bet · GB01AU11 · 1987-12-31 00:00:00 — Under år1986 utbetalades totalt ca 330 000 förtidspensioner till en kostnad av 20miljarder kronor, varav drygt 1,1 miljard avsåg förtidspensioner som beviljatspå enbart arbetsmarknads-mässig grund. Som framhållits i motion A224 är detdärför angeläget att handikappade i så stor utsträckning som möjligt kanberedas arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Med hänvisning till vadutskottet anfört samt till det pågående arbetet inom rehabiliteringsberedningenm.m. anser utskottet att någon åtgärd med anledning av motion A224inte är påkallad. Från anslaget betalas anordnande och drift avarbetsmarknadsinstitut () samt metodutveckling, forskning ochpersonalutbildning inom den yrkesinriktade rehabiliteringen. Regeringen föreslår i budgetpropositionen under punkt C 4.(s. 108-110) att till Yrkesinriktad rehabilitering för budgetåret1988/89 skall anvisa ett reservationsanslag av . I budgetpropositionen anförs att väntetiden för en sökandesom behöver vägledning och yrkesinriktad rehabilitering vid ettarbetsmarknadsinstitut i genomsnitt uppgår . Enresursförstärkning, som ger möjlighet att förkorta väntetiden, skulle innebäradels besparingar för staten, dels fördelar för de sökande. Därför förordas ipropositionen att verksamheten tillförs ytterligare 100 tjänster. Det tidigarenämnda projektet åt unga handikappade föreslås fortsätta även /89. För detta ändamål beräknas oförändrat 10 milj. kr. Vidareanmäls i budgetpropositionen att regeringen begärt en redovisning av denkonsultverksamhet som AMS försöksvis bedriver mot företag och förvaltningar ibl.a. I motion 1987/88: A227 av m.fl. (m) begärsatt de partiellt arbetsföra i större utsträckning bör få träning i reellarbetsmiljö. En sådan träning är viktig inte minst för personer med"osynliga handikapp" såsom epilepsi och allergier. Motionärerna anseratt rekommendationer och posifivt stöd till arbetsgivare är mycket bättre åtgärderän tvingande bestämmelser. Utskottet vill med anledning av vad som anförs i motionenpeka på den betydelse har när det gäller att erbjuda sökande med arbetshandikapp de förberedande åtgärder i form av arbetsträning och vägledning som behövs innan en arbetsplacering kan bli aktuell. Vid arbetsmarknadsinstituten är av de inskrivna arbetshandikappade. Det innebär att ca 13 000 arbetshandikappade får en fördjupad vägledning och/eller rehabilitering vid . Förslaget om ytterligare 100 tjänster vid innebär en förstärkning av organisationen. Verksamheten vid arbetsmarknadsinstituten beräknas under innevarande budgetår omfatta 21 000 inskrivna personer. 5 1987/88. AMS räknardärvid med att ytterligare 2 000 personer skall kunna skrivas in AU1987/88:11 vid Amiunder /89 och att väntetiden före inskrivning kan Utskottet instämmer med propositionen att en viss förstärkningbör kunna ske på områden som är sämre tillgodosedda än Idetta sammanhang har nämnts att behoven är särskilt uttalade inom detsocialmedicinska området och när det gäller insatser för psykiskt arbetshandikappade,där flertalet län uttalat att de behöver förstärkning. Som utskottet tidigare berört arbetarrehabiliteringsberedningen med frågor som har betydelse för arbetsträning ireell miljö. Bland annat prövas om försäkringsfrågorna kan lösas så att flerarbetshandikappade kan träna i reell arbetsmiljö med bibehållen sjukpenning. Idet ovan nämnda utbetalas i stor utsträckningrehabiliteringssjukpenning, dvs bibehållen sjukpenning under t.ex. enarbetsträning. På så sätt har den sjukskrivne möjlighet att utanprestationskrav lära sig nya arbetsuppgifter. Motion A227 avstyrks i denna delmed hänvisning till vad ovan anförts. Utskottet tillstyrker vad som redovisas i propositionennär det gäller den planerade verksamhetsinriktningen och den gjordaanslagsberäkningen. Anslaget bör därför uppföras med det av regeringen begärdabeloppet. Särskilda åtgärder för arbetsanpassning och sysselsättning 3 286 113 000 3 623 748 000 Anslaget Särskilda åtgärder för arbetsanpassning ochsysselsättning omfattar anslagsposterna Arbetshjälpmedel åt handikappade,Näringshjälp och Anställning med lönebidrag. Från och med /89föreslås anslagsposterna Arbetshjälpmedel åt handikappade och Näringshjälp blisammanslagna till en post. Medlen disponeras av AMS. Regeringen föreslår i budgetpropositionen under punkt C 5(s. 110-114) att 1. skall godkänna vad som förordats angåendeförsöksverksamhet med ändrade regler för anställning med lönebidrag, 2. till Särskilda åtgärder för arbetsanpassning ochsysselsättning för /89 skall anvisa ett förslagsanslag av 3 . 1987/88 Beräknad ändring 1988/89 handikappade(1) 164 840 000 _ , q.. nniV Näringshjälp(1) 25 600 000 JZ y4ö uuu lönebidrag 3 233 254 000 ' + 233 000 000 ' Summa 3 423 694 000 + 200 054 000 'Anslagsposterna Arbetshjälpmedel åt handikappade och Näringshjälp föreslås bli sammanslagnatill en anslagspost fr.o.m. /89. Arbetshjälpmedelåt handikappade och Näringshjälp AU 1987/88:11 Arbetshjälpmedel åt handikappade omfattar bidrag tillarbetshjälpmedel eller anordningar på arbetsplatsen som behövs för att denhandikappade skall kunna utföra sitt arbete samt bidrag till motorfordon.Bidrag till hjälpmedel och anordningar lämnas såväl till arbetsgivare somanställer handikappade, som till de handikappade personligen. Om särskilda skälföreligger kan bidrag lämnas även för personer som har blivit handikappadesedan de anställts och till handikappade företagare eller fria yrkesutövare.Vidare kan bidrag lämnas i samband med praktisk arbetslivsorientering förhandikappade ungdomar. Bidrag till arbetsbiträde skall göra det möjligt förhandikappade att med hjälp av biträde kunna utföra i stort sett normalaarbetsinsatser. I propositionen framhålls betydelsen av att satsningen pådatorbaserade arbetshjälpmedel kan fortsätta. För /89 bör AMSkunna disponera sammanlagt 20 milj. kr. för detta ändamål, vilket innebär enfördubbling jämfört med innevarande budgetår. Den ökade satsningen föreslås skedels genom en anslagsökning med 5 milj. kr. dels genom omprioriteringar.Sammanslagningen av posterna Arbetshjälpmedel och Näringshjälp bör kunnaunderlätta sådana omprioriteringar. Beträffande bidrag till motorfordon bör nämnas attregeringen i proposition 1987/88:99 har föreslagit ett förbättrat bilstöd tillhandikappade. Förslagen syftar i korthet till att ge fler handikappade rätttill bilstöd, att förbättra själva stödet samt att få till stånd förenklingarav stödet genom en ökad samordning. Administrationen av det nya bilstödetföreslås ankomma på och de allmänna försäkringskassorna.De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft , varvid detnuvarande arbetsmarknadsanknutna bilstödet skall upphöra. Därigenom uppstårvissa besparingar på föreliggande anslagspost. Propositionen kommer senare ivår att behandlas i . Näringshjälp i form av bidrag skall ge en handikappadarbetssökande möjlighet att starta eget företag. Näringshjälp kan lämnas föranskaffande av maskin eller verktyg eller för annan kostnad i samband medföretagsstarten. Som förutsättning gäller att personen i fråga inte kan få ettlämpligt arbete på den öppna arbetsmarknaden men kan driva egen verksamhet ochdärigenom helt eller delvis få sin försörjning. I motion 1987/88:A201 av och (c) behandlas behovet av bidrag till arbetstekniska hjälpmedel tillhandikappade egenföretagare. I motionen framhålls att budgeterat belopp är förlågt i relation till behovet, vilket innebär att ett stort antal personer fåttavslag på grund av medelsbrist. Detta har enligt motionärerna i värsta falllett till att verksamheten har fått läggas ned och att personerna i frågaförtidspensioner råts, då några alternativa lösningar ej funnits.Medelstilldelningen för detta ändamål bör därför utökas. Utskottet är medvetet om att det även bland déhandikappade företagarna kan finnas behov av arbetshjälpmedel. Enligt förordningen (1987:409) om bidrag till arbetshjälpmedel m.m. kan bidrag också lämnas till såväl egna företagare som fria yrkesutövare och redan anställda handikappade om det y Fr.o.m. /88 har regeringen - till skillnad AU 1987/88:11 mottidigare - inte någon särskild kostnadsram för bidrag till handikappade Bidragen får' dock inte avse sådana hjälpmedel eller anordningarsom normalt behövs i verksamheten eller som krävs för att arbetsmiljönskall vara tillfredsställande. Utskottet anser att den större flexibilitetsom nu karaktäriserar anslagsposten arbetshjälpmedel främjar detarbetsmarknadspolitiska syftet med bidragen, nämligen att underlätta Den nu gällande ordningen gör det möjligt förarbetsmarknadsverket att göra den prioritering som man med hänsyn till de olikabehoven bedömer lämplig. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionA201 i aktuell del. m.fl. (m) framhåller i motion 1987/88:A227behovet av arbetsbiträden och ökade bidrag till arbetshjälpmedel, bl.a.texttelefoner på arbetsplatser med döva. I mofionen anförs att tillgången tillarbetsbiträde är av stor betydelse för många handikappade i arbetslivet. Närdet gäller döva personer bör biträdespersonen vara teckenspråkkunnig. Vidarepekar motionärerna på behovet av social anpassning på arbetsplatsen. För t.ex.döva personer kan ofta en känsla av isolering uppstå, främst om den döve ärensam om sitt handikapp på arbetsplatsen. Arbetsgivare, som har döva personeranställda, bör därför få bidrag till anskaffning av texttelefon. Offentligamyndigheter borde enligt motionärerna alltid vara utrustade med sådana. Utskottet vill först erinra om att bidrag enligtovannämnda förordning (1987:409) kan lämnas för arbetsbiträde, om biträdetförorsakar utgifter som väsentligt överstiger det normala för verksamheten.Beträffande döva arbetstagare är arbetsbiträdet som regel en teckenspräkstolk.Bidrag kan också lämnas fill kostnaden för utbildning av arbetsbiträde iteckenspråk. Utskottet har förståelse för behovet av texttelefon på arbetsplatsermed döva och gravt hörselskadade. Texttelefoner kan också beviljas tillhandikappade som behöver texttelefoner för att kunna utföra sitt arbete. Om åandra sidan en döv arbetstagare inte behöver texttelefon i sitt arbete utansnarare för sina sociala behov, kan bidrag inte lämnas av arbetsmarknadsverket,eftersom bidraget till avbetshjälpmedel är strikt arbetsanknutet. Utskottet ärinte berett att frångå denna ordning. Med hänvisning till vad som ovan anförtskan utskottet inte biträda motion A227 i aktuella delar. I propositionen beräknas kostnaderna för Arbetshjälpmedelåt handikappade och Näringshjälp för /89 till ,vilket innebär en minskning med . i förhållande till motsvarandeberäkning för innevarande budgetår. Utskottet godtar den planerade verksamhetsinriktning somanges i propositionen. Anställning med lönebidrag skall dels göra det lättare förden arbetshandikappade att få arbete, dels kompensera arbetsgivaren för demerutgifter som det innebär att ha en anställd med nedsatt arbetsförmåga. redovisarinledningsvis i detta avsnitt de regler för anställning med lönebi- drag somför närvarande gäller. Anställning med lönebidrag /88 , affärsdrivande av lönekostnaden i verk,kommuner och landsting. Även statliga myndigheter m. fl. kan fåintroduktionsbidrag om anställning därefter kan beredas utan lönebidrag. Statliga myndigheter och allmänna försäkringskassor m.fl. omhögst eller 3 000 platser samt ytterligare 200platser i av lönekostnaden, ingen tidsgräns omhögst 5 937 platser varav högst 5 600 vid statliga myndigheter avlönekostnaden, ingen tidsgräns omhögst 14 900 platser (ca 15 500 personer) av lönekostnaden iytterligare vid eventuell förlängning Ingen ram fastställd avlönekostnaden första året under andra, tredje och fjärde året 25 eller50 % vid eventuell förlängning om 4200 platser samt ytterligare 100 platser i Antalet personer som sysselsätts med hjälp av lönebidraguppgick vid utgången av /87 till drygt 42 000 personer, vilketinnebär en ökning med drygt 5 000 personer . Personerna fördelade sigpå arbetsgivarkategori på följande sätt: hos allmännyttiga organisationersysselsattes 15 499 personer, hos enskilda företag 12 024 personer, hoskommuner, landsting och affärsdrivande verk 8 041 personer samt hos statligamyndigheter och allmänna försäkringskassor m.fl. 6 728 personer. Statens utgifter för lönebidragenhar ökat betydligt. Utgifterna från , då detnuvarande regelverket med introduktionsbidrag, lönebidrag och särskiltlönebidrag infördes framgår av följande tabell. 1984/85 1985/86 1986/87 1987/88 2 415,7 milj.kr. 2 709,3 milj.kr. 3 150,7 milj.kr. Ipropositionen framhåller arbetsmarknadsministern att lönebidragen nu har envolym som innebär att av arbetskraften har lönesubventione- radeanställningar på den reguljära arbetsmarknaden. Därtill kommer ca AU 1987/88:1133 000 personer som finns i olika former av skyddat arbete. Ett skäl till attde anvisade medlen fortlöpande behöver ökas anges vara att en så stor andel avlönebidragsanställningarna inte övergår i reguljära anställningar utan bidrag.Enligt budgetpropositionen är det angeläget ätt antalet placeringar inäringslivet, kommunerna och landstingen ökar, eftersom dessa anställningarerfarenhetsmässigt har de bästa möjligheterna att gå över i reguljäraanställningar utan stöd. Arbetsmarknadsministern avser i fortsättningen attverka för en ny inriktning av lönebidragen, där ökningen av de högstsubventionerade och i praktiken permanenta bidragen får ge vika för placeringarinom sektorer som kan erbjuda reguljär anställning i takt med att den anställdesarbetsförmåga förbättras. I AMS anslagsframställning liksom i riksdagsmotioner undertidigare riksmöten har föreslagits att lönebidraget skall ges en mer flexibelkonstruktion, så att bidragsnivån skall kunna bestämmas utifrån en bedömdrehabiliteringsutveckling och inte i första hand utifrån en vissarbetsgivarkategori. har med anledning härav bl.a.framhållit att en långtgående differentiering av bidraget efter handikappetssvårighetsgrad dels kan innebära risker för meritvärdering av den handikappade,dels medföra en olycklig förhandlingssituation mellan arbetsgivare och förmedlingen.Arbetsmarknadsministern anser att de skäl fört fram mot en ökaddifferentiering av lönebidraget är tungt vägande och att en ökad flexibilitetockså skulle kunna innebära ökade kostnader. För att ändå få möjlighet attstudera effekterna av ett mera flexibelt bidragssystem föreslår hon ibudgetpropositionen att AMS får bedriva försöksverksamhet med ändrade reglerför anställning med lönebidrag i två län. Försöket bör genomföras på ett sådantsätt att arbetsförmedlingen får använda utrymmet för bidrag på 90 och 100 %till placeringar inom andra sektorer på arbetsmarknaden än den statliga och deallmännyttiga organisationerna. Bidrag bör i dessa fall kunna lämnas med högst90 % av lönekostnaden. Det bör också,vara möjligt, inom ramen för försöket, attlämna bidrag på lägre nivåer än 100 resp. till statliga myndigheter m.fl.samt till allrnännyttiga organisationer. Försöksverksamheten bör utvärderas. Enligt utskottets uppfattning är förslaget om en försöksverksamhet . inriktat på att finna nya vägar för att förbättrastödmöjligheterna för de arbetshandikappade som statens resurserutnyttjas på ett effektivt sätt. Utskottet tillstyrker därför att dennaförsöksverksamhet kommer till stånd. Frågan om den allmänna utformningen av lönebidragel tasupp i flera motioner. I partimotion 1987/88:A203 av moderata samlingspartietförordas ett vidareutvecklat lönebidragssystem som kan bereda flerarbetshandikappade arbete på vanliga arbetsplatser. Med anledning häravföreslås ett mer flexibelt lönebidragssystem. Bidraget bör enligt motionärernakunna varieras beroende på hur den handikappades arbetsförmåga utvecklas ochskall kunna utgå så länge den handikappade är anställd. Även höga lönebidraganser man blir billigare äri en anställning inom , som denhandikappades sociala situation i regel främjas av att vederbörande är placeradpå en vanlig arbetsplats. Vid en översyn av hela lönebidragssyste- AU1987/88:11 met bör man enligt moderata samlingspartiet även beaktaintroduktionsbidragets utformning. Även i partimotion 1987/88:A224 av framhållsbehovet av en översyn av lönebidragsreglerna i syfte att uppnå ett meraflexibelt system. Nuvarande regler med nedtrappning av det särskildalönebidraget kan göra det svårt för grupper med mycket grava handikapp att fåarbete. Möjligheterna att låta lönebidraget permanent utgå på en högre nivå änvad som är möjligt bör därför övervägas. anser att de försöksom pågår med ett flexibelt lönebidrag bör uppmuntras och spridas till övriga landet. 1 kommittémotion 1987/88:A261 av m.fl. (c)föreslås ändrade regler för anställning med lönebidrag på så sätt att debegränsningar som finns i form av ramar för olika arbetsgivarkategorier börupphöra. En samhällsekonomisk studie bör göras över arbetshandikappades rätttill arbete, i vilken särskilt beaktas det minskade behovet av pensionering ochden minskade belastningen på sjukförsäkringssystemet. De i kommittémotionenföreslagna åtgärderna kan ingå i den av regeringen föreslagnaförsöksverksamheten med mer flexibelt lönebidragssystem. () föreslår i motion 1987/88:A233försöksverksamhet med flexibel tillämpning av lönebidragsnivåer för ungahandikappade. Det anförs att erfarenheterna från AMS pågående försöksverksamhetför unga handikappade med pension och sjukbidrag visar på svårigheter förutplace-ringen på grund av att arbetsgivarna tyckeratt ersättningen är låg medtanke på arbetsnedsättningen. Förslag om flexibelt lönebidragssystem förs även fram imotionerna 1987/88:A201 av och (), 1987/88:A486 av och () samt i motion 1987/88: A234 avGöran (). I sistnämnda motion föreslås också att man beträffandebidragen inte bör göra skillnad mellan olika kategorier av arbetsgivare. Densenare frågan aktualiseras också i motion 1987/88: A213 av m.fl.(fp, m, c), i vilket föreslås att bidragen till de enskilda företagen likställsmed bidragen till statliga institutioner eller till . Det anförs att ettsådant bidragssystem sannolikt skulle reducera men i gengäld få depositiva effekterna att fler arbetshandikappade totalt sett fick arbete. Utskottet vill först stryka under den betydelselönebidragen har för att underlätta för de arbetshandikappade att få enanställning. Antalet anställda med lönebidrag har också successivt ökat ochuppgår som tidigare nämnts till drygt 42 000 personer. Utskottet bekräftar sintidigare uppfattning att man bör ta sikte på att bidragsformen så långt möjligtskall vara anpassad till de arbetshandikappades behov (AU 1985/86:11 s. 90).Bidraget bör också vara konstruerat så att antalet placeringar i näringslivet,kommunerna och landstingen ökar. Utskottet har tidigare tillstyrkt den avregeringen föreslagna försöksverksamheten vilken ger möjligheter att pröva enstörre flexibilitet i lönebidragssystemet. Vad beträffar förslaget i motionA233 om flexibel tillämpning av lönebidragsnivåer för unga handikappade, villutskottet peka på att försöksverksamheten med flexibla bidrag också omfattarungdomarna, vilket kan innebära en höjning av nuvarande bidragsnivåer tillprivata och AMS prövar frågan om var försöken med flexibla AU 1987/88:11bidrag skall bedrivas. Enligt utskottets uppfattning är det självklart att varoch en efter sin förmåga skall ges möjligheter att delta i arbetslivet. Arbetetger inte enbart den enskilde en materiell standard; det innebär också en väg tillsocial gemenskap. Ett adekvat arbete för en arbetshandikappad ger även samhällsekonomiskafördelar, vilka delvis är svåra att värdera. I en samhällsekonomisk bedömningingår även statens kostnader som ett kalkylunderlag. Utskottet har härvidlagfrån inhämtat följande uppgifter beträffande degenomsnittliga kostnaderna per plats för / 87: Bidrag Kostnad per person (kr) enskildaföretag, kommuner etc. 52 000 Lönebidragtill enskilda företag. kommuner,landsting, affärsverk 35 000 Mot bakgrund av ovanstående sammanställning vill utskotteti likhet med arbetsmarknadsministern peka på att det finns en risk att en ökadflexibilitet när det gäller lönebidragen måste vägas mot en förändradkostnadsbild. Sammantaget bör utvärderingen av försöksverksamheten ochdet forskningsprojekt angående lönebidragsystemet som bedrivs vid Lundsuniversitet ge ett gott underlag inför överväganden inom avlönebidragets inriktning och utformning . Även det inom AMSplanerade projektet att undersöka, analysera och beskriva övergångarna frånanställning med lönebidrag till anställning utan bidrag blir ett värdefulltunderlag i detta sammanhang. Beträffande motionskravet att lönebidraget börkunna variera beroende på utvecklingen av den handikappades arbetsförmågaanser utskottet att man vid bedömningarna av det framtida lönebidraget måstegöra en avvägning mellan kraven på flexibilitet och kraven på enkelhet ochenhetlighet i systemet. Med hänvisning till vad sålunda anförts om utformningen avlönebidraget avstyrks motionerna A201,A203,A213,A224,A233,A234,A26] och A486 'i tillämpliga delar. För /89 räknas i budgetpropositionen med enfortsatt ökning av antalet lönebidragsplatser. En utgångspunkt vidmedelsberäkningen har varit att de icke antalsbegränsade platserna inomnäringslivet och hos de kommunala arbetsgivarna kommer att öka i ungefär sammatakt som . Antalet platser med lönebidrag hos allmännyttigaorganisationer beräknas enligt propositionen att öka med 300 under budgetåret1988/89, dvs. från 14 900 platser till 15 200. Som tidigare nämnts uppgårbidraget till I flera motioner yrkas på slopande av taket för - lönebidragsanställningari allmännyttiga organisationer. I motion 1987/88:A209 anförs att manmotsätter sig aU taket AU 1987/88:11 för lönebidragsanställningar iideella organisationer sänks. Att alternativet för den handikappade ofta ärsamhällsekonomiskt mer kostsamt är enligt ett skäl att slopataket. Även i vpk:s partimotion 1987/88:A236 framhålls att taketför lönebidragsanställningar i allmännyttiga organisationer bör tas bort.Motionärerna anför att vi har en situation där organisationer sökerpersoner som kan anställas med lönebidrag och att det finnsfunktionshindrade som vill ha dessa jobb. Det som brister är samhällets förmågaatt administrera resurserna. Vpk följer upp sin begäran om borttagande av taketi allmännyttiga organisationer med förslag om motsvarande medelsanvisning påtilläggsbudget 1. () anför i mofion 1987/88:A202 attmånga ideella föreningar inte har ekonomisk möjlighet att anställa andra änlönebidragsan-ställda. Därför bör man överväga att höja taket för lönebidragsanställninghos ideella organisationer. Även i motion 1987/88: A241 av () begärs en ökning av antalet lönebidragsplatser hos ideella organisationer.I motion 1987/88:A218 av och () framhållsatt de avtrappade lönebidrag som regeringen nu vill satsa på i första handkommer att gynna personer med relativt lindriga funktionsskador. Begränsningenav lönebidragen hos de allmännyttiga organisationerna anser man kommer att ledatill att fler personer med grava funktionshinder ställs utanförarbetsmarknaden. Likartade synpunkter framförs av () i motion1987/88:A243, i vilken pekas på behovet av en samordnadrehabiliteringsverksamhet. och () framhålleri motion 1987/88: A251 att den nya inriktningen enligt budgetpropositionen börgälla ökningen av lönebidragsplatserna och att nuvarande antallönebidragsanställningar hos allmännyttiga föreningar inte får minska. Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna vadgäller kraven på att man bör pröva alla möjligheter att uppnå urbidragssynpunkt rätt avpassade arbeten för de handikappade. Det är självfalleten fördel om de personer som anställs med lönebidrag kan få arbete på sådanaområden, där det finns förutsättningar för en reguljär anställning utanlönebidrag . Det är också viktigt att bidragen anpassas så att destimulerar arbetsgivare att anställa även personer med gravafunktionsnedsättningar. Regeringsförslaget om 300 nya lönebidragsplatser inomde allmännyttiga organisafionerna liksom den tidigare refereradeförsöksverksamheten med ökad flexibilitet även inom organisationerna bör enligtutskottets mening ge ökade förutsättningar att finna tillfredsställandelösningar.