bet · GB01FiU30 · 1987-12-31 00:00:00 — Utskottetanser också att skatteskalan skall återges ett fullständigt infla- FiU1987/88:30 fionsskydd för att säkerställa att gjorda marginalskaftesänkningarblir bestående. Skattetryckethar ökat kraftigt sedan regeringsskiftet är 1982. Denna utveckling måstebrytas. De svenska hushållens problem äi" inte att de har för få skatteroch för lågt skattetryck. Problemet är i stället att det samlade skatteuttagettar i anspråk en alltför stor del av nationens samlade resurser. Utskottetanser att skattetrycket är för högt och bör sänkas. Framför allt krävs ensänkning av de skatter som indirekt eller direkt belastar sparande och arbete. Småföretaghar en central uppgift i den tekniska utvecklingen och för skapandet av nyaarbetstillfällen. De är sålunda en av nycklarna till ekonomisk tillväxt.Skattepolitikens utformning är av stor betydelse för småföretagens utvecklingoch överievnad. I det lilla företaget, där ägaren själv är verksam, spelarskatteuttagen en förhållandevis större roll än i ett stort företag som oftasthar "passiva" ägare. Därför är det viktigt att skapa goda betingelserför småföretagandet, bl. a. genom en smäföretagarvänlig skattepolitik.Förmögenhetsskatten på arbetande kapital i familjeföretag bör avskaffas. Utskottetanser för det andra att finanspolitiken även fortsättningsvis måste bedrivasmed stor stramhet. Den nödvändiga stramheten bör skapas genom en restriktivutgiftspolitik. Sålunda bör statsbidragen till arbetslöshetskassornabegränsas, subventionerna på bostadsområdet minskas etc. Den finanspolitiskaåtstramning som regeringen föreslagit i den reviderade finansplanen är enligtutskottet otillräcklig. Utskottetvill särskilt varna för en kombination av ätgärder som innebär att ökadeskatter läggs på näringslivet för att finansiera ytterligare ökning av privatkonsumtion. En sådan politik skulle både förvärra dagens balans-brister ochförsvära den nödvändiga expansionen inom näringslivet. Utskottetvill också framhålla att en politik som främjar hushällens långsiktigt bundnasparande kan bidra till en dämpad konsumtionsökning. Sådana insatser beskrivsav moderata samlingspartiet, och i FiU 1987/88:21. Som etträkneexempel kan nämnas att en förbättring av hushållens sparkvot från -3,7 %fill O %, genom ett ökat finansiellt sparande, skulle kunna öka det totalasparandet med och förbättra saldot i bytesbalansenmed samma belopp. Utskottetförordar en ytterligare sanering av statens skuldbörda. Således bör ett antalstatliga företag utförsäljas och börsinfroduceras. Denna åtgärd är visserligenav engångskaraktär, men den kan enligt utskottets mening upprepas under ettflertal år. Det är också angeläget att undersöka om vissa andra reala stafiigatillgångar med låg direkt avkastning men en god realvärdesfegring kanförsäljas. Staten skulle dä kunna tillgodogöra sig det kapitaliserade värdet avden framfida avkastningen. Exempel på sådana tillgångar är kraftverk ochskogar. Fördet tredje måste den offentliga sektorn avmonopoliseras. Genom lag stiftning och subvenfioner har den offenfiiga sektorn i praktiken erhållit monopol på produktionen av ett flertal tjänster, t. ex. barnomsorg, utbild- 75 ning och sjukvård. Pådessa områden finns därför stora hinder för nyeta- FiU 1987/88:30bleringar. Utskottet anser det väsentligt atf alla möjligheter till ökad konkurrensoch ökad effektivitet tas till vara. De borgerliga partiernas gemensammaförslag inom familjepolitiken utgör, enligt utskottets mening, ett viktigt stegi rätt riktning. Inomden kommunala sektorn kan effektiviteten ökas bl.a. genom ett större inslag avanbudsförfarande och entreprenader. En större variationsrikedom itjänsteutbudet befrämjar inte bara effektiviteten utan leder dessutom tillökad valfrihet för konsumenter och näringsidkare samt ger större möjligheterför dem som arbetar i den offenfiiga sektorn att välja arbetsgivare. Enfjärde typ av tillväxthinder som utskottet anser måste avskaffas är denbyråkrati och regleringsapparat som byggts upp under efterkrigstiden.Valutaregleringen bör avvecklas av främst tvä skäl. För det första kan enfullständig avreglering leda till atf räntan sjunker. För det andra kommer friakapitalrörelser, både fill och från , att tvinga fram en meradisciplinerad ekonomisk polifik. Utskottetanser också atf prisregleringen skall avskaffas. Prisregleringslagen kom tillsom en beredskapslag och skall enbart utnyttjas under extrema förhållanden. Densocialdemokratiska regeringen använder dock denna regleringsmöjlighet som ettnormalt medel inom den ekonomiska polifiken. Regeringen har vid sammanlt fyratillfällen sedan regeringsskiftet infört ett generellt prisstopp. mening innebär sädana upprepade ingrepp aft marknadsekonominsprismekanismer sätts ur spel. Utskottetvill också framhålla vikten av atf den statliga detaljregleringen gentemotkommuner och landsting avskaffas. En förändring av statsbidragens utformningär enligt utskottefs mening angelägen för atf möjliggöra för enskilda kommuneroch landsfing att utforma verksamheten på det sätt som passar bäst i resp.fall. En sådan förändring skulle också innebära betydligt större möjligheterfill förnyelse och effekfivitefshöjningar inom den kommunala sektorn. Såvälungdomsarbetslösheten som antalet långtidsarbetslösa är fortfarande ettproblem. Det är därför angeläget att arbetsmarknadslagstiftningen ses över.Exempelvis skulle ökade möjligheter till provanställningar kunna förbättraarbetsmarknadens funktionsduglighet. Ytterligareett hinder utgörs av den hårt reglerade bostadssektorn. Utskottet förordar bl.a. enen översyn av byggnormerna, minskade subventioner och förändringar i t.ex. realisationsvinstbeskattningen för att förnya och skapa dynamik i dennamarknad. Detsocialistiska experiment som de kollektiva löntagarfonderna utgör måsteavslutas. Fondskafterna bör avskaffas, fondbyråkratin upphöra och tillgångarnaavvecklas, bl.a. genom att tillgångarna används som sparpremier för ettindividuellt sparande i aktier. Fördet femte ser utskottet det som väsentligt att den ekonomiska politiken medverkar till att skapaincitament fill en bättre fungerande lönebildning. Detta underlättas av densänkning av marginalskatterna och det äterinfö- 76 rande av inflafionsskyddetsom utskoftet ovan förordar. Utskottetanser aft det är arbetsmarknadens parter som i fria förhand- FiU 1987/88:30lingar skall sluta avtal om lönenivå, lönestruktur och andra anställningsvillkor.Samfidigt är det uppenbart atf den ekonomiska politiken påverkarförutsättningarna för dessa förhandlingar. Enligtutskoftets mening är det nödvändigt att finna ett system där . arbetsmarknadensparter ges incitament för att sluta löneavtal som infe skapar arbetslöshet.Samtidigt bör statsmakterna stå fast vid sitt ansvar för dem som ändå blirarbetslösa. Ett inslag i en sådan politik är en reformerad arbetslöshetsförsäkring.Enligt utskottet krävs förändringar i systemet så att dels en större del avfinansieringen belastar parterna, bl. a. genom högre egenavgifter, delsförsäkringen i större utsträckning finansierar nödvändigaarbetsmarknadspolitiska insatser. En sådan reform skulle understrykaarbetsmarknadspolitikens roll som en integrerad del av den ekonomiskapolifiken. innehåller motionerna Fi22 (m), Fi28 (fp) och Fi24 (c) sålunda en radgemensamma förslag som skulle förbättra fömtsättningama för en balanserad ochlångsiktig ekonomisk fillväxt där hänsyn till regionala skillnader ochmiljöpåverkan tas. Vadutskoftet ovan anfört med anledning av motionerna Fi22 (m) yrkande 1, Fi28(fp) yrkande 1 och Fi24 (c) yrkandena I och 5 bör som sin mening geregeringen till känna. Innebörden härav är att utskottet avstyrkerproposifionens förslag fill rikfiinjer för den ekonomiska politiken. Dettainnebär att utskottet inte kan tillstyrka den inriktning av den ekonomiskapolitiken som förordas i motion Fi27 yrkande 2 av (). Deriktlinjer som förordas i motion Fi30 (vpk) yrkandena I, 4 och 19 innebär ensocialistisk politik som totalt avviker från vad utskottet ovan förordat. Därförespråkas sålunda bl.a. ett nationellt industrialiseringsprogram isamhällelig regi, kraftig expansion av den offentliga sektorn, samhälleligstyrning av investeringarna samt stora skattehöjningar. Utskottet avvisar ensådan ekonomisk politik och avstyrker sålunda kommunisternasmotionsyrkanden. delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 51 böljar med "Sammanfattningav" och pä s. 52 slutar med "mäste brytas" bort utgå, dels att utskottets hemsfällan under I i denna delbort ha följande lydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för denekonomiska poUtiken a) att medavslag på regeringens förslag i proposition 1987/88:150 bilaga 1 mom. I ochmotionerna 1987/88:Fi30 yrkandena 1, 4 och 19 såvitt nu är i fråga och1987/88:Fi27 yrkande 2 samt med anledning av motionerna 1987/88:Fi22 yrkande I,1987/88:Fi24 yrkandena 1 och 5, l987/88:Fi28 yrkande I godkänner vad utskottetanfört och som sin mening ger regeringen detta till känna. Deallmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken FiU 1987/88:30 (mom. 1)i vad avser grundläggande strukturella åtgärder i (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande som pä s. 24 börjar med "I den"och på s. 32 slutar med "berörd del", med undantag för vad utskottetanfört om en finanspolitisk åtstramning med anledning av motion l987/88:Fi28(fp) yrkande 4, bort ha följande lydelse: redovisat är nu inne i en högkonjunktur. Vinstkonjunkturenhar blivit långt starkare än de flesta etablerade konjunkturbedömare hadeväntat sig. Med hänsyn tagen till de senaste årens utveckling kan fråganställas 1987 inte var alltför kraftig. Bytesbalans- ochbudgetunderskottet som varit regeringens främsta motiv för att få till ståndlåga löneökningar är ett tydligt ihåligt argument. Enligt utskottefsuppfattning har dessa obalanser aldrig haft de dimensioner som regeringen ochde borgerliga partierna hävdat. 1propositionen görs en bedömning av den ekonomiska utvecklingen fram till år1991. Dessa s. k. kravkalkyler sägs visa att lönerna infefår öka med . I ett annat alternativ beskrivs en utveckling därlönerna tillåts öka för att sedan successivt minska till enlöneökning pä . Enligt propositionen är detta ett"katastrofalternativ" med stagnerande produktion och växande arbetslöshet. ser det är det inte meningsfullt att redovisa dessaalterna-fivkalkyler som underlag för den ekonomiska politiken. Avsikten är uppenbariigenatt uppmana löntagarna till stor återhållsamhet i kommande avtalsrörelser. Menkravkalkylerna gör ett närmast komiskt intryck. År ligger medregeringens måttstock lönerna på katastrofnivå. Infe någon tror attlöneökningarna nominellt kommer atf stanna vid . Resultatetav de enligt regeringen höga löneökningarna har emellertid irite blivit deökade obalanser i statsbudgeten och utrikeshandeln som förutspåtts. Resultatethar i stället blivit en alltmer ojämn inkomstfördelning med låga lönepåslagfill de sämst ställda, som vinsterna stigit kraftigt ochförmögenhetsökningen för de redan väl besuttna varit exempellöst kraftig. Utskottetär av den uppfattningen att skall kravkalkyler för den kommande treårsperiodenredovisas som ett underlag för den ekonomiska politiken ikompletteringsproposifionen måste även fördelningsfrågorna ingående belysas.Ett krav är också att en diskussion förs i propositionen om vilka åtgärder som,mot bakgrund av olika alternativa utvecklingsvägar, måste vidtas för att uppnåen balanserad utveckling med en godtagbar fördelningsprofil. Är ett sådantgenomförande och en sådan redovisning av kravkalkylerna av olika tekniskaeller rent statisfiska skäl inte möjlig atf åstadkomma är det, enligtutskottefs mening, tveksamt om dessa kravkalkyler över huvud taget börredovisas i kompletteringsproposifionen. Den fördaekonomiska politiken FiU 1987/88:30 Utskottetdelar den kritik som i mofion Fi30 (vpk) riktas mot regeringens ekonomiskapolitik, den s. k. tredje vägens politik. blev den reala avkastningen iden svenska industrin den högsta som noterats under 1970-och 1980-talef. Despekulativa inslagen i ekonomin har ökat. Snabba "klipp", fusioneringmellan företag, uppköp och uppsplittring av företag som gynnat kapitalägarnamen för många anställda gjort framtiden osäker har blivit vardag inäringslivet. Enligt publicerade uppgifter har antalet familjer somäger mer än 100 milj. kr. ökat från 26 är 1982 till 163 är 1988. Det finnssålunda en utveckling med oerhörda framgångar i form av växande förmögenheteroch makt för ett fåtal som problemen förvärrats för andra. Utskottetmåste konstatera att med den förda politiken har de lägst avlönade och dengemensamma sektorn undandragits nödvändiga resurstillskott. Det av regeringenfasfiagda målet att den gemensamma sektorns andel av BNP inte fär växa ärfelaktigt. Utskottet vill framhålla att det måste vara en självklarhet attbehoven skall bestämma tillväxten av denna sektor. Heladen rådande situationen mäste nu enligt utskoftets uppfattning i ' grundenändras. Utvecklingen mäste ges en ny inriktning. Den grundläggande obalansenmed den skeva fördelningen av produktionsresultatet och resurserna i ekonominmåste bort. - jämnare fördelning överföring av resurser fränsamhällets toppskikt fill samhällets bas, - utveckling av de gemensamma verksamheterna, sombildar samhällets infrastruktur och avgör de breda folklagrens sociala ochkulturella livssituation, - vidgad och förstärkt demokrafi och medborgerliginsyn. En ny inriktning av den ekonomiska politiken Deninriktning av den ekonomiska politiken som utskottet förordar innebär bl.a. attföljande åtgärder måste vidtas eller påbörjas : Omläggning av skatteskalorna till förmån för devanliga inkomsttagarna. Matmomsen måste slopas. - Ett program för arbete ät alla bör upprättas somomfattar både näringslivet och den offentliga sektorn. En allmänarbetstidsförkortning till sex timmars arbetsdag bör genomföras. En tillväxtmed i kommunala sektorn är nödvändig. - För en nödvändig förändring av makt- ochägandestrukturer i samhället mäste en nationalisering av affärsbanker,investmentbolag, finansbolag, kreditinstitut, privata försäkringsbolag och vissnyckelindustri genomföras. Ett regionalpolitiskt program med inriktning motde mest utsatta regior nerna måste upprättas. För ett genomförande krävs stark styrning av investeringarna. - Ett politiskt fackligt råd börinrättas för att ange riktlmjerna för invesfe- FiU 1987/88:30ringspolitiken och den teknologiska utvecklingen. i längre perspektiv är det nödvändigt aft samhälletsresurser stärks om det skall vara möjligt att fullfölja en ekologiskt inriktadekonomisk politik. Utskottets ställningstagande till åtgärdsförslagen ikompletteringspropositionen Utskottet avvisar denna höjning. Det är inte acceptabelt,som regeringen tagit som vana, att gång efter annan föreslå förändringar avvissa energiskatter, ryckta ur sitt sammanhang, för att finansiera olikaförslag. Utskottet vill understryka atf en samlad bedömning mäste göras därhänsyn tas till hur förslagen sammantaget drabbar de sämst ställda i samhället. Denna skatt bör höjas av hälsoskäl. Skaftehöjningen börvara väsentligt högre än vad som föreslås i propositionen eller . Utskoftet anser att såväl storleken av som motiven förlikviditetsindragningen kan ifrågasättas. Men kan mycketväl dras in till statskassan. Detta bör ske i form av en engångsskatt. Deindragna medlen bör utnyttjas till en förstärkning av vård-, omsorgs-, skolaoch bildnings-och kulturområdet. Vidare bör en betydande del av dessa medelsatsas på regionalpolitiken. Utöver denna engångsskatt bör regeringen återkomma medförslag om en höjd vinsfskatt frän som kan utfås fränvinsterna i näringslivet. Skärpning av avdragsreglerna för företag Utskottet tillstyrker förslaget i propositionen. Den aviserade marginalskaftesänkningen avvisas avutskottet. Det genomgående inslaget i regeringensskattepolitik att sänka skatterna för höginkomsttagare och skärpabeskattningen för låginkomsttagare är en oacceptabel inriktning avfördelningspolitiken. Mot bakgrund av vad utskottet här anfört om inriktningenav den ekono miska politiken finner utskottet atf den inriktning som föreslås i motion Fi30 (vpk) tillgodoser de krav som i enlighet med vad utskottet nu redovi sat mäste ställas pä den ekonomiska politiken. Utskottet tillstyrker sålun da motion Fi30 (vpk) yrkandena 1, 4 och 19. Denpolifik som föreslås i motionerna Fi22 (m), Fi24 (c), Fi27 av /88:30 () och Fi28 (fp) innebär enligt utskottets mening att deredan existerande orättvisorna i fördelningen av vår produktion förstärks. Utskottetavstyrker därför bestämt dessa mofioner i här aktuella delar. delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 51 börjar med "Sammanfattningav" och på s. 52 slutar med "måste brytas" bort utgå, dels att utskottets hemställan under I i berörd delbort ha följande lydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken a) att medavslag på proposifion 1987/88: ISO bilaga I mom. 1 och motionerna 1987/88:Fi22 yrkande I, l987/88:Fi24 yrkan dena 1 och 5, 1987/88:Fi27 yrkande 2 samt 1987/88:Fi28 yrkande I godkänner vad som förordas i mofion I987/88:Fi30 yrkandena 1, 4 och 19 i berörd del och som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört, De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken (mom. 1) i vad avser en finanspolitisk åtstramning (), (), (), () och RolfKenneryd (c) anser delsatt vad utskottet anfört om en finanspolitisk åtstramning med anledning avmotion Fi28 yrkande 4 bort ha följande lydelse: Utskottethar ovan konstaterat att utvecklingen pä kort sikt kännetecknas av ökadeobalanser, snabb prisökning, växande underskott i utrikesbetalningarna ochfortsatt snabb ökning av den inhemska efterfrågan. Mot denna bakgmnd serutskottet ett behov av en stramare finanspolitik i syfte att understödja enfortsatt utbyggnad av den konkurrensutsatta sektorn. De åtgärder som kan kommai fråga för att hålla tillbaka en alltför snabb ökning av den inhemskaefterfrågan skall syfta till att minska de offenfiiga utgifternas ökningstakt.Utskottet anser således att med anledning av mofion Fi28 yrkande 4bör hemställa att regeringen skall återkomma fill med förslag omsådana åtgärder. dels att utskottets hemställan under 1 i denna delbort ha följande lydelse: 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken b) att medanledning av mofion l987/88:Fi28 yrkande 4 och vad utskottet anfört hos regeringen begär förslag till en stramare finanspolitik, De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken (mom. 1) i vad avser en finanspolitisk åtstramning AnneWibble och (båda fp) anser delsatt vad utskottet anfört om en finanspolitisk åtstramning med anled- 81 6 Riksdagenl987/88.5saml.Nr30 ning av motion1987/88:Fi28 yrkande 4 bort ha följande lydelse: FiU 1987/88:30 Utövervad utskottet ovan anfört om behovet av en fortsatt allmänt sett stramfinanspolitik vill utskottet instämma i den uppfattning som framförs i motionFi28 (fp) om behovet av ytterligare insatser för att motverka överhettningen iekonomin. Utskottethar ovan konstaterat att utvecklingen på kort sikt kännetecknas av ökadeobalanser, snabb prisökning, växande underskott i utrikesbetalningarna ochfortsatt snabb ökning av den privata konsumfionen. Med hänsyn härtill samt tillkraven på fortsatt utbyggnad av den konkurrensutsatta sektorn bör åtgärderenligt utskottet sättas in för att begränsa ökningen av den privatakonsumtionen. Utskottetnoterar att ett av tidigare framfört förslag om en höjning av oljeskatten på . per kubikmeter numera accepteras av en majoritet i . Detta är fillfredsställande både med hänsyn till de energi- och miljöpolitiska och finanspolitiska verkningarna. Dämtöver bör enligt utskottet vissa begränsningar i statens utgifter göras. Det gäller en ytterligare minskning av bostadssubventionerna pä ca 200 milj. kr., en samordning av arbetsskade- och sjukförsäkringarna vilket kan beräknas minska utgifterna med ca 150'milj. samt en ytterligare höjning av egenavgifterna i arbetslöshetsförsäkringen med ca 800 milj. kr. Regering en bör därför enligt utskottet återkomma till rned förslag till sådan finanspolitisk åtstramning. Utskottet finner således de förslag , . som framförs avfolkpartiet väl avvägda. Motion Fi28 (fp) yrkande 4 tillstyrks. dels att utskottets hemställan under I i denna delbort ha följande lydelse: . 1. beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politi ken ... b) att med bifall till motion 1987/88:Fi28 yrkande4 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om en stramare finanspolitik, De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken(mom. 1, motiveringen) i vad avser en finanspolitisk åtstramning i (vpk) anser att vad utskottet anfört om enfinanspolitisk åtstramning med anledning av mofion Fi28 yrkande 4 bort haföljande lydelse: Imotion Fi28 (fp) föreslås av stabiliseringspolitiska skäl atf oljeskatten .höjs med /m', att bostadssubventionerna minskas och att egenavgifternai arbetslöshetsförsäkringen höjs . Mofionärernamotiverar dessa åtgärder endast med en allmän hänvis ning till det stabiliseringspolitiska läget. Inga som helst försök görs i motionen att redovisa hur förslagen fördelningsmässigt påverkar olika grupper i samhället. Att de gmpper i samhället som har det sämst ställt genom dessa ätgärder drabbas hårt är enligt utskottets mening helt uppen bart. Utskottet avvisar därför bestämt yrkande 4 i motion Fi28 (fp). En godmiljö som mål för den ekonomiska politiken FiU 1987/88:30 (mom. 2) GunnarBjörk och (båda c) anser delsatt den del av utskottets yttrande pä s. 32 som börjar med "Utskottetinstämmer" och slutar med "yrkande 1" bort ha följande lydelse: Denekonomiska politikens mål har i varit full sysselsättning,stabilt penningvärde, hög ekonomisk fillväxt, jämn fördelning avlevnadsstandarden och balans i utrikesbetalningarna. Utskottet anser att dessamål är riktiga men de måste kompletteras med mål som ren miljö, resurshänsynsamt regional balans. För en långsiktig god ekonomisk utveckling krävs att alladessa mål beaktas. Detmåste slås fast att en ökad ekonomisk standard inte definifionsmässigt ärsamma sak som ökad livskvalitet. Ofta kan värdet av en arbetstids- :förkortning, bättre arbetsmiljö, trygghet på arbetsmarknaden, orörd naturliksom värdet av att få bo kvar på sin hemort ge en högre välfärd än enekonomisk standardhöjning. Utskottetanser att miljöhänsyn måste få genomslag i den ekonomiska politiken. Producenter och konsumenter mäste känna de verkliga kostna- ! derna för produktionen. Ensådan inriktning innebär därmed också ett viktigt inslag i den ekonomiskapolitik vars syfte är att begränsa konsumtionen. Andra än producenterna ochkonsumenterna får bära de kostnader som miljöföroreningarna orsakar iform av minskad skogs-tillväxt, värdkostnader, produkfionsbortfall ochkorrosionsskador. Produktionen måste belastas för dessa kostnader genommiljöavgifter. Därmed kommer marknadspriset pä ett bättre sätt ätt spegla denverkliga produktionskostnaden. På detta sätt kan också den ekonomiska politikenanvändas för att minska samhällets kostnader för miljöföroreningar genom attutsläppen minskar. En sådan inriktning ger fömtsättningar för en varaktigekonomisk tillväxt. här anfört innebär att utskottet biträder förslagen i motion Fi24 (c)yrkande 3. i/e/5att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse: 2.beträffande en god miljö som mål förden ekonomiska politiken att riksdagenavslår motion 1987/88:Fi30 yrkande 3 samt med anledning av motion 1987/88:Fi27 yrkande 1 och med bifall till motion 1987/88:Fi24 yrkande 3 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört. En god miljö som mål för den ekonomiska politiken (mom.2) i (vpk) anser delsatt den del av utskottets yttrande pä s. 32 som börjar med "Utskottet instämmer" och slutar med "yrkande 1" bort ha följande lydelse: Utskottet anser i likhet med vad som anförs i motionerna Fi30 (vpk), 83 Fi24 (c) och Fi27 av AlfSvensson (c) aU miljöförstöringen återverkar FiU 1987/88:30 negativt påekonomin.