bet · GB01JuU21 · 1987-12-31 00:00:00 — Vad utskottetdärvid tar särskilt fasta på är att en sådan gräns är väl förenlig med rättshjälpenskaraktär av social skyddslagstiftning. Till detta kommer de nackdelar avprakfisk natur som skulle vara förenade med ett system utan inkomstgräns ochvilka redovisas närmare i propositionen. Utskottet avstyrker bifall fill mofionJul 1 i här aktuell del (yrkande 1). Enligt 11 § RHL skall den rättssökande bidra tillkostnaderna för rättshjälpen genom aff betala rättshjälpsavgift ochtilläggsavgift enligt vad som sägs i 12-15 §§. När det gäller rättshjälpsavgiften ansågs det vidinförandet av RHL att den rättssökande på förhand borde kunna avgöra hur myckethan kunde komma aft själv få betala för rättshjälpen. Avgiftssystemetkonstruerades därför som eff sysfem med maximibelopp, dvs. eft högsta beloppvartill rättshjälpsavgiften kan uppgå. Maximibeloppet var tänkt att motsvaraden räftssökandes betalningsförmåga. En nackdel med systemet med enbartmaximibelopp visade sig vara att den som beviljats rättshjälp infe behövde göranågra egna processekonomiska överväganden efter det att kostnaderna uppgåtttill maximibeloppet. I syfte atf öka den rättssökandes kostnadsmedvefande - ochdärmed motverka uppkomsten av onödigt dyra processer - infördes i maj 1983systemet med tilläggsavgift. Även tilläggsavgiften har konstruerats med ettmaximibelopp. Maximibeloppet för rättshjälpsavgiften fastställs isamband med att rättshjälp beviljas, och def innebär atf den rättssökandenormalt inte kommer att betala mer av kostnaderna för rättshjälpen än somsvarar mot def fastställda beloppet. Maximibeloppet är en preliminär avgift somi princip skall betalas i förskott. När ärendet sedan har avslutats skallrätfshjälpsavgift fastställas. Maximibeloppet för rätfshjälpsavgiffen kan ivissa fall jämkas (15 § andra stycket RHL). I samband med atf rättshjälp med biträdesförordnandebeviljas fastställs förutom maximibeloppet för rätfshjälpsavgiffen även def belopp vartill tilläggsavgiften högst kan uppgå. Högsta belopp för tilläggsavgiften är begränsat till fem gånger den rättssökandes maximibelopp för rätfshjälpsav giffen och anger vad den rättssökande högst kan komma atf få betala i tilläggsavgift. Liksom maximibeloppet för rätfshjälpsavgiffen är högsta beloppet för tilläggsavgiften en preliminär avgift. Den skall dock inte erläggas i förskott i sin helhet utan biträdet förutsätts avkräva denräftssökan de ett skäligt belopp allteftersom kostnader för biträdets arbete uppkommer. -_ När sedan ärendet avslutats skall eventuell tilläggsavgift fastställas. 4 1987/88. maximibeloppetför rätfshjälpsavgiffen jämkas, skall högsta beloppet för JuU 1987/88:21tilläggsavgiften jämkas i motsvarande mån (15 § fjärde stycket RHL). I 12 och 13 §§ RHL regleras beräkningen av maximibeloppetför fysisk person. Systemet har utformats så atf den som har en årsinkomst sominte överstiger . betalar en grundavgift om . Grundavgiften fåri vissa fall sättas ned. För den som har högre inkomst än . bestäms-maximibeloppet efter en stigande skala i förhållande till inkomsten. Hur dennaskala närmare är utformad framgår av lagtexten (se ovan s. 6 f). Tilläggsavgift utgår om biträdets ersättning överstiger . Den räftssökande skall då utöver rätfshjälpsavgiffen betalatilläggsavgift om av den del av ersättningen som överstiger ,dock - som nämnts -högst ett belopp som motsvarar fem gånger maximibeloppet. har enligt 11 § andra stycket RHLbemyndigats atf meddela närmare föreskrifter för beräkning av maximibeloppetför rättshjälpsavgiften . Föreskrifterna kungörs i domstolsverketsförfattningssamling (DVFS) men publiceras också i en särskild folder,senast Rättshjälp och taxor 1988. För rätfshjälpsformen rådgivning utgår en avgift om 85 kr.för varje påbörjad fidsperiod . Rådgivning får ske under högst entimme. Avgiften får sättas ned. I propositionen föreslås (s. 43-49) att maximibeloppen förräftshjälpsavgifferna sänks i de fiesta vanliga inkomstlägen. Hur de nyaavgifterna närmare bestämt skall beräknas framgår av förslaget till ny lydelseav 11 och 12 §§ RHL (se ovan s. 6 f). I mofiveringen (s. 48) finns också entabell som visar maximibeloppefs storlek i olika inkomstlägen vid entillämpning av de nu föreslagna reglerna. Tilläggsavgiften föreslåsäven fortsättningsvis utgöra av den del av bifrädesarvodet som överstigerett visst belopp, men det högsta beloppet för tilläggsavgiften föreslås blibegränsat till dubbla maximibeloppet för rättshjälpsavgiften mot för närvarandefem gånger detta belopp. Den nuvarande benämningen grundavgift ersätts enligtförslaget - av terminologiska skäl - med grundbelopp. Grundbeloppet föreslåsmotsvara avgiften för en timmes rådgivning. Rådgivningsavgiften föreslås blibestämd så aff avgiften för en timmes rådgivning motsvarar den ersättning somnormalt utgår för en timmes arbete för eft räftshjälpsbiträde (den s. k.timkosfnadsnormen). Förslaget innebär att därmed grundbelopp, rådgivningsavgiftoch timkosfnadsnorm kommer atf uppgå till samma belopp. Beloppet kommer infeatf framgå direkt av RHL utan det föreslås ankomma på attårligen bestämma säväl grundbelopp och rådgivnings-avgift som timkostnadsnorm.År 1987 var timkosfnadsnormen :, och för har den besfämts till490 kr. (DVFS 1987:17, B 33). 1 motionerna Jul3 (yrkande 4) och Jul4 rikfas krifik motde föreslagna avgiftsändringarna. Kritiken i de båda motionerna tar sikte påatt förslaget innebär en höjning av räftshjälpsavgifferna i låga inkomstlägen.I mofion JuU förordas även ökade möjligheter till jämkning och eftergift avavgiften för rådgivning. 1 mofiveringen åberopar departementschefen atf def varitett bärande motiv för de begränsningar i den allmänna rättshjälpensfillämpningsområde som honföreslagit aff kunna ge fler räftssökande möjlighet aft få allmän JuU1987/88:21 rättshjälp. Enligt vad hon anför är den allmänna rättshjälpens värdeför de rättssökande i hög grad beroende av avgifternas storlek, och för aff deenskilda skall ha en verklig möjlighet atf ta till vara sina rättsligaintressen krävs att avgifterna inte är större än aft de enskilda har råd attbetala dem. Departementschefen framhåller att med förslaget återförsnivån på de räftssökandes kostnader för rådgivning till - relativt sett - dennivå som gällde vid RHL:s tillkomst. För atf hålla rätfshjälpavgifferna på enrimlig nivå för rättssökande med små inkomster föreslår departementschefen - isaklig överensstämmelse med vad som fidigare gällde - att grundbeloppet skallvara detsamma som maximibeloppet upp till en beräknad årsinkomst om två gångerbasbeloppet, dvs. för en årsinkomst om högst . Enligt departementschefen medför detta atf maximibeloppetkommer att motsvara grundbeloppet för fler räftssökande än . Departementschefen uttalar vidare atf den sänkning avavgifterna som hon föreslår också bör komma dem till godo som kommer i frågaför nedsättning eller eftergift av avgiften. Enligt hennes mening är det därvidmest angeläget aff vidga utrymmet för att efterge avgiften helt. Hon föreslårdärför att 12 § första stycket ändras så aft det klargörs aft endast denrättssökandes egen förmåga aft betala avgiften skall läggas till grund förbedömningen. Enligt departementschefen bör det även i fortsättningen ankomma pådomstolsverket aft meddela de närmare föreskrifterna för bl.a. nedsättning ocheftergift av rätfshjälpsavgiffen och rädgivningsavgiften. Utskottet kan för sin del ställa sig bakom tanken medförslaget atf genom generella avgiftssänkningar vidga möjligheterna fillrättshjälp för personer i vanliga inkomstlägen. De framlagda förslagen är ocksåi allt väsentligt väl ägnade att leda till sådant resultat. I några hänseendensynes dock enligt utskottets mening förslaget kunna medföra mindre nöjaktigakonsekvenser. Vad utskottet avser är de höjningar av rätfshjälpsavgiffen ochrådgivningavgiften som förslaget medför för personer med låga inkomster.Departementschefen har varit medveten härom och också föreslagit vissaåtgärder i syfte aff lindra dessa. Sålunda har hon förordat på visst sättvidgade möjligheter till eftergift. Enligt utskottets mening är dessa åtgärder emellertid intetillräckliga. Utskottet anser att möjligheterna fill jämkning och eftergiftskall utformas så att rättshjälps- och rådgivningsavgifter efter förslagetsgenomförande inte blir högre än för personer med låga inkomster.För framtiden bör enligt utskottets mening en eventuell höjning av avgifternaför dessa personer infe bli större i förhållande fill nuvarande avgifter än vadsom kan mofiveras av penningvärdets förändring. Det får ankomma på regeringenaft i förordning meddela erforderliga föreskrifter i enlighet med vad ufskottetanfört. Vad utskottet med anledning av motionerna Jul3 och Jul4 ihär aktuella delar har uttalat bör som sin mening ge regeringen tillkänna. Biträdesfrågor JuU 1987/88:21 Behörighet för biträde vid altmän rättshjälp och föroffentligt biträde Om allmän rättshjälp har beviljats har den rättssökande -i den mån det bedöms erforderligt - rätt att få ett juridiskt biträde. Förvissa typer av ärenden finns ytterligare inskränkningar (20 § RHL). Enligt 21 §första stycket RHL får till biträde förordnas advokat, biträdande jurist påadvokatbyrå eller annan som är lämplig för uppdraget. Enligt 44 § första stycket RHL får till offenfiigt biträdeden förordnas som är lämplig. I propositionen föreslås att annan än advokat ellerbiträdande jurist på advokatbyrå skall få förordnas till rättshjälpsbiträdeeller offenfiigt biträde endast om det finns skäl för det. I motion (yrkande 2) yrkas avslag på förslaget tilländring av 21 § RHL, och i motion Jul3 (yrkande 7) riktas kritik mot denföreslagna ändringen av 44 § RHL. EnHgt den förstnämnda motionen bör allalämpliga jurister behandlas lika, och enligt den andra är den kontroll somrättshjälps-nämnderna utövar beträffande de offentliga biträdena bättre än densom åstadkoms genom att ändra 44 § RHL. I motion Jul4 förordas att regeln i 21§ RHL görs ännu restriktivare än vad förslaget i propositionen innebär. Utskottet ansluter sig fill departementschefens förslagoch avstyrker bifall till de i den här delen aktuella mofionsyrkandena. I motion Jul3 (yrkande 2) begärs en höjning avbiträdesersätfningarna i rättshjälpssysfemet. Enligt vad som framhålls imotionen har biträdesersätfningarna inte höjts i takt medkostnadsutvecklingen, något som kan negativt påverka advokater och andra aftåta sig rättshjälpsberäffigade uppdrag. Enligt 22 § första stycket RHL har bl.a. biträde rätt fillskälig ersättning för det arbete som uppdraget har krävt. I bestämmelsenbemyndigas regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, attfastställa taxa som skall fillämpas vid bestämmande av ersättningen. På denallmänna rättshjälpens område har endast en taxa fastställts, nämligen förärenden om äktenskapsskillnad efter gemensam ansökan (DVFS 1987:17, B 33). Ävenom denna taxa formellt omfattar endast ett begränsat antal räffshjälpsärendenhar den kommit atf få betydelse för prövningen av så gott som allaarvodesräkningar. Vid utformningen av taxan utgår nämligen frånen timkostnadsnorm, som fr.o.m. är . Dennatimkostnadsnorm har i praxis kommit atf tillämpas även utanför det taxesattaområdet. Utskottet kan ansluta sig fill vad som kommer fill uttrycki mofionen. Sålunda är det också enligt utskottefs mening närmast självklart atf biträdesersättningarna relativt nära skall ansluta fill förändringarna i det allmänna kostnadsläget. Det skulle av flera skäl infe vara fillfredsställande om arvodesufvecklingen för biträden enligt RHL skulle vara nämnvärt annorlunda än för andra jämförbara yrkeskategorier. Den bristande följsam- het som kunnat förmärkas i förhållande fill ersättningar för uppdrag utanför 4q rättshjälpsområdetkräver enligt utskottets mening uppmärksamhet. JuU 1987/88:21 Här kan nämnas att på försöktillämpas ett avtal om prestationslönetillägg (bonuslön) vid de allmännaadvokatbyråerna. Avsikten är att förbättra de allmänna byråernas lönsamhetgenom att sfimulera fill goda arbetsinsatser och öka byråernas möjligheter attkonkurrera lönemäs-sigt om goda advokater. I årets budgetproposition nämner departementschefen attregeringen givit i uppdrag att utvärdera verksamheten vidde allmänna advokatbyråerna. Utvärderingen skall avse bl.a. rättshjälpstaxornasutformning, de allmänna advokatbyråernas betydelse för taxesättningen och deprinciper som i övrigt kan fillämpas för att bestämma taxorna. Även andrafrågor såsom kostnadskontroll och insyn samt tillgång till juristtjänster ihela landet bör belysas och de ekonomiska konsekvenserna av skilda lösningarskall redovisas. Med vad som redovisats anser utskoftet att det förnärvarande inte finns skäl för att vidta några sådana åtgärder somföreslagits i motion Jul3 i nu aktuell del. Reglerna om rätten fill offentlig försvarare i 21 kap. RBändrades efter förslag av rättshjälpskommittén genom en lagändring som trädde ikraft (prop. 1983/84:23, JuU 7, rskr. I motionerna Ju710 och Ju717 (yrkande 1) förordasutvidgade möjligheter till offentligt försvarare. Utskottet behandlade frågan om ökade möjligheter filloffentlig försvarare också vid förra . Utskottet redogjorde då (JuU1986/87:26 s. 3-7) för grunderna 1984 införda reglerna och för en avdomstolsverket gjord utvärdering om bl.a. rätten till offenfiig försvarare (1986:4). Vidare redogjorde utskottet för hur de nya reglerna hadetillämpats av högsta domstolen och för vissa stafistiska uppgifter som utvisadei vilken omfattning offentlig försvarare hade förordnats under den förstahälften av . Efter ingående överväganden i frågan konstateradeufskottet sammanfattningsvis att det inte fanns anledning att vidta någralagstiftningsåtgärder vad gäller rätten till offenfiig försvarare. Utskottetförklarade emellertid aft det hade för avsikt att med hänsyn till derättssäkerhefsintressen som frågan rör följa utvecklingen med storuppmärksamhet. Också departementschefen uttalade i förra åretsbudgetproposifion (prop. 1986/87:100 bil. 4 s. 69-71) att han avsåg aft följautvecklingen på området med uppmärksamhet. Enligt vad utskottet under beredningen av detta ärendeerfarit följs utvecklingen med stor uppmärksamhet inte bara hos berörda myndigheter utan också inom advokatkåren. har tagit fasta på departementschefens uttalande , men också förklarat sig för sin del vara berett aft så snart anledning förekommer vidta åtgärder för att till en början se till atf statistiska uppgifter finns tillgängliga för att rätt kunna bedöma hur utvecklingen gestaltat sig. har detta emellertid 4j infebedömts vara erforderligt. Utskottet finner inte atf def framkommitnågon omstän- JuU 1987/88:21 dighet som ger anledning för utskottet attgöra annan bedömning än då. Detta minskar dock inte angelägenheten av atfutvecklingen på området följs; om det visar sig påkallat får fråganaktualiseras på nytt. Ufskottet avstyrker bifall till mofionerna Ju710 ochJu717 i här behandlade delar. LJtöver vad som har sagts i det föregående har utskottetinte något aff anföra med anledning av proposifionen eller motionerna. Under utskottets behandling av lagstiftningsärendet har emellertiduppmärksammats aft en redakfionell ändring bör vidtas i 34 § andra stycket iförslagettilllagomändringi räftshjälpslagen. Därgörsenhänvisningtiir"8 §7". Hänvisningen skall rätteligen avse "8 § 8". Lagrummet börändras i enlighet härmed. attriksdagen med avslag på mofionerna 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 1, delvis)och 1987/88: Jul4 i denna del antar det i proposition 1987/88:73 framlagdaförslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen såvitt avser 8 § förstastycket 7, attriksdagen med avslag på mofion 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 1, delvis)antar det i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring iräftshjälpslagen, såvitt avser 8 § första stycket 9, atfriksdagen med avslag på motion 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 1, delvis)antar det i proposifionen framlagda förslaget fill lag om ändring iräftshjälpslagen såvitt avser 8 § första stycket 10, attriksdagen med avslag på motionerna 1987/88:Jul2 och 1987/ 88:Ju712 antar def ipropositionen framlagda förslaget fill lag om ändring i rättshjälpslagen såvittavser 8 § första stycket 3, atf riksdagenmed avslag på motionerna 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 6) och 1987/88:Ju718i denna del (yrkande I) antar def i proposifionen framlagda förslaget fill lagom ändring i räftshjälpslagen såvitt avser 41 § 6 och 7, atf riksdagenmed avslag på motion 1987/88:Jull i dennadel (yrkande 1) antar def iproposifionen framlagda förslaget fill lag orn ändring i rättshjälpslagensåvitt avser 6 § och 12 § andra stycket, 7. beträffande behörighet för biträde vid allmänrättshjälp och för offentlig! attriksdagen med avslag på motionerna 1987/88:Jull i denna del (yrkande2), 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 7) och 1987/88:Jul4 i 42 denna delantar det i propositionen framlagda förslaget till lag om JuU 1987/88:21ändring i räftshjälpslagen, såvitt avser 21 § första stycket och 44 § förstastycket, 8. beträffandeavgifterna vid låga inkomster aftriksdagen med anledning av motionerna 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 4) och1987/88:Jul4 i denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskoffefanfört, 9. beträffanderättshjälpstagen i övrigt aftriksdagen med bifall fill propositionen i denna del antar def i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen, i den månförslaget inte omfattas av vad utskottet hemställt ovan, dock med den ändringenatt hänvisningen i 34 § andra stycket till "8 § 7" ändras fiir"8§ 8", attriksdagen med bifall till proposifionen i denna del antar def i propositionenframlagda förslaget fill lag om ändring i , 11. beträffandemiljö/nåt m.m. attriksdagen avslår motionerna 1987/88: Ju 15 i denna del (yrkandena 2 och 3),1987/88:Ju704 och 1987/88:Ju705, 12. beträffandeintagna på anstaU attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju703, 13. beträffandefelbehandlad patient affriksdagen avslår motion 1987/S8:Ju721,- attriksdagen avslår motion 1987/88:Ju720, 15. beträffandealtmän rättshjälp i utlänningsärenden aftriksdagen avslår motionerna 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 3), 1987/88:Jul4i denna del och 1987/88:Ju718 i denna del (yrkande 2), 16. beträffandeförskott på ersättning attriksdagen avslår motion 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 5), 17. beträffanderätten titt offentlig försvarare atfriksdagen avslår mofionerna 1987/88:Ju710 och 1987/88:Ju717 i denna del(yrkande 1), atfriksdagen avslår motion 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 2). Närvarande:Karin Ahrland (fp), (), i (s),(), (), (), (),(), (), (), (),(), (), () och (). Reservationer JuU 1987/88:21 Näringsidkare (mom. 4) , och () anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 30börjar med "Utskottet anser" och slutar med "inteerforderliga" bort ha följande lydelse: Utskottet har i och för sig ingen erinran mot def iproposifionen framlagda förslaget fill ändring i 8 § första stycket 3 RHL. Ianslutning härtill vill dock utskottet - i linje med vad som förordas i de häraktuella motionerna - uttala att möjligheterna till allmän rättshjälp förnäringsidkare i vissa situationer bör förbättras. Vad utskottet särskilt tänkerpå är näringsidkare som i ekonomiskt hänseende är att jämföra med vanligalöntagare. En situation som det beträffande sådana näringsidkare kan finnassärskild anledning att uppmärksamma är den som inställer sig efter def atfnäringsidkarens rörelse har försatts i konkurs. 1 eft sådant läge är intesällan näringsidkarens ekonomiska situation särskilt besvärlig. mening finns det skäl för en generösare inställning vid prövningenav ansökningar om allmän rättshjälp i fall som nämnts. Vad ufskottet uttalatbör med anledning av de två aktuella motionerna som sin mening geregeringen till känna. dels att utskottets hemställanunder moment 4 bort ha följande lydelse: 4. beträffande näringsidkare attriksdagen a) antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i räftshjälpslagen såvitt avser 8 § förstastycket 3, b) med anledning av motionerna1987/88:Jul2 och 1987/88:Ju712 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört. Asylärenden (mom. 5) och () anser dels aff den del av utskottets yttrande som på s. 36börjar med "Beträffande rättshjälp" och slutar med "behandladedelar" bort ha följande lydelse: Beträffande rättshjälp genom offentligt biträde iutlänningsärenden kan utskoftet konstatera att den ändring som föreslås i propositionen visserligen får anses innebära en väsentlig förbättring i den asylsökandes möjligheter aff genom ett offenfiigt biträde tillvarata sin rätt i de fall där utlänningen har tagits i förvar. Förslaget är emellerfid enligt utskottets mening intetillräckligt för att garantera de asylsökandes rättssäkerhet. Den ordning som utskottet för sitt vidkommande anser vara den acceptabla är - i överensstämmelse med vad som förordas i motion Ju718 - aft den asylsökande skall kunna få eff juridiskt biträde redan från början, dvs. i princip redan vid gränsen. Enligt utskottets mening bör regeringen återkomma till med eff nytt förslag i enlighet med vad utskottet här redovisat. I avvaktan på aft eft sådant förslag genomförts har utskottet inte någon erinran mot den i proposifionen föreslagna ordningen. Vad utskottet uttalat - som tillgodoser 44 också önskemålen i motionJul3 - bör som sin mening ge JuU 1987/88:21 regeringen tillkänna. delsatt utskottets hemställan under moment 5 bort ha följande lydelse: 5. beträffandeasylärenden att a) antar det i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring irättshjälpslagen såvitt avser 41 § 6 och 7, b) medanledning av mofionerna 1987/88:Jul3 i denna del (yrkande 6) och 1987/88:Ju718i denna del (yrkande 1) som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört. Inkomstgränsen (mom. 6) BjörnKörlof, och () anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 37 börjar med "Utskottetdelar" och slutar med "del (yrkande 1)" bort ha följandelydelse: Utskottetvill framhålla att räftshjälpskommittén i sitt betänkande (SOU 1984:66) Denallmänna rättshjälpen föreslog att inkomstgränsen skulle slopas. var det så att behovet av ekonomiskt bistånd inte plötsligt upphörvid en viss inkomst utan också har samband med omfattningen av den process somär aktuell. Vidare ansåg kommittén att en inkomstgräns inte kunde sägas bidratill atf spara på statens resurser, eftersom det i ett system utan inkomstgränsendast undantagsvis- på grund av höga avgifter för de rättssökande - skulle blifråga om några kostnader för staten. I stället framhöll kommittén att i de falldär det undantagsvis skulle uppstå ökade kostnader det skulle vara fråga om angelägenheterdär det är berätfigat att den enskilde ges ett ekonomiskt stöd. Utskottetinstämmer i dessa synpunkter och anser mot den bakgrunden att de skäl som ipropositionen har åberopats för ett bibehållande av inkomstgränsen inte ärtillräckliga. Det är utskottets mening att regeringen bör föreläggariksdagen ett nytt förslag i enlighet med vad utskottet nu redovisat. Utskottetvill inte motsätta sig att den nu föreslagna ordningen får gälla övergångsvis iavvaktan på att ett nytt förslag - utan inkomstgräns - har genomförts. Dessauttalanden av utskottet, som ligger i linje med vad som har förordats i motionJul 1, bör som sin mening ge regeringen till känna. delsatf utskottets hemställan under moment 6 bort ha följande lydelse: 6. beträffandeinkomstgränsen att a) antar det i proposifionen framlagda förslaget fill lag om ändring irättshjälpslagen såvitt avser 6 § och 12 § andra stycket, b) medanledning av motion 1987/88:Jull i denna del (yrkande 1) som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört. Berhörighetför biträde vid allmän rättshjälp och för JuU 1987/88:21 offentligt biträde (mom. 7) (), (), (),(), (), () och Ingbrift Irhammar (c)anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 40börjar med "Utskottet ansluter" och slutar med "aktuellamotionsyrkandena" bort ha följande lydelse: