bet · GB01AU9 · 1987-12-31 00:00:00 — Imotion 1986/87:A206 av m.fl. (s) framhålls vikten av attkvinnorna får en rättvis andel av beredskapsarbetena och att beredskapsarbetenerbjuds inom icke-traditionella yrkesområden. Utskottetvill med anledning av motionen erinra om att AMS enhgt sin instruktion(1986:739) har att verka för jämställdhet mellan kvinnor och män. Den s.k.Af-handboken som innehåller regelverket för arbetsförmedlingarnas verksamhetanger att även beredskapsarbete kan användas i jämställdhetssyfte för att geden sökande möjlighet att pröva otraditionella arbeten och därmed på siktbredda sitt arbetsutbud. Enligt AMS statistik går den största delen avberedskapsarbetena till män i åldern och därutöver. För ungdomar under 25år får kvinnor beredskapsarbete lika ofta som män. Medhänvisning till det anförda bör motion A206 i denna del inte föranleda någonriksdagens åtgärd. Ifolkpartiets motion 1986/87:A813 föreslås att ungdomslagen skall användas somjämställdhetsinstrument i betydligt högre utsträckning än som varitfallet. I motionen anförs att fler flickor än pojkar arbetar i ungdomslag. Omungdomslagen i större utsträckning förekom utanför den offentliga sektorn,skulle möjligheterna öka att ge flickorna arbetsuppgifter som avviker fråntraditionella könsrollsmönster. Utskottetkan konstatera att de unga flickorna utgör en viktig målgrupp för jämställdhetssträvandena på arbetsmarknaden. Detta var också bakgrunden till att förra jämställdhetsministern uppmanade landshövdingarna att lägga fram projektförslag på temat Unga flickor i arbete och utbildning. De tre län, och , och , vilka bedömdes ha presenterat de bästa förslagen, har fått 1 milj. kr. vardera för att genomföra projekt, som i första hand skall underlätta för flickor i åldern'attfå arbete och utbildning. Ett av dessa projekt avsåg individanpassade utbild ningsplaner för flickor i ungdomslag, arbetslösa flickor m.fl. grupper. Projektet syftar bl.a. till att öka andelen unga kvinnor inom otradionella jobb ' I enandra etapp har ytterligare projektmedel tilldelats flera län. Medhänsyn till vikten av att stödja de unga kvinnorna på arbetsmarknaden hararbetsmarknadsdepartementet under /88 beslutat att prioriterabl.a. detta område i sin projektstödjande verksamhet. Utskottetvill slutligen - när det gäller könsfördelningen inom arbetsmark nadsåtgärderna - erinra om att det åligger AMS att beakta jämställdheten, 18 närinskolningsplatser skall erbjudas arbetslösa ungdomar. AU 1987/88:9 Med hänvisning till det anförda bör motion A813 i dennadel inte påkalla någon åtgärd. kommunisterna pekar i sin motion1986/87:A257 på behovet av kvinnliga förebilder i arbete och utbildning.Bakgrunden är bl.a. att motionärerna anser att AMS satsning på otraditionellaarbeten för kvinnor har misslyckats. Man anför som exempel att mer än entredjedel av de unga kvinnor som uppmanats att satsa på yrkesutbildning tillett mansdominerat yrke har hoppat av från utbildningen. De kvinnor som trotsatmotståndet och funnit sig till rätta på en mansdominerad arbetsplats bordeenligt motionen kunna medverka som aktiva förebilder i t.ex.arbetsmarknadsutbildningen. Utskottet delar motionärernas uppfattning angående värdetav kvinnliga förebilder i arbete och utbildning. Det finns också flera projektoch publikationer som har detta syfte. Därutöver pågår en omfattande skolinformatörsverksamhetmed kvinnliga s.k. brytare, som verkar för att de unga flickorna skall breddasitt utbildnings- och yrkesval. Med hänvisning till de insatser som sålundagörs på detta område bör motion A257 i aktuell del lämnas utan åtgärd. I två motioner behandlas frågor om de deltidsarbetandesvillkor. I motion 1986/87:A206 av m.fl (s) pekas påbehovet av förändrade beräkningsnormer för förmåner inom arbetsmarknads- ochsocialförsäkringarna vid korta deltidsarbeten. Motionärerna anför att sysselsättningsgradeninom varje deltid oftast blir så låg att de deltidsarbetande -ofta kvinnor- fårsämre sociala villkor och arbetsmarknadsvillkor än vad den faktiska inkomstenger vid handen. och () begär i motion1986/87: A801 en översyn av de deltidsarbetandes villkor. Bl.a. pekas på att dedeltidsarbetande kommer efter i lönehänseende, utbildning och karriär. Deltidsarbetetmåste därför uppvärderas och reglerna kring deltidsarbetets villkor ses över. Utskottet vill med anledning av motionerna erinra om attden tillsatta arbetstidsutredningen enligt sitt uppdrag (dir. 1987:23)har att behandla de problem som tas upp. Kommittén skall studera olikaarbetstidsförändringar som syftar till att öka de enskilda människornasvälfärd. Mot bakgrund av de ingående studier om deltidsarbetet som sålunda ärförestående anser utskottet att motionerna inte nu bör föranleda någonriksdagens åtgärd i aktuella delar. Jämställdhetsarbetet ur regional synpunkt I två motioner begärs länsvisa särredovisningar avkvinnors villkor på arbetsmarknaden. I motion 1986/87: A206 av m.fl. (s) anförs att analyser och åtgärdsprogram beträffande kvinnornas ställning på arbets marknaden och i utbildningen bör redovisas av länsstyrelserna på samma sätt som skedde i samband med länsrapporterna . och () föreslår i motion 1986/87: A802 att antalet kvinnor 19 iotraditionella yrken skall redovisas länsvis och centralt. Motionärerna AU1987/88:9 framhåller att det är viktigt att erfarenheterna från de projekt m.m.som genomförts följs upp på olika nivåer. Utskottet delar uppfattningen att det finns ett behov aven länsvis uppföljning av kvinnornas situation på arbetsmarknaden. Av betydelsei sammanhanget är att förordningen (1982:877) om regionalt utvecklingsarbetehar ändrats på så sätt att länsstyrelsernas årliga länsrapport skall innehållaen redogörelse för utvecklingstendenserna för kvinnornas villkor på arbetsmarknadenoch i utbildningssystemet (1987:323). Härmed bör man kunna få enväsentligt bättre information om situationen och utvecklingen i detta avseendeute i länen. Med hänvisning härtill bör motionerna A206 och A802 i aktuelladelar inte föranleda någon åtgärd. I motion 1986/87: A206 framhålls vidare behovet avsärredovisningar inom arbetsmarknads- och utbildningsstatistiken av kvinnorsvillkor. Det anförs att det förekommer regionala skillnader vidfördelning av det studiestöd som är avsett att finansiera studier förlågutbildade. En stor del av dessa stöd går till kvinnor. På grund av bl.a.bristande statistik går dock en alltför stor andel till storstadsregioner ochgymnasiestudier. Utskottet har vad gäller det anförda problemet inhämtatatt centrala () i årets anslagsframställning föreslår enny fördelningsnyckel för studiestödet, vilket skulle leda till attstorstadsregionerna får en mindre andel och glesbygdslänen en större andel avmedlen. Vidare har CSN rekommenderat vuxenutbildningsnämnderna att prioriterastudier för grundskolekompetens. Även om utskottet inte är övertygat om attenbart förbättrad statistik löser problem av det refererade slaget, villutskottet ånyo hänvisa till den ovan redovisade förordningen om regionaltutvecklingsarbete och de nya kraven som därmed ställs på statistik rörandekvinnors villkor i arbetsliv och utbildning. Motion A206 avstyrks därmed idenna del. I ovan nämnda motion begärs vidare särskildautbildningsinsatser för unga kvinnor i skogslän. För att kunna behålla de ungai skogslänen måste man enligt motionärerna se till att båda könen, men särskiltflickorna, får möjlighet till både utbildning och arbete i hemtrakten. Särskiltbör man få flickorna att bredda sitt utbildnings- och yrkesval. Utskottet delar uppfattningen att utbildning och arbete ärviktiga förutsättningar för de unga flickorna i glesbygden. Å andra sidan ärdet inte uteslutet att - även om utbildning och arbete finns i hemtrakten -vissa ungdomar väljer att flytta till städer och storstäder för att få nyaperspektiv och erfarenheter. Insatser av det slag som motionärerna pekar på,dvs. teknikkurser för flickor och kurser för s.k. brytarpersoner, stöds såvälgenom bidrag från som genom arbetsmarknadsdepartementetsprojektverksamhet. Den tidigare nämnda tävlingen mellan länen om de bästaprojektförslagen i fråga om unga kvinnors arbete och utbildning kan särskiltnämnas. Från länen har dessutom understrukits vikten av att förnyelsefondernaanvänds så att även kvinnorna får del av dem för sin utbildning. Med hänvisningtill det anförda bör motion A206 i denna del lämnas utan bifall. Ytterligareett förslag i motion 1986/87:A206 gäller utvärdering av 20 kvoteringsregelnvid lokaliseringsstöd och en uppföljning med utbildnings- AU 1987/88:9 Enligt motionärerna har det lokaliseringsstöd som under1985/86 beviljats skogslänen i betydligt mindre utsträckning kommit kvinnortill godo än män. Reglerna för lokaliseringsstöd innebär att andelen sysselsättningstillfällensom skapas för varje projekt skall tillfalla vardera Dispenser från detta krav kan ges, och enligt motionärernahar dispensgivningen varit för frikostig. Utskottet vill med anledning av motionen erinra om attregeringen i årets budgetproposition tagit initiativet till en utvärdering avkvoteringsregeln i samband med regionalpolitiskt stöd. Arbetet beräknas varaavslutat . För att få en komplettering till denna studie harhösten 1987 medel beviljats för ett större forskningsprojekt beträffande kvoteringsregeln.Projektet är gemensamt för , industridepartementetoch statens industriverk, och sammanlagt har under innevarande budgetår 300 000kr. beviljats för detta ändamål. Med hänvisning till de åtgärder som sålunda vidtagits börmotion A206 i aktuell del inte föranleda någon åtgärd. m.fl (c) tar i motion 1986/87: A819 uppkvinnornas betydelse för utveckling av landsbygden. Motionärerna anser attregeringen med tanke på det internationella landsbygdsåret bör ta initiativtill planeringen av olika landsbygdsprojekt med särskilt beaktande avkvinnornas roll. Utskottet vill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten påglesbygdsdelegationen och dess arbete med den nu påbörjade europeiskakampanjen för en levande landsbygd. Inom kampanjens ram har bl.a.hållits ett nordiskt seminarium för kvinnor om lokal utveckling. Huvudsyftetmed seminariet var att utbyta erfarenheter rörande lokala utvecklingsprojekt.En slutrapport från seminariet beräknas kunna presenteras i början av nästa år.Även folkrörelserna ingår i en särskild del av kampanjen. De s.k. telestugornamed smådatorer är ytterligare en satsning på lokal utveckling av betydelse förkvinnorna i glesbygden. Med hänvisning till det anförda bör motion A819 i dennadel inte föranleda något särskilt uttalande från sida. Vidare föreslår m.fl. (s) i motion1986/87: A206 uppsökande verksamhet hos arbetslösa kvinnor i glesbygd.Motionärerna anför att många kvinnor i glesbygden står utanför detvälfärdssystem som finns uppbyggt i det övriga samhället. Framgångsrika försökhar gjorts av folkrörelser och nå dessa kvinnor ocherbjuda dem kursverksamhet med arbetslivsorientering och studievägledning. Enligtmotionärerna har denna verksamhet stort socialt värde och bör utvecklas. Förutom folkrörelsernas och studieförbundens insatser förglesbygdskvinnorna vill utskottet erinra om glesbygdsdelegationen och den ovannämnda kampanjen för en levande landsbygd. Härutöver kan nämnas att industriministerntidigare som svar på en fråga i (1987/88:66) anfört attkvinnorna har stor betydelse för utvecklingen av landsbygden och att det inomkampanjens ram blir viktigt att behandla frågor om kvinnornas medverkan imobiliseringsarbetet. Med hänvisning härtill samt till det arbete som bedrivsinom ramen för arbetsförmedlingens verksamhet bland arbetslösa kvinnor bör motion A206 i 21 denna del icke påkallanågon åtgärd. AU 1987/88:9 Imotion 1986/87:A495 begär och () ökat stöd tilllokala kvinnoprojekt i . Motionärerna anför att ochlandstinget har begränsade resurser för denna verksamhet. Regeringen bördärför anvisa ökade länsanslag för projektverksamhet. Ianslutning till motionen vill utskottet erinra om att enligt förslagfrån arbetsmarknadsutskottet beslutade om ökade länsanslag (AU1986/87:13, rskr. 1986/87:268). För del innebar detta sedermera enökning av länsanslaget från 35 milj. kr. till 50 milj. kr. för innevarandebudgetår, varvid posten Regional projektverksamhet ökade från 5,5 milj. kr.till 7,0 milj. kr. Utskottet utgår från att dessa medel kommer att användasäven för lokala kvinnoprojekt. Då motionärernas krav således redan hartillgodosetts, konstaterar utskottet att motion A495 i denna del inte påkallarnågon ytterligare åtgärd. Kvinnor på ledande poster Motbakgrund av den ojämna könsfördelningen i statliga styrelser m.m. tillkalladesen särskild utredare (dir. 1985:43) med uppgift att föreslå åtgärder för attöka kvinnorepresentationen i statliga organ. Utredaren har avlämnat sittslutbetänkande. Varannan damernas (SOU 1987:19). Remissinstanserna var övervägande positiva tillutredningsförslagen, vilka nu bereds inom . Ibetänkandet redovisas att kvinnorepresentationen, som i de direktvaldaförsamlingarna uppgår till , i de indirekt valda organen inte är merän i genomsnitt. Det påvisas att kvinnor har betydligt lättare att nåinflytelserika poster inom de politiska partierna än inom de fackligaorganisationerna, bl.a. beroende på synlighet och konkurrens inom den politiskavärlden. Vidare diskuteras könskvotering som metod för att förverkliga ett merjämställt samhälle. Utredningen föreslår regeringen att - anta som mål att enjämn könsfördelning skall varauppnådd , - anta som etappmål att kvinnorepresentationenskall vara och , avsätta medel för entreårig projektverksamhet som syftar till att öka kvinnorepresentationen istatliga organ, år1992 föreslå att lagstifta om jämn könsfördelning omkvinnorepresentationen då inte uppgår till , - nuvarande bestämmelse om gemensam beredning vidstörre förändringar skärps så att den även gäller vid kompletterande utnämningar , - de förordningar där regeringen anger metoder förattförbättra kvinno representationen kontinuerligt utvärderasoch omprövas, - redovisa könsfördelningen i statligastyrelser och kommittéer för , stimuleraolika forskningsorgan att i ökande omfattning initiera, finansiera och bedriva forskning om kvinnors möjligheter till inflytande och makt i samhället. Strävan att öka andelen kvinnor i statliga styrelser m.m. kommer till 22 uttryck genom direktaförfattningsregler i förordningen (1984:803, senast AU 1987/88:9 ändrad1986:1395) om jämställdhet i statlig verksamhet. Enhgt denna förordning skallen myndighet, när den själv skall ge någon ett uppdrag, se till att det finnspersoner av båda könen att välja mellan, om det kan ske inom ramen för sakligaurvalsgrunder. När myndigheten skall föreslå någon till ett uppdrag skall denpå samma sätt föreslå en person av vardera könet. Kommittéförordningen(1976:119, senast ändrad 1986:1384) har ändrats på motsvarande sätt vad gällermeddelande om kommittéuppdrag. Vidarehar en statssekreterarskrivelse av angåendejämställdhetsaspekter vid meddelande av statliga uppdrag spritts inomdepartementen, till myndigheter och kommittéer. I skrivelsen redovisas de nyabestämmelserna i jämställdhetsförordningen m.fl. författningar. När det gälleroffentliga uppdrag anförs i skrivelsen att fackdepartementen skall anmälaärendena till civil- och arbetsmarknadsdepartementen för s.k. gemensamberedning. De båda departementen får sedan gemensamt avgöra om de skall anmälaavvikande uppfattning. Vidare uttalas i skrivelsen att regeringens strävanefter ökad jämställdhet bör bättre slå igenom när ledamöter skall utses istyrelserna för statliga bolag. Det konstateras att bolagsstyrelserna alltjämtär starkt mansdominerade. Regeringenbereder tillfälle att ta del av vad som anförs om jämställdhet istatsförvaltningen i proposition 1986/87:100, bil. Ioch med jämställdhetsavtal mellan () och destatsanställdas huvudorganisationer - vilket slöts inom ramen förmedbestämmandeavtalet, MBA-S - flyttades tyngdpunkten i jämställdhetsarbetettill myndighetsnivå. Parterna åtar sig nämligen enligt avtalet att lokalt verkaför aktiva jämställdhetsåtgärder. Enpartsgemensam ledningsgrupp följer jämställdhetsarbetet inom statsförvaltningen,bl.a. genom de redovisningar som myndigheterna på begäran av SAV skall lämnatill verket enligt 5 § i jämställdhetsförordningen. Ipropositionen anförs vidare att vissa myndigheter har fått i uppdrag attgenomföra särskilda intensivsatsningar på jämställdhetsområdet. Myndigheternaskall formulera konkreta mål för könsfördelningen inom olika yrkesgrupper,enheter och befattningar. Ärlig uppföljning och rapportering skall göras tillregeringen . Därutöver har statens institut förpersonalutbildning (Sipu) fått i uppdrag att på försök ordna en särskildchefsutbildning för kvinnor. Ipropositionen anmäls vidare att jämställdhetsförordningen och kommit téförordningen har skärpts för att markera regeringens strävan efter en jämnare könsfördelning. Beträffande rekryte ringsinstrumentet föreskrivs att skickligheten skall sättas främst vid statliga tillsättningar, om det inte finns särskilda skäl för något annat. Strävan att främja ökad jämställdhet mellan kvinnor och män kan utgöra ett sådant skäl. Principen har uttryckts så att jämställdheten skall betraktas som en av flera sakhga grunder som kan fälla avgörandet till förmån för en sökande av underrepresenterat kön, när de sökande bedöms vara jämbördiga eller i det närmaste jämbördiga i fråga om förtjänst och skicklighet. Detta synsätt torde dock enligt civilministern inte alltid ha fått 23 tillräckligtgenomslag i myndigheternas tillsättningsbeslut. AU 1987/88:9 Utskottet har inget att erinra mot vad som anförs ipropositionen i denna del. Denna punkt bör därför läggas till handlingarna. Jämställdheteni statsförvaltningen tas upp i tre motioner. framhåller i motion 1986/87:A813 att ungefären tredjedel av alla chefer i är kvinnor. Den privata sektorn liggerdock avsevärt sämre till än den offentliga. Fler kvinnliga chefer skullemedföra ett bättre samhälle både mänskligt och ekonomiskt. Motionärerna menaratt staten måste vara föregångare och föreslår att konkreta tidsbestämda målskall sättas upp för en jämnare fördelning av kvinnor och män på statligachefstjänster. Det är enligt utskottets mening angeläget att flerakvinnor rekryteras till chefstjänster. Utskottet vill i detta sammanhang erinraom att jämställdhetslagen och jämställdhetsavtalet förutsätter ett aktivtjämställdhetsarbete från arbetsgivarnas sida. Som nämnts har vissa myndigheterav regeringen fått i uppdrag att formulera konkreta mål för könsfördelningenoch att följa upp och rapportera om utvecklingen. Det finns helleringet hinder för att myndigheterna inom ramen.för det ordinarie jämställdhetsarbetetsätter upp sådana mål. Slutligen bör nämnas att hithörande frågor har sambandmed vad som anförs i det ovan redovisade betänkandet Varannan damernas (SOU1987:19). Med hänsyn till det anförda kan det inte anses påkallat med någonåtgärd av det slag som föreslås i motion 1986/87:A813 i aktuell del. Kvinnornas representation i statliga styrelser ochkommittéer behandlas i motionerna 1986/87:A813 av m.fl. (fp),1986/87:A807 av och (vpk) samt i motion 1986/87:K112av m.fl. (vpk). Över den sistnämnda motionen harkonstitutionsutskottet yttrat sig (KU 1986/87:13 y). Yttrandet har fogats tillbetänkandet som bilaga 1. I partimotionen från föreslås tidsbestämda målför andelen kvinnor inom statsförvaltning och kommittéer, en utökad årligredovisning av kvinnorepresentationen samt en skärpt tillämpning avjämställdhetsförordningen vad avser myndigheternas ansvar att föreslå enperson av vardera könet till statliga uppdrag. I motion 1986/87:A807 yrkas pålagstiftning för att få till stånd nominering av en man och en kvinna till allauppdrag i statliga styrelser, expertuppdrag, kommittéer etc. I partimotionenfrån kommunisterna, 1986/87:K112, förordas att regeringen skallge direkta föreskrifter om att partierna vid nominering till verksstyrelserskall nominera lika många kvinnor som män. Enligt bilagda yttrande från är detangeläget att kvinnorepresentationen i verksstyrelserna ökar. I sista handankommer det på regeringen att så sker, men även de nominerande instanserna harett stort ansvar. hänvisar till attrepresentationsfrågan är föremål för beredning. Som utskottet ovan redovisat har utredningen omkvinnorepresentation lagt fram sitt slutbetänkande Varannan damernas (SOU 1987:19) med olika förslag till åtgärder för att öka kvinnorepresentationen. Utredningsförslagen är nu under beredning i . Enligt information som förra jämställdhetsministern lämnade i kommer rege- 24 ringen under våren 1988att till redovisa remissbehandlingen av AU 1987/88:9 betänkandetoch därav föranledda ställningstaganden. Redan under innevarande budgetårkommer emellertid särskilda medel att avsättas'för projektverksamhet i dessafrågor. Utskottetanser vidare att man bör avvakta erfarenheterna av ovan redovisade skärpningari jämställdhetsförordningen och kommittéförordningen samt av den, gemensammaberedningen i arbetsmarknads- och civildepartementen, innan man tar ställningtill åtgärder av det slag som redovisas i motionerna. Med hänvisning till detanförda bör motionerna A813, A807 och K112 i aktuella delar inte påkalla någotinitiativ från sida. Ettpar motioner på detta område hänvisar till förhållanden utanför den statligasektorn. Imotion 1986/87:A807 av och (vpk) krävs attriksdagen uttalar sig för en jämn könsfördelning på alla beslutsnivåer inom detprivata näringslivet, statliga och kooperativa företag samt inom den fackligaoch politiska världen. Bakgrunden är att kvinnorna relativt sett har förlorat iorganisationsvärlden och vunnit i folkvalda församlingar. Utskottetvill beträffande den statliga sektorn hänvisa till ovan redovisade förordningaroch utredningar för att öka kvinnorepresentationen. Det bör vidare ankomma påde fackliga organisationerna att vidta erforderliga åtgärder för att åstadkommaen jämnare könsfördelning i de representativa organen. Viss fackligprojektverksamhet-finansierad av - rör satsningarpå ökad kvinnorepresentation. För näringslivet - såväl de privata som statligaföretagen - har bl.a. jämställdhetslagen och jämställdhetsavtalen betydelse.Svenska Arbetsgivareföreningen () har uttalat sig för jämställdhet bl.a. i1980 års jämställdhetsprogram. Enligt programmet skall män och kvinnor ha sammamöjligheter, ansvar, skyldigheter och rättigheter i arbetslivet. Vidare skallfamiljerollen kunna förenas med förvärvs- och samhällsarbete på bästa möjligasätt. SAF verkar för att företagen aktivt skall delta i jämställdhetsarbetet. Idetta syfte bedriver SAF viss egen projektverksamhet. Medhänvisning till det anförda bör enligt utskottets mening motion A807 inteföranleda någon åtgärd. Slutligenbehandlas motion 1986/87:A819 av m.fl. (c), vari yrkas att JämOskall ges i uppdrag att genomföra en statistisk utredning av fördelningen avkvinnor och män i ansvarig ställning inom industrin. Utskottetifrågasätter inte värdet av ytterligare information när det gäller fördelningenav kvinnor och män i ledande ställning i företagen. Utskottet anser sigemellertid inte böra ta ställning till på vilket sätt och i vilken regi informationenskall samlas in. Utskottet utgår bl.a. från att frågan kan komma attaktualiseras inom ramen för det jämställdhetsarbete som bedrivs inom SAF. Medhänvisning härtill avstyrks motion A819 i denna del. Hemställan AU 1987/88:9 1. beträffande förutsättningarna förjämställdhetsarbetet att avslår motion 1986/87:A817 yrkande 1, 2. beträffandejämställdhetsarbete i skolan attriksdagen avslår motion 1986/87:A817 yrkande 2, 3. beträffanderedovisning av konsekvenserna för jämställdheten att avslår motion1986/87:A813 yrkande 9, 4. beträffandejämställdhet bland män attriksdagen avslår motion 1986/87:A813 yrkande 12, 5. beträffandesamhällsplaneringens betydelse för jämställdhet m.m. att avslårmotion 1986/87:A819 yrkandena 1 och 8, 6. beträffandeutredning med syfte att skärpa jämställdhetslagen att avslår motion1986/87:A813 yrkande 5 i motsvarande del, 7. beträffandekomplettering av jämställdhetslagen med skydd mot trakasserier för den somanvänder sig av lagen