bet · GB01FiU20 · 1987-12-31 00:00:00 — Attunder pågående förhandlingar eller före förhandlingarna ge skiftandebesked, pä det sätt regeringen gjort , skapar enbart osäkerheteller förväntningar som sedan kanske inte kan infrias. Utskottet anser att lönebildningen bör avgöras avarbetsmarknadens parter i fria förhandlingar utan direkt inblandning avstatsmakterna. Utskottet avvisar således bestämt de tankar på en förhandladinkomstpolitik som framförs i den s.k. . Detta bör medanledning av motion Fi206 (fp) som sin mening ge regeringen till känna. I motion Fi220 (c) redovisas en rad förslag till åtgärderför att få ned kostnads- och löneökningsfakfen. Enligt mofionärerna är incitamentenför aft uppnå samhällsekonomiskt acceptabla löneökningar alltför svaga. Utskottet anser, i likhet med motionärerna, aft vissaåtgärder bör vidtas för aft underlätta tillkomsten av löneavtal pä en nominelltlåg nivä som ändå medger en reallöneökning. En väsentlig åtgärd för en sådanpolitik är aft sänka marginalskatterna. Vidare bör arbetslöshetsförsäkringenreformeras så aft parterna själva i större grad via högre avgifter fär bärakostnaderna för den högre arbetslöshet som alltför höga löneavtal kan orsaka.Statens andel av arbetslöshetsförsäkringens finansiering bör därför minska. Det är också angeläget att det tillgängliga löneutrymmetinfe intecknas genom höjningar av arbetsgivaravgifter eller skatter. Denoffentliga konsumtionen måste begränsas för atf ge utrymme förreallöneökningar. Det bör stå parterna fritt atf själva avgöra på vilket sättde vill ta det tillgängliga utrymmet i anspråk. Vad utskottet anfört med anledning av motion Fi220 (c)yrkande 4 bör FiU 1987/88:20 som sin mening ge regeringen tillkänna. deb att utskottets hemställan under2 bort ha följande lydelse: 2. beträffande lönebildningen atf medanledning av motionerria 1987/88:Fi206 och 1987/ 88:Fi220 yrkande 4 som sinmening ger regeringen fill känna vad utskottet anfört om förhandladinkomstpolitik och lönebildning. Lönebildningen (mom. 2, motiveringen) i (vpk) anser att den del avutskottets yttrande som på s. 32 börjar med "Utskottet konstaterar"och på s. 33 slutar med "yrkande 4" bort ha följande lydelse: Utskottet delar inte motionärernas uppfattning att enframtida skattereform mäste innebära marginalskaftesänkningar och enbegränsning av den offenfiiga konsumtionen för att ge utrymme förreallöneökningar. Utskottet anser att sädana förslag är inslag i eninkomsfpolifik som inte bör genomföras. En sådan politik tjänar endast fillatt minska arbetsgivarnas ansvar för att betala skäliga löneförbättringar. Attersätta uteblivna löneökningar med skattesänkningar minskar möjligheterna attfinansiera den gemensamma sektorns verksamhet och eventuellt tillkommandereformer. Detta är en orättfärdig fördelningspolitik eftersom de sämst ställdahar den relativt största nyttan av en utbyggd och väl fungerande gemensamsektor. Utskottetkan därför inte ställa sig bakom mofion Fi220 (c) yrkande 4. Utgiftsram för löneökningar (mom. 3) och (båda c) anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 35 sombörjar med "Den offenfiiga" och slutar med "samt Fi229"bort ha följande lydelse: Utskottet anser atf förhandlingar som rör statensanställda måste utgå från . strikta regler för verksamhetens miniminivå. Annarsblir innebörden den att parternas avtal kan förändra även de politiskt fattadebesluten om storleken eller omfattningen av en viss verksamhet. Utskottet har uppmärksammat ett antal exempel på detta.Ett är att regeringen i finansplanen föreslår atf riksdagsbeslut om antaletpoliser skall kunna upphävas genom regeringsbeslut om löneramen överskrids iavtalsförhandlingarna. Liknande exempel finns inom andra delar av statensförhandlingsområde. Utskottet anser detta vara en oacceptabel hantering. Systemen måste garantera statens personalrekrytering genomatt skillnader i löneökningar inom totalramen tillåts. Vad utskottet anfört om den offentliga verksamhetensminiminivå med anledning av mofionerna Fi222 (c), Fi229 (c) och Fi209 (vpk) börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. deb attutskottets hemställan under 3 bort ha följande lydelse: FiU 1987/88:20 3. beträffande utgiftsram för löneökningar aft riksdagenmed avslag på motion 1987/88:Fi214 yrkande 4 samt med anledningav proposition1987/88:100 bilaga 1 mom. 11 och mofionerna 1987/88:Fi209,1987/88:Fi222ochr987/88:Fi229somsin mening ger regeringen fill känna vad utskottet anfört omden offenfiiga verksamhetens miniminivå. Utgiftsram för löneökningar (mom. 3) i (vpk) anser deb att den del av utskottets yttrande på s. 35 som börjarmed "Den offentliga" och slutar med "samt Fi229" bort haföljande lydelse: Enligt utskottets mening innebär en utgiftsram förlöneökningar eller ett s.k. cash limit-system att regeringen genom diktatfastställer det "rimliga" löneutrymmet. Överskridanden skall klarasgenom "rafionaliseringar", dvs. i förekommande fall ocksånedskärningar eller begränsning av verksamhet. Innebörden av detta blir attregeringen skjuter över ansvaret för beslut om nedskärningar på de anställdaoch deras fackföreningar samfidigt som den fria förhandlingsrätten sätts urspel och likalönsprincipen trängs undan. Som utskottet ser det sätterregeringen genom denna åtgärd en ytterligare press på de anställda inom dengemensamma sektorn, utöver den press som redan bristande resurser innebär. Införandet av ett cash limit-system får konsekvenser ändaned på enhetsnivå på myndigheterna. Det är enligt utskottets mening ett oerhörtingrepp för atf minska fackföreningsrörelsens inflytande. Att detta förlamar deanställdas möjligheter att bedriva meningsfulla förhandlingar är ensjälvklarhet. Utskottet anser också att systemet med en utgiftsram inomt.ex. skolans område kan medföra en ytterligare avrustning av undervisningentrots aft detta område i finansplanen anses böra prioriteras. Alternativt blirföljden av utgiftsramen att kostnaden för skolan vältras över från staten påkommunerna. Defta kan enligt utskottets mening infe accepteras. Utskottettillstyrker med det anförda motion Fi214 (vpk) yrkande 4. dels aft utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. beträffande utgiftsram för löneökningar att med bifalltill motionerna 1987/88:Fi214 yrkande 4 och 1987/88:Fi209 samt med anledning avproposition 1987/88:100 bilaga 1 mom. 11 och motionerna 1987/88:Fi222 och1987/88:Fi229 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omkonsekvenserna av en utgiftsram för löneökningar. Statsskuldspolitiken(mom. 6) (), (), (), LarsDe (), (), () och () anser deb an dendel av utskottets ynrande på s. 37 som börjar med "" FiU 1987/88:20 och slutar med "till känna" bort ha följande lydelse: Utskottet konstaterar att statsskulden uppgick till drygt615 miljarder kronor . Det är något mindre än vidföregående årsskifte, vilket bl.a. sammanhänger med inbetalningen avpensionsskatt . ärs val har dock statsskuldenökat med 300 miljarder, vilket är något mer än under den närmast föregåendesexårsperio-den, 1976-1982, då skuldökningen uppgick till . Statens utlandsskuld minskade likaledes från ca126 miljarder kronor fill . En bidragande orsak vardollarkursens nedgång. Över hälften av utlandsskulden är placerad i amerikanskvaluta. Utskottet noterar vidare atf det minskadeuppläningsbehovet skapade vissa problem förriksgäldskonforet, vilket påtalas i mofion Fi223 (m). Det kontinuerligatillflödet till allemanssparandet och kravet att även i övrigt suga upp likviditetfrån hushållen medförde, att det var svårt att förse penning- ochobligationsmarknaderna med erforderlig mängd sfatsskuldväxlar ochriksobligationer. I planeringen förutses en något minskad upplåningfrån hushålls-sektorn. Därmed förskjuts tyngdpunkten i nettouppläningen fillstatsskuld-växlar och riksobligationer. Enligt utskottets uppfattning fungerardessa upplåningsformer smidigt och är dessutom kosfnadseffekfiva, varför de påavsett sätt bör ges företräde. Allemanssparande samt premie- och sparobligationer är allaförsedda med betydande skattefavörer, och särskilt de båda obligafionsfypernaär administrativt krävande, vilket ytterligare höjer kostnaderna. uppfattning är det svårt att motivera varför just sparande åt statenfrån hushällens sida skall vara särskilt gynnat i skattehänseende.Sparsfimulansen bör i stället ges en mer generell utformning. Huvuddelen avhushållens bidrag fill statens upplåning får då lämnas via avkastningsfonder,som i sin fur placerar i bl.a. statspapper med varierande löptider.Sparobligationen bör successivt avvecklas som uppläningsform, och volymen avpremieobligationer bör inte öka. Enligt utskottets mening fungerar statens upplåning numerasmidigt, särskilt efter tillkomsten av korta facilitefer på eurodollarmarknadenoch den inhemska amerikanska marknaden. Den fortlöpande hanteringen av utlandslånenmed bl.a. förtidsinlösen och skuldbyfesavfal ger betydande kostnadsreduktioner.Den i finansplanen upprepade atf staten inte skall nettolåna i utländskvaluta stöds av utskottet och bör ligga fast. Vad utskottet anfört om sfatsskuldspolifiken bör riksdagenmed anledning av motion Fi223 (m) yrkande 5 som sin mening ge fullmäktige iriksgäldskontoret till känna. dels att utskottefs hemställanunder 6 bort ha följande lydelse: 6. beträffande statsskuldspolitiken atfriksdagen med bifall fill mofion 1987/88:Fi223 yrkande 5 som sin mening gerfullmäkfige i fill känna vad utskottet anfört. 10.Kredit-och valutapolitiken (mom. 7) FiU 1987/88:20 (), (), () ochRolf Kenneryd (c) anser deb att den del av utskottefs yttrande som på s, 38 börjarmed "Ett alternativ" och på s. 41 slutar med "fill känna"bort ha följande lydelse: Utskottet ser mycket positivt på den avreglering som ägtrum på kredifmarknaden . Enligt utskottets mening bör strävanvara att avlägsna också återstående rester av kreditregleringen. Utskottet konstaterar med fillfredsställelse atf den underföregående år genomförda utvidgningen av rätten atf föreskriva kassakrav fillaft omfatta andra kreditinstitut än banker infe har utnyttjats i prakfiken.Enligt utskottets uppfattning kan i stället konkurrensneutralitet uppnås genomatf banker erhåller skälig ränta på kassakravsmedel hos . Utskottet tillstyrker vidare förslaget i motion Fi223 (m)aft den fullt genomförda avregleringen bör bekräftas genom att lagen omkreditpolifiska medel ersätts med en regelrätt beredskapslag för extraordinärasituationer. bör också närmare överväga att avskaffadiskontot. Det har mist sin betydelse, och bankerna har under senare fidfrigjort sig alltmera från diskontot i sin ränfesätfning. Bl.a. noteras numeraett slags jämförelseränta i form av STIBOR (Interbank OfferedRåtes). Enligt utskottefs uppfattning borde denna kunna ersätta diskontot därså behövs, och skulle därmed kunna avskaffa diskontot. meddelade aft ett nytt steg iavregleringen av valutapolitiken skulle tas genom atf begränsad rättöppnas för svenskar atf förvärva utländska aktier. För sådant köp skallemellertid krävas särskilt tillstånd, vilket inhandlas från . Sompåtalas i motion Fi223 (m), innebär emellertid detta att det fortfarande kommeratf finnas en kostnadshöjande ransonering. Enligt utskottets mening vittnar defta om de svagheter somär förknippade med en partiell och successiv avveckling av valutaregleringen.Valutautlanningar har redan givits rätt att köpa svenska aktier. När nureciprocitet skall uppnås, befaras störningar i valutaströmmarna. Varje steg iliberaliserande riktning ufiöser till en början ett valufaufflöde, när enuppdämd efterfrågan skall tillgodoses. Enligt utskoftets mening är det därförviktigt atf man öppnar för strömmar både till öch från Sverige.Utskottet delar således den uppfattning som framförs i motionerna Fi223 (m), Fi218(fp), Fi220 (c) och Fi224 av () att en snabb och fullständigavreglering av valutapolitiken bör genomföras. Därmed skulle tillgodoses ävende förslag som framförs i mofionerna Fi211 av Per Stenmarck och ()och Fi216 av m.fl. (fp). Slopas förbudet mot svenskars och utlänningarsporfföljinvesteringar över gränserna, skulle följden utan tvivel bli atf kunde hålla en avsevärt lägre räntenivå med positiva effekter för bl.a. den svenska kostnads- och invesferingsutvecklingen. Sverigegenomför fillbaka en successiv smygdevalvering. Detsammanhänger med konstruktionen av den korg med främmande , FiU 1987/88:20 valutorfill vars värde kronan är fixerad. Den amerikanska dollarn har här lagts inmed dubbel vikt jämfört med dess andel av vår utrikeshandel. Dollarkursensfall har medfört att om man i stället jämför med ett handelsvägtindex, har genomfört en avsevärd devalvering gentemot Den sjunkande dollarkursen och dess genomslag viavalufakorgen i form av en successiv depreciering leder fill aft ett extrautrymme uppstår i särskilt exportföretagen, som i den mån det infe stannar därsom ökad vinst kan leda fill ökad löneglidning, vilket driver på den redanalltför snabba svenska kostnadsutvecklingen. En del bedömare anser aft dollarn nu befinner sig nära sinboffennivå. Volymmässigt har handelsströmmarna i redan vänt. Om deförhållandevis gynnsamma handelssiffrorna för november och december 1987förebådar en omsvängning även värdemässigt, kan dollarn röra sig uppåt igen.För del skulle defta betyda aft kronan successivt apprecieras bådegenerellt sett och speciellt gentemöt D-marken. I motion Fi223 (m) föreslås att den svenska kronan skallanknytas till det europeiska monetära samarbetet (EMS). Motionärerna anför attdet i t.ex. förekommer överväganden om sådan anknytning för den norskakronan. Utskottet anser inte atf defta är aktuellt för . Vad utskottet anfört om kredit- och valutapolitiken medanledning av främst motionerria Fi218 (fp) yrkande 1 och Fi220 (c) yrkande 7bör som sin mening ge fullmäktige i fill känna. dels aft utskoftets hemställanunder 7 bort ha följande lydelse: 7. beträffande kredit- och valutapolitikenatt med avslag på mofion 1987/88:Fi214 yrkande 9 samt med anledningav mofionerna 1987/88:Fi211, 1987/88:Fi216, 1987/ 88:Fi218 yrkande1,1987/88:Fi220 yrkande 7,1987/88:Fi223 yrkande 6 och 1987/88:Fi224 yrkande 6som sin mening ger fullmäkfige i fill känna vad utskottet anfört. Kredit-och valutapolitiken (mom. 7) , och (alla m) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 38 börjarmed "Ett alternativ" och på s. 41 slutar med "till känna"bort ha följande lydelse: Utskottet ser mycket positivt påden avreglering som ägt rum på kreditmarknaden . mening bör strävan vara att avlägsna också återstående rester avkreditregleringen. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse atf den underföregående år genomförda utvidgningen av rätten att föreskriva,kassakrav tiHaft omfatta andra kredifinstitut än banker inte har utnyttjats i praktiken. Enligt , utskottets uppfattning kan i stället konkurrensneutralitet uppnåsgenom att banker erhåller skälig ränta pä kassakravsmedel hos . Utskottettillstyrker vidare förslaget i motion Fi223 (m) att den fullt 78 genomfördaavregleringen bör bekräftas genom atf lagen om kreditpolitiska FiU 1987/88:20medel ersätts med en regelrätt beredskapslag för extraordinära situationer.Riksbanken bör också närmare överväga aft avskaffa diskontot. Det har mist sinbetydelse och bankerna har under senare fid frigjort sig alltmera fråndiskontot i sin ränfesätfning. Bl.a. noteras numera ett slags jämförelseränta iform av STIBOR (Interbank Offered Råtes). Enligt utskottetsuppfattning borde denna kunna ersätta diskontot där så behövs, och riksbankenskulle därmed kunna avskaffa diskontot. meddelade att ett nytt steg iavregleringen av valutapolitiken skulle tas genom att begränsad rättöppnas för svenskar att förvärva ufiändska aktier. För sådant köp skallemellerfid krävas särskilt fillstånd, vilket inhandlas från . Sompåtalas i mofion Fi223 (m), innebär emellerfid detta aft det fortfarande kommeratt finnas en kostnadshöjande ransonering. Enligt utskottets mening vittnar detta om de svagheter somär förknippade med en partiell och successiv avveckling av valutaregleringen.Valutautlanningar har redan givits rätt aft köpa svenska aktier. När nureciprocitet skall uppnås, befaras störningar i valutaströmmarna. Varje steg iliberaliserande riktning utlöser fill en början ett valutaufflöde, när enuppdämd efterfrågan skall tillgodoses. Enligt utskottets meninjg är det därförviktigt att man öppnar för strömmar både fill och från Sverige.Utskottet delar således den uppfattning som framförs i motionerna Fi223 (m),Fi218 (fp), Fi220 (c) och Fi224 av () aft en snabb ochfullständig avreglering av valutapolitiken bör genomföras. Därmed skulletillgodoses även de förslag som framförs i mofionerna Fi211 av Per Stenmarckoch () och Fi216 av m.fl. (fp). Slopas förbudet mot svenskars och utlänningarsportföljinvesferingar över gränserna, skulle följden utan tvivel bli attSverige kunde hålla en avsevärt lägre räntenivå med positiva effekter för bl.a.den svenska kostnads- och invesferingsutvecklingen. genomför fillbaka en successivsmygdevalvering. Det sammanhänger med konstruktionen av den korg med främmandevalutor fill vars värde kronan är fixerad. Den amerikanska dollarn har härlagts in med dubbel vikt jämfört med dess andel av vår utrikeshandel.Dollarkursens fall har medfört atf om man i stället jämför med ett handelsvägtindex, har genomfört en avsevärd devalvering gentemot omvärlden. Den sjunkande dollarkursen och dess genomslag viavalufakorgen i form av en successiv depreciering leder till att ett extrautrymme uppstår i särskilt exportföretagen, som i den mån det inte stannar därsom ökad vinst kan leda fill ökad löneglidning, vilket driver på den redanalltför snabba svenska kostnadsutvecklingen. En del bedömare anser att dollarn nu befinner sig nära sinboffennivå. Volymmässigt har handelsströmmarna i redan vänt. Om de förhållan devis gynnsamma handelssiffrorna för förebå- -jg dar en omsvängning även värdemässigt, kan dollarn röra sig uppåt igen. Sverigesdel skulle detta betyda aft kronan successivt apprecieras både FiU1987/88:20 generellt sett och speciellt gentemot D-marken. Enligt utskottets uppfattning är svängningar av detta slagstörande för en så utlandsberoende ekonomi som . En fastare punkt aftanknyta kronan till erbjuder sig i form av EMS (Europeiska monetära systemet),i vilket flertalet valutor ingår. Inom EMS skulle också riksbankenkunna påkalla andra riksbankers stöd för att försvara kronans värde. IStorbritannien och förekommer överväganden med sikte på inträde i EMS,vilket ytterligare skulle vidga kretsen av samarbetsländer. När under trycket av vårastora ekonomiska obalanser utträdde ur valutaormen, utlovades en förnyadanknytning till ett europeiskt valutasamarbete, så snart förutsättningar fördetta åter förelåg. Enligt utskottets mening är tiden nu mogen för detta steg. Vad utskottet anfört om kredit- och valutapolitiken medanledning av främst motionerna Fi223 (m) yrkande 6, Fi218 (fp) yrkande 1 ochFi220 (c) yrkande 7 bör som sin mening ge fullmäkfige i riksbankentill känna. dels atf utskottets hemställanunder 7 bort ha följande lydelse: 7. beträffande kredit- och valutapolitikenatt med bifall till motion 1987/88:Fi223 yrkande 6 och med avslag påmofion 1987/88:Fi214 yrkande 9 samt med anledning av mofionerna 1987/88:Fi211,1987/88:Fi216, 1987/88:Fi218 yrkande 1, 1987/88:Fi220 yrkande 7 och1987/88:Fi224 yrkande 6 som sin mening ger fullmäktige i fill kännavad utskottet anfört. Kredit- och valutapolitiken (mom. 7) i (vpk) anser dels att den del av utskottefs yttrande på s. 38 sombörjar med "Som utskottet" och slutar med "stramarefinanspolitiken" bort ha följande lydelse: Utskottet har tidigare pekat på risken med en fortsatt försvagningav bytesbalansen , vilket skulle kunna innebära en fortsatt höginhemsk räntenivå. I motion Fi220 (c) förordas en stramare finanspolitik föraft hålla tillbaka den inhemska efterfrågan och dämpa påfrestningarna päbytesbalansen. Som utskottet ser det ökar en omfördelning av ekonomiskaresurser till förmän för de mest eftersatta i samhället i och för sig derasefterfrågan, men minskar det deras behov av länefinansieradkonsumfion. Genom en kraftfull omfördelningspolitik åstadkoms en åtstramningför dem som berikat sig på den förda ekonomiska politiken eller lever undermycket goda förhållanden. Defta medför atf den totala efterfrågan inte behöverstiga dramatiskt, trots aft breda grupper i samhället kan få en välförtjänt förbättringav hushållsekonomin. Det finns också anledning att anta att de lågavlönadesökade efterfrågan i första hand inriktas på atf kvalitativt förbättra mat- och bosfadskonsumtio- ' gQ Dennaefterfrågan har ett mycket lågt importinnehåll. FiU 1987/88:20 Vidare kan åtgärder mot utlandsinvesteringar och enoffensiv politik för' utbyggnad av infrastruktur och industri ökainvesteringarnas andel av tillväxten. En likviditetsindragning från företagentill förmån för en långsikfig utbyggnad av den gemensamma sektorn ger på siktockså en efterfrågan som i högre grad riktar sig mot den inhemska marknaden,vilket i sin tur minskar behovet av en högräntepolitik. Med hänvisning fill det anförda avvisas den politik somföreslås i motion Fi220 (c). deb att den del av utskottets yttrande på s. 39 som börjarmed "Utskottet vjll" och slutar med "mycket snabbt" bort haföljande lydelse: I motsats till vad som hävdas i motion Fi232 (m) anserutskottet att diskontot bör återfå en större betydelse för räntesätfningen, ochatt ränteregleringen bör återinföras. De åtgärder som vidtagits för atfbegränsa den gråa lånemarknadens expansion har inte varit tillräckliga, varförytterligare åtgärder bör vidtas med detta syfte. av sjunkandereallöner har den länefinansierade konsumtionen tilltagit, vilket innebär attframfida köpkraft tas i anspråk för amorteringar och räntebetalningar. Dessutomtvingas människor, beroende på olika ekonomiska resurser och relationer tilllångivare, att ta lån under mycket olika villkor till nackdel för de sämstbemedlade. De mycket höga vinsterna inom näringslivet har under fleraår medfört att ökade ekonomiska resurser kommit till användning för annat änför produktiva investeringar. Detta har bl.a. medfört en offensiv marknadsföringav olika län - många med mycket oförmånliga villkor för låntagarna. Därutöverhar också likvida medel satsats på spekulation i fastigheter, på börsen och ioptions- och terminsaffärer. deb aft den del av utskottets yttrande som på s. 40 börjarmed "Företrädare för" och på s. 41 slutar med "ochvalutakursutvecklingen" bort ha följande lydelse: Utskottet anser i likhet med motion Fi214 (vpk) att denlångtgående avreglering av valutapolitiken som genomförts under 1980-talef böråtertas. Därutöver bör vissa skärpningar vid tillämpningen av förordningarnaske med avsikt att begränsa bl.a. utlandsinvesteringarna och utlänningarsmöjlighet atf köpa aktier i svenska bolag. Detta skall ses som ett led i ensträvan att motverka den transnationalisering av den svenska ekonomin som nuäger rum i snabb takt och på storfinansens villkor. Utskottet avstyrker med detanförda motionerna Fi211 (m) och Fi216 (fp). dels aft den del av utskottets yttrande på s. 41 sombörjar med "Det fortsatta" och slutar med "sättas in" bortutgå, dels atf den del av utskottets yttrande som på s. 41börjar med "1 motion Fi214" och på s. 42 slutar med "yrkande9" bort ha följande lydelse: I motion Fi2l4 (vpk) anförs atf arbetarrörelsen måste formuleraett program för atf motverka de problem som en ökad transnationalisering förmed sig. Utskottetanser i likhet med motionärerna att detta är en angelägen 6 1987/88. uppgift,om arbetarrörelsen skall kunna stå fri och obunden gentemot den FiU1987/88:20 ekonomiska planering som kapitalet bedriver över huvudet på såvälfolk som nationalstater och dessas valda regeringar. En sådan polifik måste med nödvändighet innebära att deninhemska marknaden fär en ökad betydelse. bör dock strävan vara atföka länderspridningen i utrikeshandeln. Ett avståndstagande till en fortsatttransnationalisering står infe i motsättning fill ökat internationelltsamarbete eller fill fri handel mellan länder. Vad utskottet här anfört om transnationalisering avföretag bör ges regeringen fill känna.