bet · GB01KU36 · 1987-12-31 00:00:00 — Motionärerna anser inte att detfinns anledning att genomföra förslaget med hänsyn till att förslaget skullebli ett provisorium i avvaktan på den grundlagsreglering som senare skallgenomföras. I stället förordas i motionen att videovåldslagen ändras så att ettsystem med ansvarig utgivare infors för filmer och videogram. Även i motion1986/87:K434 förordas ett sådant system. I motion 1987/88:K409 yrkande 2 begärsatt videovåldslagens bestämmelser ses över i syfte att också omfatta våld ivissa andra avseenden. JuU har i sitt yttrande behandlat frågan om det lämpliga iatt föra över specialreglering med straffrättsliga inslag till BrB samtfrågorna om straffskalorna för de nya brotten. JuU anser att de nya brottenhar sådant samband med regleringen i övrigt i 16 kap. BrB att dé bör intas däroch tillstyrker således förslaget. får för egen del anföra följande. Ivåldsskildringsut redningens ovannämnda uppdrag ingår att även överväga eventuella föränd ringar av reglerna om efterhandsingripanden mot våldsskildringar i rörliga bilder. Enligt utskottets mening firlns det inte heller på förévarande område anledning för att föregripa utredningens arbete genom att ingå i prövning av de förslag till ändringar som förs fram i motionerna 1986/ 87:K]23 yrkande 7. 1986/87:K434 och ]987,/88:K409 yrkande 2. Motionerna avstyrks följaktligen. ' Vad härefter angår de föreslagna bestämmelserna i dessa i nu förevarande del - i vad de avser våldspornografiskastillbilder hänvisas till nästaavsnitt i betänkandet - i huvudsak bestämmelserna i videovåldslagen. Utskottet,som konstaterar att den grundlagsreglering som åsyftas i motion 1986/87:K123inte kan träda i kraft , har i likhet med JuU och KrUinte något att erinra mot förslaget. Genomförs detta bör som föreslås ipropositionen videovåldslagen upphävas. såledespropositionens förslag i förevarande del. Den i förgående avsnitt behandlade gärningen olagavåldsskildring i den föreslagna 16 kap. 10 b § BrB skall som förut nämnts ävenomfatta stillbilder som visar sexuellt våld eller tvång. Detta stadgande skallalltså i princip omfatta alla slags bilder som visar sexuellt våld eller tvångoberoende av om det är fråga om stillbilder eller rörliga bilder. Vad som iförarbetena sägs om sexuellt våld och tvång i rörliga bilder har avseende ävenpå skildringar i stillbilder. I enlighet med tryckfrihetsrättsliga principerföreslås vidare att motsvarighet till bestämmelsen, såvitt gäller bilder itryckta skrifter, skall tas in i tryckfrihetsförordningens brottskatalog (7kap. 4 § 13). I motion 1986/87:K123 yrkande 7 (m) - i vilken som förutanförts yrkas avslag på propositionens förslag beträffande BrB ochvideovåldslagen - framförs särskilt att förslaget att utvidga det straffbaraområdet till att även avse våldspornografiska stillbilder inte bör avgöras idetta sammanhang utan att frågan bör tas upp till behandling i samband med atten grundlagsreglering beträffande bl.a. filmer och videogram aktualiseras. Imotionen erinras om att YFU inte fann skäl till nya särskildalagstiftningsåtgärder mot pornografiska alster. 1 motion 1986/87:K126 (fp) - i vilken propositionensförslag beträffande BrB och videovåldslagen i övrigt godtas - yrkas attriksdagen avslår propositionen i den del som gäller våldspornografiskasfillbilder. Som huvudsakligt skäl pekas på de tillämpningssvårigheter somförslaget skulle leda till. Enligt motionen skulle ett genomförande avförslaget leda till svårigheter för polis och åklagare att dra gränser mellanrent kriminella våldspornografiprodukter och bilder, teckningar och fotografiersom har konstnärliga syften. JuU har i sitt yttrande (bilaga 2) inte framfört någon erinranmot förslaget i propositionen. I en avvikande mening även av JuU:s ledamöter (fp) förordas att propositionen-med bifall till motion 1986/87:K126-avslås i den del som gäller ansvar för skildrande av sexuellt våld eller tvång i sfillbild. Som skäl härför hänvisas bl.a. till de svårigheter kriminaliseringen skulle medföra när det gäller att dra gränsen mellan kommersiell våldspornografi och framställ ningar som har konstnärliga syften. Med regeringsförslaget, framhålls det, 28 saknasdärför garantier mot att inskränkningar i yttrandefriheten inte också KU1987/88:36 drabbar bilder och teckningar som tillkommit i konstnärligt syfte. Utskottet delar bedömningen i propositionen (s. 102 f.)att behov föreligger att införa ett straffsanktionerat spridningsförbud i frågaom våldspornografiska stillbilder och att detta bör ske genom en kompletteringav 16 kap. 10 b § BrB. Härigenom kommer gränsen för det straffbara området attdras på samma sätt som för rörliga bilder. Med denna lösning anser utskottetinte att det finns anledning befara risker för tillämpningsproblem av de slagsom anges i motion 1986/87:K126. Utskottet har alltså inte något att erinra motförslaget. Utskottet avstyrker således motionerna 1986/87:K123 yrkande 7 såvittnu är i fråga och 1986/87:K126. Vad gäller våldspornografiskastillbilder som återges i tryckta skrifter bör påpekas att det avtryckfrihetsrättsliga principer följer, att den nya lydelsen av 16 kap. 10 b § BrBinte kommer att kunna tillämpas förrän det förut nämnda förslaget till ändringav 7 kap. 4 § 13 slutligt antagits av . 4.4Missaktning med anspelning på kön Några av de remissinstanser som yttrade sig över YFU:sförslag gällande förslaget om ändring av bestämmelserna i 16 kap. 8 § BrB omhets mot folkgrupp föreslog att även missaktning på grund av kön skulle varakriminaliserad enligt den bestämmelsen. Med anledning härav anför departementschefen(prop. s. 110) att han bedömer det som alltför vanskligt att i den aktuellaparagrafen införa en allmän kriminalisering av uttryck för missaktning på grundav kön. Gränsdragningsproblemen skulle bli ytterligt svårbemästrade ochbestämmelsen skulle förlora sin inriktning på minoritetsskydd. I motion 1986/87:Ju641 (vpk) föreslås att hosregeringen begär förslag till sådan ändring i 16 kap. 8 § BrB att ävenmissaktning på grund av kön inkluderas. Ett syfte med den föreslagna ändringenanges vara att komma till rätta med vissa pornografiska skildringar som avkvinnor upplevs som kränkande. JuU avstyrker det i motionen framförda förslaget. JuUframhåller bl.a. att syftet med motionsförslaget i väsentliga delar får ansestillgodosett genom propositionens förslag om kriminalisering i ökadutsträckning av pornografiska skildringar. Härtill kommer - och det har enligtJuU:s mening en särskild tyngd - att bestämmelsen om hets mot folkgrupp vid ettgenomförande av motionsförslaget skulle förlora sin inriktning påminoritetsskydd. Utskottelsöverväganden - KU 1987/88:36 -Utskottet kan i likhet med JuU konstatera att denföreslagna utvidgningen av kriminaliseringen av pornografiska bilder (seföregående avsnitt) i viss mån tillgodoser syftet med förevarande motion. Somframhålls i propositionen innebär ett förslag av det slag som tas upp imotionen dels svårbemästrade gränsdragningsproblem, dels att bestämmelsen omhets mot folkgrupp skulle förlora sin inriktning på minoritetsskydd. Förslagetbör därför inte genomföras. Utskottet anser det inte påkallat med någotinitiativ på förevarande område från sida. Med hänvisning till detanförda avstyrker utskottet motion 1986/87:Ju641. hade i uppdrag att söka formerför en utvidgad tillämpning av offentlighetsprincipen. Uppdraget hadeföranletts av en samfälld önskan av riksdag och regering om ökade möjlighetertill insyn i statliga och kommunala bolag och hos andra juridiska personer avprivaträttslig karaktär med offentliga uppgifter. Kommitténs uppdrag, somredovisades i betänkandet (SOU 1983:61) Handlingsoffentlighet utanförmyndighetsområdet, var ett led i den fortgående strävan mot vidgad offentlighetinom den offentliga sektorn. Kommitténs förslag innebar bl.a. följande.Kommittén ansåg det klart att dét inte gick att i generella termer ange denkrets av organ för vilka offentlighetsprincipen skulle gälla utan att det varnödvändigt att bedöma möjligheten av att införa offentlighet för varje organför sig. Kommittén koncentrerade därvid sina undersökningar till enskilda organsom från allmänhetens synpunkt kunde bedömas fullgöra särskilt viktigaförvaltningsuppgifter, nämligen sådana som innefattar myndighetsutövning.Sådan verksamhet förekommer i stort sett bara hos organ som fått sitt uppdragav staten. Kommittén stannade för följande förslag. Offentlighetsprincipenutvidgas till att gälla hos vissa i särskild lag uppräknade aktiebolag,föreningar, sfiftelser och andra enskilda organ. I den lagen reglerashandlingsoffentligheten medan begränsningar i offentligheten hos organenregleras i sekretesslagen på samma sätt som i fråga om myndigheterna. I 2 kap.TF införs en hänvisning till denna reglering i vanlig lag. I propositionen framhålls bl.a. atthandlingsoffentligheten har till syfte att utgöra engaranti för rättssäkerhet och för effektivitet i förvaltningen och i folkstyret.Enligt departementschefen kan det med fog hävdas att intresset av insyn ioffentlig verksamhet gör sig gällande med likartad styrka oavsett den yttre formsom valts för verksamheten. övervägandenavser endast den statliga sektorn. - Ipropositionen erinras om att det i enskilda organ, som fått uppdrag av 2q staten attombesörja förvaltningsuppgifter; kan föreligga olika intressen som tJ 19ö7/öö:36 står mot insynsintresset.Departementschefen diskuterar därefter den avvägning som bör ske av dessaintressen. Övervägandena leder fram fill samma slutsats somkommunalföretagskommittén dragit, nämligen att en utvidgning avoffentlighetsprincipen utanför myndighetsområdet bör inriktas på de organ somdet framstår som mest angeläget att reglera från offentlighetssynpunkt, dvs.sådana som handhar myndighetsutövning mot enskilda (prop. s. 150). Departementschefenkonstaterar vidare att frågan om vilka organ som skall omfattas av en sådanutvidgning bör avgöras efter en prövning av de specifika förhållanden som råderpå varje särskilt område. I propositionen görs sedan en genomgång av de ca 50organ som kommunalföretagskommittén föreslagit skulle innefattas avoffentlighetsprincipen. Organen har därvid delats in i följande sexhuvudgrupper efter karaktären av den myndighetsutövning som anförtrotts dem. - Obligatoriskkontroll genom teknisk provning e.d. - Fördelning avstatliga medel. - Beslut omstatligt reglerade anställningar. - Utseende avoffentliga funktionärer. - Beslut ombetygssättning m.m. - Beslut ommedlemskap m.m. i offentligrättsliga korporationer. I propositionen föreslås att den nya ordningen skall gällaca 30 olika organ. Merparten av dessa omfattades även avkommunalföretagskommitténs förslag. Departementschefen anser att de organ som föreslåsomfattade av offentlighetsprincipen inte - såsom kommunalföretagskommitténföreslagit - bör uppräknasi en särskild lag utan att de bör anges i en bilaga till sekretesslagen. I den lagen föreslås vidare vissa kompletteringar för att tillgodose det sekretessbehov hos berörda organ som förslaget medförde. Departementschefen anser - i motsats till kommunalföretagskommittén - det inte vara påkallat med en erinran i 2 kap. TF om att allmänna handlingar kan finnas också hos andra organ än myndigheter. Propositionen motsvarar det till lagrådet tidigareremitterade förslaget i ämnet och innefattar ändringar i 1 kap. 8 §, 8 kap. 7 §och 16 kap. 1 § sekretesslagen samt förslag till en bilaga till lagen. Lagrådettillstyrkte i princip remissförslaget (prop. s. 309 f.). Lagrådet ifrågasattedock om inte en huvudbestämmelse borde intas i TF som erinrade om att det i lagfår föreskrivas att även vissa handlingar hos andra än myndigheter, som handharförvaltningsuppgifter, skall anses som allmänna handlingar. Lagrådet föreslogvidare vissa jämkningar av förslaget till ändring av sekretesslagen. Lagrådetssynpunkter föranledde emellertid inte några ändringar av det remitteradeförslaget (prop. s. 327). I motion 1986/87:K123 yrkaiide 6 (m) yrkas att riksdagenmed avslag på propositionens förslag i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att frågan huruvida vissa handlingar utanför 31 myndighetsområdetskall omfattas av offentlighetsprincipen skall hänskjutas KU 1987/88:36till en beredning under medverkan av parlamentariker. Motionärerna anför tillgrund för yrkandet bl.a. följande: Bakgrunden till justitieministerns förslag är att vissaaktiebolag, föreningar, stiftelser och andra enskilda organ har av statengivits förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning eller liknande. Propositionens förslag bygger på den tilltalande tankenatt offentlig maktutövning skall omfattas av offentlighetsprincipen, oavsett omdenna maktutövning sker direkt genom stat och kommun eller genom andra organoch organisationer. Mot den av regeringen föreslagna ordningen kan emellertidanföras att den bryter principen att reglerna till skydd för tryck- ochyttrandefriheten behandlar det allmännas förhållande till offentlighet ochsekretess. Att vidga dessa reglers omfattning till att också omfatta andraorgan än stat och kommun öppnar för helt nya tillämpningsområden för TF ochsekretesslagen. Konsekvenserna härav är svåra att överblicka men kan,paradoxalt nog, innebära att tryck-och yttrandefriheten urholkas. Istället för att vidga offentlighetsprincipen utanför myndighetsområdet börsträvan vara att koncentrera myndighetsutövningen till de offentliga organen. Vi ser alltså fördelarna med ett system av det slag somregeringen nu föreslår, men finner likväl nackdelarna beaktansvärda. Viförordar mot denna bakgrund att förslaget om handlingsoffentlighet utanförmyndighetsområdet nu avvisas och att frågan hänskjuts till parlamentariskberedning för ytterligare överväganden. Frågan om att utsträcka principen om allmänna handlingarsoffentlighet till vissa subjekt utanför det egentliga myndighetsområdet harvarit föremål för ett flertal olika utredningsförslag där olika förslag tilllösningar prövats. Den lösning som valts i propositionen och som innebär att deorgan som skall omfattas av offentlighetsprincipen anges i en bilaga tillsekretesslagen bör enligt utskottets mening godtas. Den principiella metod för urvalet av subjekt, som använtsi propositionen och som överensstämmer med kommunalföretagskommitténs förslag,innebär att en prövning gjorts i varje enskilt fall av de enskilda organ somansetts komma i fråga. Utgångspunkten har därvid varit att endast ta med organsom handhar myndighetsutövning mot enskilda. Som lagrådet anmärkt (s. 310 f.)präglas det gjorda urvalet av stor försiktighet. Utskottet anser att förslagetgetts en sådan avgränsning att det inte finns anledning att befara att dettaskall medföra negativa konsekvenser av det slag som nämns i motion1986/87:K123. Utskottet vill i sammanhanget påpeka att redan enligt gällandeordning undantag tillåtits från principen om att handlingsoffentlighet endastskall gälla hos myndigheter (se 1 kap. 8 § sekretesslagen). Med hänvisning tilldet anförda tillstyrker utskottet de föreslagna ändringarna i 1 kap. 8 § och 8kap. 7 § sekretesslagen samt den föreslagna bilagan till lagen. Motion1986/87:K123 yrkande 6 avstyrks följaktligen. Den föreslagna bilagan till sekretesslagen bör emellertidenligt utskottets mening ändras på en punkt i enlighet med vad som föreslagits i proposition 1987/88:74 om skördeskadeskydd. Ändringen består i att Stiftelsen , -,, kärnasskördeskadeskydd, som har vissa uppgifter som KU 1987/88:36innebär myndighetsutövning (prop. 1987/88:74, JoU 16, rskr. 130), förs upp ibilagan. Detta tillägg till bilagan medför i sin tur att det tillägg till 9kap. 4 § sekretesslagen som gjorts (se prop. 1987/88:74 s. 12) intelängre fyller någon funktion. Utskottet föreslår därför att tillägget till 9kap. 4 § upphävs. Den i propositionen föreslagna ändrade lydelsen av 16 kap.I § första meningen sekretesslagen utgör en följdändring till förslaget tilllag om ändring i TF och kan inte genomföras förrän ändringen av TF slutligenantagits av . Det finns därför inte anledning att nu besluta om dennaändring. Den i propositionen föreslagna ändringen av punkt 8 i samma paragrafhar även - tillsammans med ytterligare en ändring av punkten -föreslagits iproposition 1987/88:161. Mot bakgrund av att sistnämnda förslag föreslagitsträda i kraft bör prövning i sak av den föreslagnaändrade lydelsen av punkt 8 såvitt nu är i fråga ske i det andralagstiftningsärendet. I en bilaga till betänkandet (bilaga 5) har upptagitslagförslag, som innehåller dels de delar av propositionens förslag till lag omändring i sekretesslagen som tillstyrks av utskottet, dels utskottets egnaförslag till ändring i lagen. Proposition 1986/87:151 i Övrigt Äterstående delar av de i propositionen framlagdalagförslagen har inte särskilt tagits upp i motionerna i ärendet. Propositioneni dessa delar tillstyrks. Sammanfattning av utskottets ställningstagandentill lagförslagen i propositionen Utskottets i avsnitten 2-6 redovisade ställningstagandentill lagförslagen i propositionen innebär sammanfattningsvis följande. Utskottet tillstyrker att dels som vilande antarförslagen till lag om ändring i TF och till lag om ändring i RF, dels antarförslagen till lag om ändring i BrB. till lag om upphävande av lagen (1981:485)om förbud mot spridning av filmer och videogram med våldsinslag samt till lagom ändring i radioansvarighetslagen (1966:756). Vad angår förslaget till lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) hänvisas fill det av utskottet uppgjorda lagförslaget (bilaga 5 tillbetänkandet). Samtligalagförslag föreslås träda i kraft . Den fortsatta handläggningen av frågan om grundlagsreglering beträffande andra medier än det tryckta ordet m.m. I lagrådsremissen i ärendet lade regeringen fram förslagom att i en ny andra avdelning av TF inta grundlagsbestämmelser för radio- och TV-sändningar, offentliga förevisningar och annan spridning av filmer och videogram samt ljudupptagningar. I sakligt hänseende byggde reformen till större delen på YFU:s förslag och innebar att i princip samma slags grundlagsskydd som 33 7, 1987/88. bestärhmelsernai TF ger tryckta skrifter skulle införas för nämnda medier. KU 1987/88:36YFU hade dock föreslagit en särskild grundlag (YGL) för de nya medierna. Förslagen i lagrådsremissen godtogs i allt väsentligt avlagrådet. Sedan lagrådsremissen offentliggjorts uppstod debatt om det lämpliga i att ta in de föreslagna bestämmelserna i sin i propositionen intagna anmälanav lagrådets yttrande uttalade departementschefen, ätt han inte ansåg det befogat att, som skett från vissa håll, hävda att förslaget i lagrådsremis'sén därefter skulle innebära risk för att tryckfriheten skulle försvagas därför att ' andrauttrycksformer gavs ett liknande skydd. Departementschefen förklarade sigemellertid göra den bedömningen att det var osäkert om en sådan förhållandevisbred enighet som normalt eftersträvas vid grundlagsändririgar-av den typ somhär är aktuell fanns i fråga om den lagtekniska lösningen. Förslaget ilagrådsremissen i fråga öm de nya medierna fördes därför irité fram ipropositionen. Propositionen överlämnades till riksdagen.Under sommaren och hösten 1987 bereddes frågan om grundlagsskydd för andramedief än det- tryckta ordet i under medverkan av företrädare för de ferh riksdagspartierna. Sedan det visat sig omöjligt att uppnå enighet orh något förslag - ett grundlagsförslag skulle ha förelagts senast för att kunna behandlas en första gång under pågående - avbröts beredningsarbetet. I motion 1986/87:K123 yrkande 1 (m) kritiseras regeringenför att ha lagt fram den i lagrådsremissen valda lagtekniska lösningenbeträffande grundlagsskydd för de nya medierna - en lösning som enligtmotionärerna över huvud taget inte övervägts av YFU - utan att hatagit kontakt med oppositionen. Motionärerna beklagar att regeringen brutittraditionen att söka uppnå samstämmighet i sådana grundlagsfrågor som berörvillkoren för demokratin och för denpolitiska debatten. I motionen begärs att som sin mening gerregeringen till känna att eventuella framtida förslag till grundlagsändringarbör beredas under medverkan av samtliga riksdagspartier. Även i motion1986/87:K127 (fp) kritiseras regeringen för den ifrågavarande handläggningen.Motionärerna förordar att YFU:s förslag genomförs, dvs. grundlagsreglering avde nya medierna i- en fristående yttrandefrihetsgrundlag. Något motionsyrkandei saken framställs dock ej. Slutligen hemställs i motion 1987/88:K418 yrkande 1(m) att hos regeringen begär förslag till ny grundlag innehållandeskydd för andra rnedier än det tryckta ordet. Enligt motionärerna bör YFU:sförslag i princip ligga till grund för denna lagstiftning. Som bakgrund till de i motionerna upptagna frågorna skallhär nämnas följande. Frågan om en utvidgning av det grundlagsskydd som sedanlänge finns för tryckta skrifter till att omfatta också yttranden i andrasammanhang har utretts av två parlamentariskt sammansatta kommittéer,massmedieutredningen (1970-1975) och YFU (1977-1986). Med något undantagförelåg i sakligt avseende politisk enighet om de förslag som YFU lade fram.Att förslagen om grundlagsreglering av de "nya" medierna inte försfram i propositionen sammanhänger alltså huvudsakligen endast med frågan omvilken författningsmässig ram som skäll väljas för den nya regleringen. YFUdiskuterade i huvudbetänkandet (SOU 1983:70) två lagtekniska KU 1987/88:36lösningar, nämligen dels en ny, sammanhållen grundlag omfattande såvälregleringen av tryckfriheten som de nya uttrycksformerna, dels en parallellreglering i en separat yttrandefrihetsgruiidlag för de nya medierna. YFUstannade för det sistnämnda alternativet men uttalade sympatier fören lösning i det längre perspektivet med en enda, sammanhållen grundlag.Remissutfallet var splittrat. En viss övervikt fanns dock för kommitténsförslag om att en ny yttrandefrihetsgrundlag skulle finnas vid sidan av TF. Departementschefenanförde i lagrådsremissen att båda de alternativ som YFU diskuterat varbehäftade med vissa nackdelar. När det gällde alternativet med en ny,sammanhållen grundlag ansåg departementschefen att det egentligen bara varsystematiska och lagtekniska skäl som talade för tanken att ersätta TF med enny grundlag. Med hänsyn bl.a. till att de olika medierna måste regleras olikapå flera väsentliga punkter avvisade departementschefen i lagrådsremissendetta alternativ. Beträffande YFU:s förslag med två parallella grundlagaranförde departementschefen i remissen bl.a. att en sådan ordning skulle varaägnad att skapa en viss förvirring inte bara från systematisk synpunkt utanockså för rättstillämpningen. Departementsche- -fens slutsats blev att entredje lösning borde väljas, nämligen att komplettera TF genom att i ensärskild avdelning ta in grundlagsbestämmelser om de andra medier som borde gesett särskilt grundlagsskydd. I lagrådsremissen föreslogs alltså att TF skullebestå av två avdelningar. Den första avdelningen skulle innehållabestämmelserna om det tryckfrihetsrättsliga skyddet medan den andra avdelningenskulle innehålla grundlagsbestämmelser om de nya medierna. Lagrådetansåg att valet stod mellan att antingen stifta en helt ny grundlag eller attbibehålla TF och att i den på något sätt infoga regler om de nya medierna.Lagrådet stannade för att i princip ansluta sig till remissens förslag, alltsåatt behålla TF men att tillföra den en andra avdelning med regler om skydd förradio, television m.m. Lagrådet angav som skäl mot en helt ny grundlag bl.a.att fnan inte helt kunde avfärda de farhågor som hade uttalats för att en"sammansmält" grundlag skulle kunna leda till en utarmning av skyddetför skrifter enligt TF. Isin anmälan av lagrådets yttrande anför departementschefen i förevarande frågasammanfattningsvis bl.a. följande. Departementschefen vidhåller att den lösningsom lagts fram i lagrådsremissen har avgörande fördelar från både saklig ochsystematisk synpunkt i förhållande till de olika tänkbara alternativen.Departementschefen anser det inte befogat befara att förslaget skulle innebärarisk för att tryckfriheten skulle försvagas därför att andra uttrycksformergavs ett liknande skydd.