bet · GB01FöU11 · 1987-12-31 00:00:00 — attenklare skydd skall tas fram i syfte att förbättra den totala skyddsnivån FöU1987/88:11 mot radiaknedfall och mot kemiska hot och att olika metoder skallprövas för att höja skyddsnivån i hus och anläggningar i samband med ny- ochombyggnad. 1 beslutet betonades också vikten av att underlag tas fram för attsäkerställa att skyddsrum kan byggas fullt ut i de nya riskområdena i sambandmed nyproduktion av byggnader och anläggningar. Utskottet anser att dennainriktning bör ligga fast. Den närmare innebörden kommer att kunna fastställasi ljuset av nämnda utredningsarbete inom berörda myndigheter. Med hänvisningtill ovanstående anser utskottet att motion 1987/ 88:Fö509 bör avslås. Utskottet kan instämma i vad som i motion I987/88:FÖ520anförs om vikten av att äldre skyddsrum underhälls och moderniseras och om att det kan vara kostnadseffektivt att i vissa fall tillhandahålla skyddsrumsplatser genom modernisering snarare än nybyggnad. Utskottet anser dock att ett övergripande ställningstagande eventuell överföring av medel från nybyggnad till modernisering bör avvakta skyddsstudie. Utskottet konstaterar därtill att regeringen i sin budgetproposition föreslår att bemyndiganden och betalningsmedel anvisas för det samlade behovet i fråga om skyddsrum och att detta sker under ett enda anslag (H 3. Skydds rum). Något uttalande av i enlighet med motionen torde således inte erfordras. Motionen bör avslås. . '.. Utskottet övergår därefter till att behandla ett antalmotioner (1987/ 88:FÖ512, 1987/88:FÖ521, 1987/88:Fö527, 1987/88:Fö528 samt1987/ 88:FÖ534) som tar upp olika frågor rörande varning och alarmering inomfredsräddningstjänsten och civilförsvarsverksamheten. Utskottet behandlarförst de motionsyrkanden som i första hand har anknytning till fredsräddningstjänsten. 1 motion 1987/88:Fö521 (c) yrkas att hosregeringen skall begära en utredning om privatradioorganisationernasintegrering i samhällets räddningsorganisation. Motionären framhåller attprivatradioorganisatio-nerna visat intresse för samverkan med samhälletsorganisationer inom räddningsverksamheten. I den utredning som förordas börenligt motionärens mening också regler, bestämmelser och licenserdiskuteras liksom frågan om statligt bidrag till privatradioorganisationerna. I motion I987/88:FÖ528 (c) anser motionärerna (yrkande 2)att det beträffande utryckningsfordon finns en betydande osäkerhet om vilkafordon som är att anse som utryckningsfordon och vem som har ansvaret för attregistrera dessa. De hänvisar till hittillsvarande restriktivitet från trafiksäkerhetsverketsoch regeringens sida i fråga om att registrera olika kategorier fordon somutryckningsfordon och anför att frågan om utryckningsfordon och larmanordningarpå dessa bör ses över mot bakgrund av den nya räddningstjänstlagen och medmålsättningen att åstadkomma så effektiva rädd- ,. ningsinsatser som möjligt päett sä trafiksäkert sätt som möjligt. Ulskoltet erfar att hartagit kontakt med flera olika frivilliga radioorganisationer för att med dessa diskutera tänkba ra former för dessas medverkan i bl.a. räddningstjänsten. anser dock inte, enligt vad utskottet erfar, att dessa organi sationer bör integreras i räddningstjänsten. Med hänvisning till detta och 62 till ätteneventuell utredning om privatradion i enlighet med motionsförsla- FÖU1987/88:11 get rimligen bör anstå till dess en tids samlade erfarenhetervunnits av den samverkan som redan påbörjats finner utskottetatt intebör begära den av motionären förordade utredningen. Vad sedan beträffarmotionsyrkandet om utryckningsfordon konstaterar utskottet att denrestriktivitet i fråga om att registrera fordon som utryckningsfordon somhittills visats av regeringen och trafiksäkerhetsverket haft rimliga skäl försig. Oavsett fördelar från räddningstjänstsynpunkt skulle en mångfald av olikakategorier av utryckningsfordon innebära en risk för att allmänhetens respektför larmanordningarna allmänt sett skulle minska. Någon översyn av denna frågaenligt motionärernas önskemål synes inte motiverad. Utskottet avstyrker med hänvisning till vad som anförtsbifall till motionerna 1987/88:Fö52l och 1987/88:FÖ528, yrkande 2. Vad sedan beträffar de motionsyrkanden om frågor rörandealarmering m.m. som i första hand kan knytas till civilförsvarsverksamhetenanser utskottet det lämpligt att inledningsvis behandla motionernaI987/88:FÖ527 och I987/88:FÖ528, yrkande I. I motion 1987/88;Fö527 (s) anser motionärerna att enöversyn bör göras av antalet alarmerings- och varningssignaler, derasinnebörd och karaktär. De redovisar det omfattande varnings- och alarmeringssystemsom sedan har byggts ut i vårt land och de brister ochproblem som kan konstateras vidlåda detta system, bl.a. till följd av attteleverket övergår till det s.k. AXE-systemet. Problemet att kunna varna/alarmera landets ca 800 000 hörselhandikappade uppmärksammas. Motionärernakonstaterar mot bakgrund av sin beskrivning av varnings- ochalarmeringssystemet att frågan orn det är lämpligt och möjligt att ha sä mångaolika signaler som blivit fallet i vårt land har varit föremål för fortlöpandediskussioner och överväganden, bl.a. med hänvisning till erfarenheterna i våragrannländer. De menar också att allmänhetens kunskap om innebörden av signalenViktigt meddelande torde vara låg samt att denna signal är svär att skilja fränBeredskapslarm. Likartade synpunkter anförs i motion 1987/88:Fö528,därmotionärerna framhåller att ett varningssystem som är lättfattligt ochlättillgängligt för allmänheten är nödvändigt med hänsyn till det modernasamhällets sårbarhet för olika typer av olyckor och värt lands geografisktutsatta läge med åtföljande risk att dras in i konflikter och krigstillstånd.Enligt dessa motionärers mening är det nödvändigt att omgående se översamhällets varningssystem för att få ett enhetligare och mer lättbegripligtsystem som når alla människor i oavsett vistelseort, hörselhandikappoch språkkunnighet. Ulskoltet får med anledning av dessa motionsyrkandenanledning att anföra följande. Utskottet noterar att motionärerna i dessa motioner upp märksammar en viktig aspekt på befolkningsskyddet och räddningstjän sten. Utskottet instämmer för sin del i vad som i motionerna anförs om att det omfattande och komplexa alarmerings- och varningssystem som kom mit att byggas upp i värt land nu kan behöva ses över på ett samlat sått, både med hänsyn till konstaterade brister och problem och i syfte att åstadkom ma ett större mått av enhetlighet, lättbegriplighet och lättillgänglighet. är därförtillfredsställande att regeringen gav statens rädd- FÖU1987/88:11 ningsverk i uppdrag bl.a. att påbörja studier avseende alarmeringeninom den kommunala och statliga räddningstjänsten samt systemen för varning avbefolkningen i fred och i krig. I studierna skall även övervägaSOS-centralernas och övriga centralers utnyttjande som stöd vidräddningsinsatser. På grundval av resultatet av dessa studier skall räddningsverketframlägga förslag till samordning av ansvaret för uppgifterna. Förslagen skallredovisas i perspektivstudierna års försvarsbeslut. Inriktningen avarbetet skall redovisas för regeringen senast den . Utskottet anser med hänvisning till det sålunda redan igångsattastudie-och utredningsarbetet inom att syftet med motionärernasyrkanden i dessa avseenden får anses i allt väsentligt uppfyllt. Något särskilttillkännagivande av enligt vad som anförs i motionerna torde såledesinte erfordras. Utskottet avstyrker därför bifall till motionernaI987/88:FÖ527 och I987/88:FÖ528, yrkande 1. Utskottet avstyrker med ovanstående motivering riksdagensbifall även dll motionerna 1987/88:FÖ512 (c), yrkande 2, och 1987/88:FÖ534 (m).I motion FÖ512 yrkas att hos regeringen begär förslagom automatiskalarmering. Motionärerna anför därvid, under åberopande av de problem i frågaom inomhusalarmeringen som införandet av det nya AXE-systemet visat siginnebära, att bör ges i uppdrag att utarbeta system för automatiskalarmering. Utskottet hänvisar dock ånyo till det utredningsuppdrag enligt ovansom regeringen givit och som lämpligen bör avvaktas. I motion FÖ534 påpekas att hörselskadade omöjligen kanuppfatta signalen Viktigt meddelande eller ta del av den viktiga informationsom med anledning av denna signal ges i radions program 3. Motionärerna anföratt en speciell, visuell signal för Viktigt meddelande skulle göra det möjligtäven för hörselskadade att få kännedom om det inträffade och att informationenbör sändas såväl över texttelefonnätet som i text-TV . I två yrkandenbegärs att får i uppdrag att införa nämnda visuella signaler och atten överenskommelse om information om "Viktigt meddelande tillhörselskadade" bör komma till stånd mellan Riksradio ochtext-TV. Utskottet får än en gång hänvisa till det utredningsarbete somigångsatts inom . Utskottet har anledning att förutsätta att verketinom ramen för sina studier kommer att beakta den problematik och de behov sommotionärerna tar upp. Något uttalande av torde i avvaktan påutredningsresultatet inte vara lämpligt. Utskottet behandlar avslutningsvis i detta avsnitt tre motionersom tar upp frågor rörande räddningstjänsten. I motion l987/88:Fö508 (s) anför motionären att det för eneffektiv och rationell förebyggande räddningstjänst och anslutande verksamheter är av stor vikt att kunna utföra denna med stöd av rön och beprövade erfarenhe ter från forsknings- och utvecklingsverksamhet m.m. Han framhåller att ett allmänt säkerhetsforskningsprogram effektivt skulle kunna bidra till en framgångsrik verksamhet av såväl skadeförebyggande som skadebegrän- sande art. bör därför enligt motionären hos regeringen begära 64 förslag omatt det på lämpligt sätt inrättas ett forskningsprogram för de FÖU 1987/88:11 säkerhetsfrågor som nämns i motionen, bl.a. riskhantering. t//jo//er instämmer i att det finns ettstort forskningsbehov inom räddningstjänst- och säkerhetsområdet. Utskottetkonstaterar att det pågår forskningsverksamhet ianslutning till det område som motionären berör, särskilt inom statensräddningsverk som enligt sin instriiktion skall följa utvecklingen av forskningoch teknik inom sitt verksamhetsområde. Verket har en sammanhållande roll inomforskningsområdet och samverkar med andra forskningsorgan som Brand-forsk, FOAoch tekniska högskolan i genom att ta del av och påverka derasforskningsprogram. Utskottet anser mot denna bakgrund inte att haranledning att uttala sig om behovet av ett forskningsprogram enligt motionärensyrkande. Motion 1987/88:Fö508 bör därför avslås. I niption 1987/88 :Fö507 (s) anförs att haråterkommande problem med översvämningar vid höga vattenflöden och erinras omatt ett arbete /87 inleddes för att förbättra kunskaperna om vattenflödeti länets älvar. Motionärerna beklagar att nu inte ansett sig haresurser för att kunna fullfölja det av verket flnansierade arbetet ochhemställer att skall uttala sig om behovet av särskilda åtgärder föratt förebygga översvämningskatastrofer i länet. Utskottethar inhämtat att visserligen inteanser sig kunna bidra till den nämnda verksamheten men att i stället berördakraftproducenter sedermera beslutat att tillskjuta erforderliga medel.för attSMHl skall kiinna slutföra de påbörjade arbetena. Ävendammsäkerhetsutred-ningens betänkande (SOU 1987:64) Dammsäkerhet och skydd motöversvämningar som bereds inom har arbetatmed hithörande frågor. Motionärernas önskemål torde följaktligen i hög gradredan vara tillgodosedda varför något riksdagsuttalande inte torde erfordras.Modonen bör avslås. Den rådande akuta bristen på brandingenjörer uppmärksammasi motion 1987/88:Fö5l3 (s). Motionären konstaterar att var fjärde brandingenjörstjänsti kornmunerna är obesatt, bl.a. till följd av att brandingenjörer i Ökad gradrekryteras av företag, försäkringsbolag och organisationer, i sin tur en följdav att dessa fått ett ökat intresse för sårbarhetsfrågor och en insikt om attbetydande vinster kan uppnås genom riskbevakning samt olycks- ochskadeförebyggande åtgärder. Han hänvisar till att för ett årsedan bedömde att det enbart inom den offentliga sektorn behövs 100 nyabrandingenjörer fram till är 1991. Med nuvarande utbild-ningstakt bedömstillskottet av brandingenjörer fram till detta år bli ca 90, vilket innebär atten betydande brist kvarstår även om samtliga dessa skulle gå til) denoffentliga sektorn. Motionären betonar brandingenjörernas ledande roll inomräddningstjänsten och anför att utbildningen av brandingenjörer börökas så att behoven kan tillgodoses. Utskottet kan i hög grad instämma i detta motionsyrkandeoch vill för egen del understryka det utomordentligt angelägna i att en ökad utbildning ' kommer till stånd vid och vid räddningsskolan i . Utskottet har inhämtat att nuvarande tendens tyder på ett behov av närmare 200 brandingenjörer till är 1991 med hänsyn till det ökade all- 65 5 1987/88. Rättelse: S, 79 högra spalten rad LS Står: 13 120 000Rättat till: .M I.SOOOO mannabehovet i samhället av personal med sådan utbildning. Räddnings- FÖU 1987/88:11verket har redovisat att, trots vidtagna åtgärder för att på både lång och kortsikt försöka öka tillgången på brandingenjörer till räddningstjänsten, ettbesvärande stort antal tjänster med brandingenjörskompetens fortfarande ärvakanta. Enligt vad uppger är denna situation inte förenlig medräddningslagen, som bl.a. anger brandingenjörskompetens för räddningschefer ochställföreträdare, och inte heller förenlig med räddningslagens anda i fråga omsträvan till kompetenshöjning inom räddningstjänsten. Utskottet noterar attregeringen i budgetpropositionen föreslär att utbildningen av brandingenjörerökas till 30 elever från nuvarande 25 vid högskolan och att räddningsverkethärutöver parallellt med högskolan anordnat en motsvarande utbildning vidräddningsskolan i . Något tillkännagivande av i frågantorde mot bakgrund av de ansträngningar som sålunda görs för att avhjälpabristen inte erfordras varför motionen enligt utskottets mening bör avslås.Utskottet vill dock för sin del ånyo understryka det angelägna i att allaansträngningar görs för att lösa detta besvärande problem. l några motioner framförs synpunkter och yrkanden somberör olika aspekter på det moderna samhällets allmänna sårbarhet. 1 partimotionen 1987/88:FÖ207 (m) uttalas att sårbarheteni samhället har ökat, bl.a. på grund av datateknologins utbredning. Dettaställer enligt motionärerna krav på försvarsmässiga hänsyn i planering,myndighetsutövning och verksamhet. Den oaktsamhet och oskicklighet somframkommit inom viktiga samhällsorgan i samband med de gångna årensextraordinära händelser borde, anser de, leda till eftertanke och snabbaåtgärder för att avhjälpa de brister som ådagalagts. Ett tillkännagivande härombegärs. 1 motion 1987/88 :Fö422 (m) anförs, mot bakgrund av enredogörelse för behoven när det gäller det militära försvaret av övre ,att ett väl utvecklat näringsliv samt en hög beredskap hos totalförsvaretscivila delar är en förutsättning för att vi i ofred skall kunna,upprätthällaett uthålligt försvar. Motionären hemställer om ett tillkännagivandebeträffande nödvändigheten av att genom ett väl utvecklat näringsliv samt högberedskap hos totalförsvarets civila delar upprätta ett uthålligt försvar iofred även för övre . I motion I987/88:FÖ5I2 (c) behandlas i tre olika yrkandenvissa sårbar hetsfrågor. Motionärerna i denna partimotion anför inledningsvis att det sårbara moderna samhället kan bli mindre sårbart genom decentralisering. De konstaterar att förändringar görs i samhället för att öka den fredstida, effektiviteten varvid dock förmågan minskar att motstå störning ar av olika slag som kan vara aktuella i krig. De pekar vidare på olika strukturella och tekniska förändringar, däribland befolkningskoncentra tionen till de tre storstadsområdena, och menar att sårbarhetsproblemen i likhet med miljöproblemen är mycket lättare att bemästra om man beaktar dem från början. bygger vi in sårbarheten i samhället i stället för att skapa flexibla och hållbara system, anser de. ÖCB föreslås få i uppdrag att 66 genomföraen omfattande specialstudie om särbarhetsproblemen i våra FöU 1987/88:11storstadsområden. föreslås uttala sig enligt motionens inriktning omåtgärder för att minska storstadssårbarheten. I motion I987/88:FÖ530 (e) anslås ett likartat tema. Enläng rad för hela landet livsviktiga funktioner finns samlade istorstadsområdena, som storstäderna utgör särskilt sårbara miljöer ikrigs- och krislägen. Ett antal exempel på denna speciella storstadssårbarhetredovisas, varefter motionärerna bl.a. anför att sårbarhetsdebatten i vårtland borde breddas och framför ett motsvarande yrkande i fråga om ett uppdragtill ÖCB. Uiskottei kan för sin del instämma i mycket av vad som anförsi dessa motioner om vikten av att olika sårbarhetsproblem i samhället iallmänhet liksom i olika delar av landet beaktas i planering ochsamhällsutveckling samt i fråga om att ett väl utvecklat näringsliv och ettfungerande civilt totalförsvar är en förutsättning för möjligheterna till etteffektivt försvar. I totalförsvarsbeslutet behandlades frågan omsamhällets ökade sårbarhet och konsekvenserna härav för totalförsvaret. Ibeslutet framhölls att beredskapsplaneringen inom den civila delen av totalförsvaretskall förbereda åtgärder för att motverka sårbarheten inom resp.samhällsområden. Det angavs att sårbarhetsfrågorna bör betraktas som problemsom avser enskilda funktioner och poängterades att planeringen av åtgärdergenomförs av resp. funktionsansvarig myndighet. I beslutet betonades vidarevikten av att myndigheterna i sitt fortsatta planeringsarbete beaktar bl.a.Norrlandsproblemen. Rapport i enlighet med regeringens uppdrag till ÖCB att isamråd med ÖB och berörda funktionsansvariga myndigheter redovisa åtgärder ochförslag i syfte att förbättra försörjningsläget i , på och istorstadsområdena under kriser och i krig förväntas . Med hänvisning till den i försvarsbeslutet angivnainriktningen i fråga om särbarhetsfrågornas hantering och vad i det föregåendei övrigt anförts om pågående studier och aktuellplanering anser utskottet att inte bör uttala sig i enlighet med demotionsyrkanden som här behandlats. Utskottet avstyrker således bifall tillmotionerna I987/88:FÖ207, yrkande 17, 1987/88:FÖ422, I987/88:FÖ5I2, yrkandenaI, 4 och 5 samt 1987/88:FÖ530. Organisations- och strukturfrågor, m.m. Under denna rubrik behandlar utskottet fyra motioner somtar upp olika frågor rörande funktionen Civil ledning och samordning. I motion 1987/88:Fö208 (fp) tar motionärerna i tvåyrkanden upp frågor rörande mobiliseringsansvaret och personaluttagningen förcivilförsvarets lokala organisation. De anser att båda dessa verksamheter böröverföras från länsstyrelserna till kommunerna. Motionärerna hänvisar till-sina tidigare framförda propåerom att kom munerna bör få ett ännu klarare ansvar än det som gäller . Kommuner na har, framhåller de, ansvaret för ledningen i krig av räddningstjänsten, men kommunerna har inte givits mobiliseringsansvar och heller inte ansvar för personaluttagning och personalplacering. Dessa funktioner ligger fort farande på länsstyrelserna, något som motionärerna anser vara en ologisk 67 uppdelningmed hänsyn till att mobilisering och ledning hänger nära sam- FöU 1987/88:11man. Vidare anförs att en mycket stor fördel om kommunerna ges ansvar för personaluttagningen vore att man kan få en godlokalrekrytering och ta till vara personer med särskild kunskap. Med enuppläggning såsom förordas i motionen skulle den fredstida räddningstjänstenutgöra en stomme som sedan vid beredskap men också vid katastrofer i fredstid skulle kunna öka kapaciteten genom att kalla in mer personal. Utskottet erinrar om att det i senaste försvarsbeslutliksom i nu aktuell budgetproposition framhållits att integreringen av civilförsvarsverksamhe ten och fredsräddningstjänsten bör fullföljas varvid kommunernas ansvar för verksamheten i stort successivt utvidgas. I det fortsatta arbetet med denna inriktning kan det enligt utskottets mening bli naturligt att även pröva mobiliseringsansvarets och personaluttagningens överförande till kommunerna, såsom successivt sker i fråga om övningen av civilförsvarsverksamheten. Utskottet erinrar också om att provplanlägg- ningskommittén föreslog att kommunerna skulle ansvara för mobi- liseringsplanläggningen.I propositionen (1984/85:49) om ändring i civil- - förutskickade föredragande statsrådet en vidgning av kommunernas ansvar.Den överföring som motionärerna avser har således redan tidigare varit föremålför överväganden. Utskottet anser således att mycket talar för attkommunernas ansvar i dessa avseenden kommer att utökas. Utskottet anseremellertid, med instämmande bl.a. i ett yttrande som i denna fråga inhämtatsfrån , att en eventuell överföring bör utredas noggrant och atten ddigt aktualiseradförändring av detta slag skulle innebära en ny arbetsbelastning ; påkommunerna i ett arbetskrävande övergångsskede. De förändiingar som redan sketti ansvarsfördelningen mellan central, regional och lokal nivå har ännu intefunnit sina former fullt ut. En förändring enligt motionsför-' slaget börenligt utskottets mening i varje fall anstå . Motionsyrkandena bör medhänvisning till detta avslås. Utskottet behandlade under punkt 3 ovan (Vissa förtotalförsvaret gemensamma frågor) ett motionsyrkande som förordadesamlokalisering mellan CB-kanslierna och milostaberna. I motion 1987/88:Fö506(m) framförs ett yrkande med liknande innebörd. Motionärerna säger sig varamedvetna om att tidigare avstyrkt motsvarande motioner menhemställer, med tanke på de starka skäl de anser tala till förmån för bifall,att beslutar att civilbefälhavarens kansli för södra civilområdetskall stationeras i . Uiskottei hänvisar för sin del till vad somunder punkt 3 ovan anfördes vid behandlingen av en motion med samma innebördoch avstyrker bifall till denna motion. I motion I987/88:FÖ523 (fp) påpekas att frågan omersättare för civilbe fälhavaren i fredstid är olöst. I krig gäller att regeringen, närcivilbefälhava- - ren är hindrad att utöva sin tjänst, föroidnar ersättare efter anmälan. I avvaktan på regeringens beslut fullgörs civilbefälhavarens åligganden av - chefen för kansliet. En klar och på förhand reglerad rutin i ersättarfrägan måste enligt motionären finnas i fredstid. Den lösning som ligger närmast till hands anser han vara att ersättarfrägan i fred löses på samma sätt som i krig. Z/ZiAoZ/é'/konstaterar till detta att den översyn somregeringen uppdragit FÖU 1987/88:11 åt överbefälhavaren och ÖCB att göra avtotalförsvarets ledning, liksom det särskilda uppdrag som regeringen givitgeneraldirektören , torde komma att medföra att instruktionenför civilbefälhavare (1970:363) behöver ses över. Därvid torde ersättarfrägankomma att aktualiseras. I avvaktan härpå ter det sig inte meningsfullt attriksdagen uttalar sig i denna fråga enligt motionårens yrkande. Utskottetavstyrker därför, bifall till denna motion. Den av utskottet även vid tidigare riksmöten behandladefrågan om ÖCB:s lokalisering i kvarteret på i Stockholmtas upp i motion 1987/88:Fö515 (s). Utskottet kvarstår vid sin tidigare avriksdagen biträdda uppfattning att ÖCB med tanke på överstyrelsens uppgifterbehöver en väl belägen lokalisering i . Utskottet erfar i dettasammanhang att finansutskottet behandlar budgetpropositionensbilaga 9 i vilken regeringen hemställer att skall anvisa medel enligtpropositionens förslag för den planerade nybyggnaden i kvarteret räknar således med att ÖCB planenligt skall kunna företa omflyttningnär kontraktet på de nuvarande lokalerna utgår. Motion I987/88:FÖ5I5 bör avslåsav . Utskottet har att ta ställning till två under innevaranderiksmöte inlämnade motioner som tar upp frågor rörande försörjningsberedskapen. I partimotion 1987/88 :Fö512 om det sårbarasamhället finns ett yrkande (yrkande 3) där det hemställs att skall besluta ; medgeundantag från regeln om central upphandling för de militära myndigheterna.Motionärerna hävdar att det är av stor regionalpolitisk betydel- , se attmilitära förband upphandlar från den egna ortens näringsliv.