanske 2000-3 000 som har uppehålls- och arbetstillstånd fortfarande bor iföriäggningarna och inte kommer ut i kommunerna. Det gör det naturligtvis ännusvårare att få ett jobb. Men även om man kommit ut i kommunen är det påtagligasvårigheter. Även den som har en hygglig utbildning har i många fall svårt attfå jobb. Det har regeringen tagit upp i en mängd sammanhang. Det har bedrivitsen försöksverksamhet i några kommuner för att finna former för att slussa ininvandrare i arbetslivet. Jag har tagit upp diskussioner meddiskrimineringsombudsmannen, som har till särskild uppgift att vaka övereventuellt förekommande diskriminering i arbetslivet. Dess värre förekommer detväl en sådan diskriminering. Jag tror att man i många fall underskattarflyktingarnas både teoretiska och prakfiska förmåga att göra en insats iarbetslivet. ropar en del företag efter arbetskraft och villimportera arbetskraft. Även icke kvalificerad arbetskraft vill man importerabl.a. Jag noterar att företag i vill importera ickekvalificerad arbetskraft från . När vi mött sådana propåer har vi sagtatt man bör glömma detta så länge det finns många flyktingar som redan kommittill och har arbetsfillstånd och vill göra en insats. Man bör försökautnyttja den resursen. : Jag instämmer helt i denna uppmaning. Mendet största problemet är kanske de flyktingar som fortfarande inte har kommitut i kommunerna utan är kvar på förläggningar. Där träffar man på fall som fåttpsykiska skador och blivit frustrerade av att inte ha någonting att ta sig för. : Det är naturligtvis oroande om det finnsmyndigheter som inte följer vår ganska generösa lagstiftning i fråga ominvandrar- och flyktingpolitik. Vi har redan varit inne på de ganskaanmärkningsvärda förhållandena på . Jag skall inte fortsätta att ställafrågor om detta men skulle vilja ha en kommentar från invandrarministern. I den utredning som justitierådet har gjortsäger han att när det gäller direklavvisning har det utvecklat sig en praxissom inte står i överensstämmelse med lagen. Man tillämpar hårdare regler ipraktiken än vad som gäller enligt lagar och bestämmelser. Jag vill fråga ominvandrarministern har någon kommentar till detta och om det finns sådanatendenser i övrigt inom invandrar- och flyktingpolitiken att en liberal ochgenerös lagstiftning icke tillämpas i praxis. Vi har redan varit inne påArlandafallet. : I den utsträckning somdirektavvisningsärenden blir föremål för överklagande och kommer tillregeringen har vi möjlighet att pröva de enskilda fallen. Regeringen har ettflertal gånger bifallit överkla- 5 1987/88. Nr 40 Bilaga B Vi har funnit att direktavvisning i KU1987/88:40 vissa fall inte borde ha skett med hänsyn till den lagstiftning somgäller. Men Bilaga B 4 det är ett relativt ringa antal direktavvisningsärendensom kommer till prövning i regeringen, och det är för mig omöjligt att uttalamig om övriga ärenden, som inte har varit föremål för prövning av regeringen. : Det är gott och väl att regeringen överprövardetta, men man har väl anledning att misstänka att det stora flertalet fall avdirektavvisning icke kommer till regeringen. Måste man inte se om det är så? Defall som kommer till regeringen tyder onekligen på att man tillämpar lagenbetydligt mer restriktivt an som är avsikten. : När polisen beslutar om direktavvisningskall ärendet anmälas till invandrarverket och invandrarverket har möjlighetatt ta över om det finner att beslutet inte borde ha fattats. Får jag också säga att i de utredningar som föreliggerföreslås att besluten i samtliga fall skall föras upp till invandrarverket. Detär en fråga som vi får pröva i det reformarbete somförestår. : Jag vill gå vidare när det gäller vår generösainvandrar- och flyktingpolitik. sade t.o.m. att vi är ettföredöme i . Jag vet inte om jag är beredd att skriva under det, men jagär beredd att säga att vi har en i förhållande till andra länder generösflykfingpolitik. Men på ett område finns en klar skillnad, och det gällerutvisning av palestinska flykfingar till . Där har man en betydligtgenerösare inställning i många andra västeuropeiska länder och inser farornaför dessa palesfinier vid en utvisning till . Jag har en känsla av attvi i det fallet inte tillämpar den generositet som i övrigt präglar vårflyktingpolitik. Det har förekommit många sådana utvisningar av palesfiniertill . Jag skall inte gå in på enskilda fall, även om jag har sådanaexempel, men jag vill gärna höra en kommentar av invandrarministern. : Regeringen fattar inte några gruppbeslut.Vi prövar varje ärende individuellt. Det är inte så att palestinier i Libanonfaller under en mall, medan chilenare faller under en annan, utan det fårbedömas utifrån den individuella situation som föreligger i varje enskiltärende. Jag har inte mött det påståendet tidigare att vi skulle inta enrestriktivare hållning än andra länder vad gäller bedömningen av palestinierfråri . : Jag förstår att man självfallet måste göra enindividuell prövning, men det handlar väl också om att göra en bedömning avdels läget i , dels den situation som den palestinska befolkningen iLibanon lever under. Då gäller enligt vad jag förstår att. tillämpar enganska hård praxis avseende utvisning av palestinier till . : Till den individuella prövningen hör attpröva individens åberopade skäl gentemot hemlandet. Då kommer en bedömning avsituationen i hemlandet att bilda den relief mot vilken det enskilda fallethar att bedömas. : Jag skall gå vidare till ett annat område somvi har granskat i och som ingen hartagit upp . Vi är självfallet alla intresserade av att ha KU1987/88:40 en lagstiftning som i största möjliga utsträckning kan förhindraterrordåd. Vi Bilaga B 4 har tyvärr inte varit särskilt framgångsrika pådet området i vårt land . Fråga är då om den terroristlagstiftning som vi har fyllerde uppgifter som den skulle fylla. Vad vi i framför allthar att granska är hur denna lagstiftning stämmer med rättssäkerheten.Utskottet har tidigare uttalat sig för att man fortlöpande bör granska detta.Sverige har fått kritik bl.a. av vår egen svenska avdelning av internationellajuristkommissionen som har kritiserat terroristbestämmelserna för att stå idålig samklang med rättssäkerhetens principer. Är det nu inte äntligen dags att göra en ordentlig översynav dessa bestämmelser? : Jag har svarat på den frågani kammaren. Vid de fillfällena har jag sagt att jag inte utesluter detta, utandet är möjligt att det blir nödvändigt, men vi har i regeringen velat avvaktarapporten från den parlamentariska kommission som tillsattes med anledning avPalmemordet innan vi tar ställning till frågan. Terroristbestämmelserna är nu infogade i utlänningslagen.I uppdrag att göra en översyn av utlänningslagen ingick ocksåuppdraget att pröva huruvida terroristbestämmelserna fortsättningsvis bör ingådär eller bör fogas in i annan eller särskild lag. Hans förslag är att manskall lösgöra terroristbestämmélserna från utlänningslagen, men han har integjort någon materiell översyn av terroristbestämmelserna. Alltså får vi återkommasedan den parlamentariska kommissionen har lämnat sin rapport. : Gäller det också frågan om den s.k.kommunarresten? Vi skall inte gå in på enskilda fall, men detta fall som berörnio kurder är bekant. Kurderna - inte bara dessa nio - har hamnat i enbesvärlig situation efter de märkliga saker som pågick i samband med Holmérsutredning efter Palmemordet. Många har kritiserat systemet med kommunarrest.Dessa människor har haft mycket begränsad rörelsefrihet utanatt de själva eller deras advokater egentligen har vetat vad som läggs dem tilllast. Jag kanske borde fråga justitieministern i stället, men invandrarministernhar diskuterat detta i kammaren, så jag fillåter mig att ställa frågan, ominvandrarministern anser att det här är en rimlig ordning. Bör inte en översynske även här? : Terroristbestämmelserna har ju godkäntsav , ochbesluten har fattats med stöd av dessa lagparagrafer. I det ingår att i de ' fall somen utvisning på grund av befarad terrorism har beslutats och den inte kanverkställas kan man begränsa rörelsefriheten för personen i fråga. kan skegenom att personen hänvisas till boende i en viss kommun med anmälningsskyldighet.Det är de bestämmelserna som har utnyttjats. Vad beträffar påståendet att de inte vet vad som har lagtsdem till last vill jag säga att vissa uppgifter i materialet inte kan redovisas på grund av de sekretessbestämmelser som är fogade till lagstiftningen om skada för tredje man. Men det är inte sant att de inte alls vet vad som har legat till grund för f-. besluten.Allt material har redovisats som det varit möjligt att redovisa utan KU1987/88:40 att träda denna sekretess för när. Får jag tillfoga att förändringar i begränsningen avrörelsefriheten kan ske när man bedömer att det finns förutsättningar för det.Begreppet kommunarrest finns för övrigt inte i lagstiftningen, utan det är enhemmagjord benämning. Den som är berörd av det kan själv söka lättnader ellerlåta sitt ombud göra en framställning, eller regeringen kan självmant göra enomprövning. Det pågår en fortlöpande bedömning av i vilken utsträckning somsådana lättnader kan göras. I två av de nio fall som är berörda har regeringengjort bedömningen att man borde minska anmälningsskyldigheten från tre gångerper vecka till . Det var en markering av att regeringen ärberedd att medge lättnader, om man finner möjligheter fill det. : Jag skall inte ytterligare uppehålla mig nu vidden frågan, men vi får säkerligen tillfälle att återkomma till den. Jag villavsluta med en mera allmän fråga och återgå till det som vi var inne påinledningsvis, nämligen handläggningstiderna. Jag vill där ha en precisering. Jag blev glad när jag hör optimism om skall kunna få ned handläggningstiderna till tvåmånader. Men jag har litet svårt att förstå vad denna optimism baseras på, ochjag skulle vilja ha det mer utvecklat. har vi tagit emot ungefär 3 000fler flyktingar än vi kunnat placera ut i kommunerna, och närmare 10 000människor befinner sig i flyktingförläggningar. Många får kanske sitta imånader i de s.k. antagningsslussarna, och sedan får de vänta halvårsvis iflyktingläger. Antalet som befinner sig i läger blir större och större. Jagtycker det är problematiskt. Jag har själv inget förslag till lösning, utan jagvill bara höra grunden för invandrarministerns förhoppning att man skall kunnaordna upp förhållandena inom så . Vilka åtgärder är man beredd attvidta för att nedbringa de mycket besvärande väntetiderna på förläggningarna?Jag har tvärtom en känsla av att systemet nästan är på väg att bryta samman,men jag hoppas jag har fel. : Man måste vara optimist om man skallhålla på med den här verksamheten. Det utredningsmaterial som vi nu har ger ändå en grund föropfimism. Men jag sticker inte under stol med att det är förenat med ganskastora problem. Jag har talat om den kris i flyktingpolitikensom består i att kommunerna inte anser sig förmå ta emot så många som Sverigetar emot. Skall vi lyckas bedriva en bra flyktingpolitik, kan det inte ske baragenom att riksdag och regering beslutar om det, utan det måste vara eri helafolkets angelägenhet. Hela folket måste ställa upp, dvs! också alla kommuner,och göra sitt yttersta för att ordna mottagningen av flyktingar i kommunerna.Den debatten har varit svår att få i gång men jag ser vissa öppningar idiskussionen. Jag hyser också stora förhoppningar på den översyn som nusker av invandrarverkets organisation. En förutsättning för att vi skall kunna klara målsättningen att förkorta handläggningstiderna är naturligtvis att invand- 68 rarverketfår en effekfiv organisation. KU 1987/88:40 Det tredje som måste fill är att utredningarna av polisen,eller vem som Bilaga B 4 skall göra dem, kan ske så snabbt som möjligt.För närvarande är det en flaskhals i systemet. Det dröjer i många fall fleramånader innan den asylsökande kommer under utredning. Till bilden hör också papperslösheten, som kanske är detallra svåraste. Det är ingen som riktigt vet hur man skall bemästra detproblemet. pekar i sin utredning på att man kanske borde tillämpaförvarstagande av de passlösa. Många som uppger sig vara passlösa har i självaverket identitetshandlingar eller kan skaffa sådana. Men vi har haft en diskussion om förvarstagande.Här står på många områden inom flyktingpolifiken intressen mot varandra. Detställs stora krav på kvalitetsförbättringar i mottagandet. Skall man lyckas meddet, innebär det ytterligare svårigheter att ta emot det stora antal som vi tar emot. : Jag har bara en kompletterande fråga. Liggerinriktningen fast också för framtiden att alla kommuner bör bidra med att taemot flyktingar, eller är någon omprövning på gång? : Nej, något} omprövning är inte på gång.Jag bedömer att hela-Sverige-modellen har varit framgångsrik. Det har varit ochär ett oerhört starkt stöd för vår flykfingpolitik att praktiskt taget allakommuner är involverade och engagerade i den verksamheten. Kommunerna gör ettgott arbete. Det är klart att en del små kommuner har små förutsättningar ochinte kan göra så stora åtaganden. Det betyder inte så mycket numerärt om mantar emot tjugo flyktingar i en liten kommun, men tillsammans innebär detnaturligtvis ett icke oväsentligt tillskott. Också psykologiskt betyder enmarkering av att vi alla deltar i verksamheten ganska mycket. Om man skulle säga att mindre kommuner, kommuner medsvagare sysselsättning och kommuner med den ena eller den andra svårigheteninte behöver vara med i verksamheten, riskerar vi att den ena efter den andramaler sig ur verksamheten. Det solidariska åtagande som ligger i kommunstrategingår då förlorad. Det kommer aft drabba flyktingarna, eftersom det i slutändan blirväsentligt färre kommunplatser som står till buds. Inga kommuner erbjuder signämligen att avlasta de mindre kommunernas flyktingmottagande. : Får jag fortsätta på Bo Hammarsfråga om förkortning av handläggningsfiderna. Utskottet har under senare årvid flera tillfällen uttalat stark oro för och krav på att de skall förkortas.Därför är det positivt att man har förkortat den genomsnittligahandläggningstiden iår. hör vi att du har målsättningen att man den 1 juli1989-om drygt ett år-skall vara nere i två månaders handläggningstid påinvandrarverket och i regeringen. Det är naturligtvis bra, men enförkortning av handläggningstiderna får naturligtvis inte gå ut överrättssäkerheten. Har man tänkt på om man kan förkorta handläggningstiderna utanatt det skadar rättssäkerheten? : Det ingick i förutsättningarna för 1987/88:40utredning att rättssäkerheten skulle upprätthållas. Det är ocksåregeringens Bilaga B 4 ambition. En lång handläggningstid innebär i och för sig inte ökad rättssäkerhet i alla sammanhang - ibland kan detmedverka till sämre rättssäkerhet, vilket jag tror att konstitufionsutskottetsjälvt har konstaterat i annat sammanhang. : Det är många som här har talat ombarn i förvar. säger asylutredningen att det behövs dels grundutbildning,dels också vidareutbildning för personal som tar emot och har hand omasylsökande. Vilken utbildning har den personalen , och vad är det förutbildning den behöver? Jag tänker då speciellt på dem som har hand om barn iförvar. : Jag kan inte närmare redogöra för vilkenutbildning de har. Här behövs naturligtvis utbildning på olika områden:barnskötar-, socionom-, sjukvårdsutbildning osv. Jag har inte exakta uppgifterom,vilken utbildning personalen har på och Vistagården, men jag harfått den informationen att de har en ganska adekvat utbildning i flertaletfall. När asylärendeutredningen går in på frågan om utbildninggäller det utbildning i vidare mening. Det är jii nu många människor runt om ilandet som har befattning med flyktingfrågor i kommuner och landsting ochnaturligtvis i verk och myndigheter.