bet · GB01AU6 · 1987-12-31 00:00:00 — I motion A4 hänvisas vidare till att den föreståendeomorganisationen av kronofogdemyndigheterna kommer att genomföras först den 1juli 1988 och framhålls att det är olämpligt att överföra nya arbetsuppgifterpå kronofogdemyndigheterna innan dessa är rustade för detta. Motionärernaan.ser bl, a. mot den bakgrunden att möjligheterna för domstol att besluta ombevakningsförfarande bör utvidgas. En sådan utvidgning bör enligt motionärernai första hand ta sikte på sådana situationer där ett smidigare förfarande ärbetydelsefullt för arbetstagarna. I motionen anförs att den nya konkurslagenbör ändras så att bevakningsförfarande kan anordnas också om det finns skältill det med hänsyn till arbetstagares fordran på lön eller ersättning. I motion A2 yrkas även (yrkande 2) - för det fall enöverflyttning av ansvaret för prövningen till konkursförvaltarna inte kangenoiuföras - att en provisorisk lösning genomförs som innebäratt förvaltaren skall få handlägga de ärenden som han kräver att få handläggaför att säkerställa fortsatt drift av företag. erinrar om att utformningen av det statligalönegarantisyste-niet och den därmed sammanhängande frågan om vem som skall haansvaret för prövningen av lönegarantianspråk i första hand faller inomarbetsmarknadsutskottets beredningsområde. utgångspunkter kan emellertid konstateras att det jO förslagtill principiella riktlinjer för en omorganisation av kronofogdemyn- AU1987/88:6 digheterna som godkände (prop, 1986/87:52, LU12, Bilaga 1 rskr. 103) i och för sig skapar förutsättningar för attkronofogdemyndigheterna skall kunna handlägga lönegarantiärenden i ökadutsträckning. Principbeslutet innebär bl. a. att en kronofogdemyndighet skallbildas i varje län . Som utskottet uttalade vid riksdagsbehandlingenav förslaget medför en sådan organisation bl. a. att utrymme skapas för atttillföra kronofogdemyndigheterna kvalificerad personal inom olika områden.Erforderlig juridisk kompetens kommer således att finnas inom myndigheterna,och några organisatoriska hinder inot att tillföra kronofogdemyndigheternaytterligare lönegarantiärenden finns alltså inte. 1 övrigt anser lagutskottetatt det med hänsyn till det beredningsläge som ärendet befinnersig i inte finns anledning för utskottet att ta ställning till frågan om hur enframtida reform av lönegarantilagstiftningen skall utformas. Vad härefter angår de nu föreslagna ändringarna kanlagutskottet ställa sig bakom departementschefens uppfattning atthandläggningen av lönegarantianspråk bör knytas till den nya konkurslagensbestämmelser om anordnande av bevakningsförfarande. I praktiken medför dock ensådan ordning - vilket också påpekas i propositionen - att ett större antallönegarantiärenden än kommer att avgöras avkronofogdemyndigheterna. Att så blir fallet hänger sainman med att antaletkonkurser i vilka bevakningsförfarande anordnas med stöd av reglerna i den nyakonkurslagen kommer att bli färre än antalet konkurser som med stöd av gällanderegler handläggs som ordinära konkurser. I en till lagutskottet ocharbetsmarknadsutskottet ställd skrivelse har uttryckt farhågor för att förslaget kommer att medföra att förvaltarnagår miste om sin nuvarande möjlighet att få handlägga lönegarantianspråk föratt därigenom säkerställa fortsatt drift. Enligt förvaltarkollegiet görsnämligen många mindre konkurser om till ordinära konkurser av just nämndaskäl. I skrivelsen begärs ett uttalande från sida om att bevakningsförfarandefår anordnas på grund av att förvaltaren kräver att få handläggalönegarantifrågor för att säkerställa fortsatt drift. Mot bakgrund av de motivuttalanden som gjordes då den nyakonkurslagen infördes konstaterar lagutskottet att reglerna i konkurslagengenerellt sett inte medger att bevakningsförfarande anordnas av den anledningenatt det med hänsyn till det konkursdrabbade företagets fortsatta drift ärmotiverat att konkursförvaltaren får handlägga uppkommande lönegarantianspråk.Med propositionens förslag kommer således prövningen i dessa fall att överförastill kronofogdemyndigheterna. Som närmare belyses av motionärerna finns detemellertid flera skäl som talar för att man i avvaktan på den reform avlönegarantisystemet som förestår nu inte bör ändra den hittillsvarandeordningen. Utskottet vill härvidlag bl. a. peka på att kronofogdemyndigheternamed sin nuvarande organisation generellt sett inte torde ha de resurser somkrävs för att de skall tillföras flera och kanske mer komplicerade lönegarantiärenden. Det anförda leder utskottet till den uppfattningen attkonkursfprvaltarna i vart fall övergångsvis bör ges möjlighet att handlägga lönegarantianspråk när det krävs med hänsyn till företagets fortsatta drift och arbetstagarnas j< intressen.En lagändring i detta syfte bör lämpligen genomföras . Eftersom AU1987/88:6 enligt den nu aktuella propositionen handläggningsordningen förlönegaran- Bilaga 1 tiärenden är kopplad till bevakningsförfarandet börspörsmålet lagtekniskt lösas genom en ändring i konkurslagen av innebörd attdomstol får besluta om bevakningsförfarande i de aktuella fallen. Utskottetförordar att 9 kap. 1 § konkurslagen får följande lydelse: Rätten får efter framställning frånförvaltaren besluta att bevakningsförfarande skall äga rum ikonkursen.Bevakning bör äga rum, om fordringar utan förmånsrätt kan antas erhållautdelning i konkursen eller om det med hänsyn till handläggningen av ärendenenligt lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs finns skäl för det. Beträffande tillämpningen av denna nya bestämmelse villutskottet framhålla att domstolen i allmänhet bör kunna lägga förvaltarensuppgift om behovet av ett bevakningsförfarande till grund för beslutet. Någonprövning av frågan huruvida driften av företaget bör fortsätta eller ej börsåledes inte göras av domstolen. Däremot kan det finnas skäl för domstolen attunder hand inhämta tillsynsmyndighetens syn på saken. Utskottet villunderstryka att det inte är meningen att bevakningsförfarande alltid skallanordnas vid företagets fortsatta drift. Det bör krävas att det är avbetydelse för den fortsatta driften att förvaltaren handläggerlönegarantifrågorna. Därvid bör även arbetstagarnas intressen av att frågornahandläggs av konkursförvaltaren tillmätas betydelse. En annan omständighet sombör beaktas är om förvaltarens befattning med lönegarantifrågorna ger ettsmidigare förfarande än om frågorna handläggs vid kronofogdemyndigheten.Bevakningsförfarandet borde därför böra aktualiseras främst när det är frågaom konkursdrabbade företag med många anställda eller företag därlönegarantifrågorna kan vara mera komplicerade. Utskottet vill tillägga att vad som ovaii anförts endastavser anordnande av bevakningsförfarande med hänsyn till handläggningen avlönegarantiärenden. I övrigt äger vad som uttalats i förarbetena tillkonkurslagen giltighet. Genom vad lagutskottet sålunda anfört tillgodoses iväsentlig mån önskemålen i motionerna A2 och A4.1 övrigt föranlederpropositionen och motionerna inte några uttalanden från utskottets sida. Närvarande: (), (),(), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (), MarianneCarlström (s) och (). Avvikandemening AU 1987/88:6 Bilaga 1 (),(), (), (m), BengtHarding (), () och () anser att dendel av utskottets yttrande som börjar på s. 2 med "" och slutarpå s. 4 med "utskottets sida." bort ha följande lydelse: vill emellertid från sina utgångspunkterframhålla att konkursförvaltarna, som under hela konkursens förlopp har endirekt kontakt med konkursförfarandet, har bättre förutsättningar änkronofogdemyndigheterna att handlägga anspråk på statlig lönegaranti.Utskottet delar således den uppfattning som framförs i motionerna attförvaltarnas nära kontakt med företaget och dess anställda under konkursensgång leder till det säkraste underlaget för bedömning av anspråk enligtlönegarantin. En ordning som innebär att den som svarar för utredningen avföretagets tillgångar och skulder också svarar för prövningen av de skulder somföranleder anspråk enligt lönegarantin medför dessutom att dubbelarbete ochonödig byråkrati undviks. En sådan ordning innebär även en tydligareansvarsmarkering. Att som förespråkas i propositionen gekronofogdemyndigheterna det formella ansvaret för prövningen, medan ansvaret ipraktiken ändå kommer att finnas hos förvaltarna, medför enligt utskottetsuppfattning en olämplig uppsplittring av ansvaret. Enligt utskottets meninguppnås vidare en stabilare hantering av lönegarantiärenden om samma förfarandetillämpas oavsett konkursens handläggningsform. Ett sådant system torde förövrigt vara betydligt mindre resurskrävande än det som förespråkas ipropositionen. Utskottet vill i sammanhanget också poängtera att 1979 årskonkursreform medfört att förvaltaruppdragen koncentrerats till personer somspecialiserat sig på konkursförvaltning varför förvaltarna har bättre kunskaperoch erfarenhet än tidigare när det gäller den lagstiftning som anknyter tillförhållandena i konkurs. Med hänsyn till att konkursförvaltarna redan i daginom ramen för tillsynsmyndighetens kontroll ansvarar för prövningen avlönegarantianspråk i de ordinära konkurserna kan några principiella invändningarknappast resas med avseende på förvaltarnas myndighetsutövning i de aktuellaärendena. Sammanfattningvis anser utskottet således i likhet med vad som anförsi motionerna att ansvaret för prövning av lönegarantianspråk vid samtligakonkurser i fortsättningen bör åvila konkursförvaltarna. Vad härefter angår de nu föreslagna ändringarna i lagen omstatlig lönegaranti vid konkurs kan lagutskottet - med hänsyn till att enreform i enlighet med vad som förordats inte kan genomföras - som en provisorisk lösning godta att ansvaret förprövningen av lönegarantianspråk övergångsvis knyts till den nya konkurslagensbestämmelser om anordnande av bevakningsförfarande. Som framgått i detföregående leder detta till att konkursförvaltarna kommer att hanteralönegarantiärendena i alla de konkurser i vilka bevakningsförfarande anordnas.I praktiken medför dock det nu aktuella förslaget - vilket också påpekas ipropositionen - att ett större antal lönegarantiärenden än för närvarandekommer att avgöras av kronofogdemyndigheterna. Att så blir fallet hänger sammanmed att antalet konkurser i vilka bevakningsförfarande anordnas med stöd avreglerna i den nya konkurslagen kommer att bli färre än antaletkonkurser som med stöd av gällande regler handläggs som AU 1987/88:6 I en till lagutskottet och arbetsmarknadsutskottet ställd Bilaga 1 skrivelsehar uttryckt farhågor för att förslagetkommer att medföra att förvaltarna går miste om sin nuvarande möjlighetatt få handlägga lönegarantianspråk för att därigenom säkerställa Enligt förvaltarkollegiet görs nämligen många mindre konkurserom till ordinära konkurser av just detta skäl. I skrivelsen begärs ett uttalandefrån sida om att bevakningsförfarande bör få anordnas på grundav att förvaltaren kräver att få handlägga lönegarantifrågor för att Mot bakgrund av de motivuttalanden som gjordes då den nyakonkurslagen infördes konstaterar lagutskottet att reglerna i konkurslagengenerellt sett inte medger att bevakningsförfarande anordnas av den anledningenatt det med hänsyn till det konkursdrabbade företagets fortsatta drift ärmotiverat att konkursförvaltaren får handlägga uppkommande lönegarantianspråk.Med propositionens förslag kommer således prövningen i dessa fall att överförastill kronofogdemyndigheterna. Som närmare belyses av motionärerna talaremellertid starka skäl mot att man i avvaktan på den reform som förestårflyttar över ytterligare ärenden till kronofogdemyndigheterna. Utskottet villtillägga att kronofogdemyndigheterna med sin nuvarande organisation generelltsett inte heller torde ha de resurser som krävs för att de skall kunnatillföras flera och kanske mer kvalificerade lönegarantiärenden. Det anförda leder utskottet till uppfattningen attkonkursförvaltarna i avvaktan på en slutlig reform bör ges möjlighet atthandlägga lönegarantianspråk, även i de konkurser i vilka bevakningsförfarandeinte anordnats, när det krävs med hänsyn till företagets fortsatta drift ocharbetstagarnas intressen. Enligt utskottets mening skulle en ändring avkonkurslagens regler om bevakningsförfarande - som förordas i motion A4 -innebära en onödig och kostsam lösning av saken. Med hänsyn till att anspråk påersättning enligt den statliga lönegarantin dessutom faller utanför detegentliga konkursförfarandet, bör av systematiska skäl frågan i ställetlagtekniskt lösas så - som förordas i motion A2 - att lagen om statliglönegaranti vid konkurs övergångsvis kompletteras med bestämmelser som innebäratt konkursförvaltarna får ansvaret för prövningen av alla de anspråk pågarantin som de kräver att få handlägga för att säkerställa fortsatt drift vidföretagen. Utskottet förordar att arbetsmarknadsutskottet med anledning avmotion A2, yrkande 2 vidtar de lagändringar som sålunda erfordras. Utöver det anförda föranleder propositionen och motionernainte några uttalanden från lagutskottets sida. Lag om ändring i lagen (1970: 741) om statlig lönegarantivid konkurs Härigenom föreskrivs att 2-8 §§lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs skall ha följande lydelse. AU 1987/88:6 Bilaga 2 Betalning enligt garantin utgår för sådan fordran på löneller annan ersättning som har förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen(1970:979) och för fordran på pension som har förmånsrätt enligt 12 eller 13 §samma lag. Har någon på grund av fordran som omfattas av garantinansökt om gäldenärens försättande i konkurs, utgår betalning även för kostnadenhärför och, om konkursen avskrivits enligt 185 d§ konkurslagen (1921:225), förkostnad som han ålagts att utge enligt 188 § samma lag. Har någon på grund av en fordran som omfattas av garantinansökt att gäldenären skall försättas i konkurs, utgår betalning även förkostnaden/öf det och, om konkursen avskrivits enligt 10 kap. 1 § konkurslagen(1987:672), för kostnad som han har ålagts att utge enligt 14 kap. 3 § sammalag. Beträffande fordran med förmånsrättenligt 12 § förmånsrättslagen gäller garantin för varje arbetstagare högst ettbelopp som motsvarar tolv gånger det vid tiden för konkursbeslutet gällandebasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Betalningutgår därvid för fordran som avser ersättning för särskilda kostnader framförannan fordran. Betalning enligt garantin utgår endast för fordran sombevakats i konkursen eller, i fall som avses i 7§, blir känd för myndighet somdär sägs från det att beslut om avskrivning av konkursen vunnitlaga kraft. Har arbetsgivaren tidigare varit försatt i konkurs, utgår ickebetalning för fordran som gjorts eller kunnat göras gällande i den konkursen. Betalning enligt garantin utgår endast för en fordran somblir känd för den kronofogdemyndighet som avses i 6 § från det attkonkursen avslutades eller beslut om att avskriva konkursen vann laga kraft. Ombevakningsförfarande har anordnats, utgår dock betalning endast för enfordran som har bevakats. Om arbetsgivaren har varit försatt ikonkurs, utgår inte betalning för en fordran som gjorts eller kunnat görasgällande i den konkursen. ' .Senastelydelse 1979:344. - Senaste lydelse 1975: 1261. AU1987/88:6 Bilaga 2 Från belopp som avses i 2 § av räknas vad arbetstagaren får lyfta enligt 143 § konkurslagen (1921:225). Från garantibelopp som avses i 2 § skall räknas av vad somenligt 11 kap. 14 § konkurslagen (1987:672) har betalats i förskott tillarbetstagaren för en fordran som omfattas av garantin. Garantibelopp betalas av myndighetsom regeringen bestämmer. Härvid verkställes skatteavdrag samt avdrag medbelopp som skall innehållas på grund av beslut om införsel eller utmätning ilön. Garantibelopp får ej betalas förrän beslutet om konkursvunnit laga kraft och ej heller förrän arbetstagarens fordran harförfallit,till betalning. Garantibelopp som avser fordran på lön föruppsägningstid får betalas efter hand . Åberopasmotfordran hos arbetstagaren, får garantibelopp, som motsvarar sådan del avmotfordringen med vilken kvittning kan ske enligt lagen (1970:215) omarbetsgivares kvittningsrätt, betalas först om det utrönes att motfordringenicke föreligger. Betalning enligt garantin av fordran som avses med underrättelse enligt 6 § första stycket första eller andra meningen får dock ske utan hinder av att heslutet om konkurs icke vunnit laga kraft. Betalning enligt garantin av enfordran som bedöms som klar eller betalningsgrundande och som är förfallen tillbetalning får dock ske trots att konkursbeslutet inte har vunnit laga kraft. Om ett bevakningsförfarande har anordnats, får betalningenligt garantin inte ske på grund av en underrättelse enligt 8 § fjärdestycket. Om en sådan betalning redan har skett, skall denna räknas av från detlönegarantibelopp som arbetslagaren senare visar sig har rätt till. Förvaltare i konkurs, som hand-lägges i enlighet med vadsom i allmänhet är föreskrivet i fråga om konkurs, skall efter konkursbeslutetunderrätta myndighet som avses i 5 § om fordran på lön för uppsägningstid i denmån fordringen enligt förvaltarens bedömande är klar. Underrättelse börlämnas även om annan fordran som omfattas av garantin under samma förutsättning.I övrigt skall underrättelse lämnas utan dröjsmål när fordran som omfattas avga- ' Senaste lydelse 1975: 1261." Senaste lydelse 1979:344. Förvaltaren skall underrättakronofogdemyndigheten i den ort där gäldenären är bosatt om sådana fordringarsom garantin kan antas omfatta. Myndigheten har behörighet som borgenär, ävenom staten inte har någon fordran mot gäldenären. Rätlen skall underrätta kronofogdemyndigheten om tid föredgångssammanträdet. Avser förvaltaren att till arbetstagaren enligt II kap. 14 § konkurslagen (1987:000)i förskott betala ut rantin efter bevakning blivit utdel-ningsgill. Underrättelse som avses i första stycket behöver icke lämnasi den mån arbetstagaren får lyfta betalning för sin fordran enligt 143 §konkurslagen (1921:225), beträffande fordran på lön för uppsägningstid påfordringens förfallodag och beträffande annan fordran utan dröjsmål sedanfordringen blivit utdelningsgill. När underrättelse lämnas enligt första stycket förstaeller andra meningen skall konkursförvaltaren för arbetstagarens räkningbevaka fordran som avses med underrättelsen. Bevakning sker genom attförvaltaren tillställer konkursdomaren två kopior av underrättelsen medangivande av att denna avser bevakning. Förvaltaren skall i sådant fall genastunderrätta arbetstagaren om bevakningen. belopp som kan omfattas av garantin, skall förvaltarendessförinnan underrätta kronofogdemyndigheten och den myndighet som avses i 5§ om det. AU1987/88:6 Bilaga 2 Handlägges konkurs som mindrekonkurs enligt konkurslagen (1921:225) och finnes anledning antaga att fordran,som omfattas av garantin, kan göras gällande, skall konkursdomaren genast sändaunderrättelse därom till kronofogdemyndigheten i den ort, där gäldenären börsvara i tvistemål som angår gäld i allmänhet. Sedan tid för gäldenärens edgånghar bestämts, skall myndigheten underrättas därom. Myndigheten har behörighetsom borgenär, även om staten icke innehar fordran hos gäldenären. Första stycket gäller i tillämpliga delar, närkonkursdomaren från konkursförvaltaren mottagit anmälan som avses i 186 § konkurslageneller fråga på annat sätt uppkommit om avskrivning av konkursen enligt nämndaparagraf utan att underrättelse som avses i 6§ lämnats . ' Senaste lydelse 1979:344. Om ett bevakningsförfarande har anordnats, gällerföljande. Förvaltaren skall underrätta den myndighet som avses i 5 §om fordran på lön för uppsägningstid, i den mån fordringen enligt förvaltarensbedömning är klar. Under samma förutsättning bör underrättelse lämnas även omandra fordringar som omfattas av garantin. J övrigt skall underrättelse lämnasutan dröjsmål när fordran, som omfattas av garantin, efter bevakning harblivit utdelningsgill. Underrättelse som avses i förstastycket behöver inte lämnas i den mån fordringen redan har betalats av garantin.Underrättelse behöver inte heller lämnas i den mån medel betalas ut i förskotttill arbetstagaren enligt 11 kap. 14 § konkurslageh (1987:672). beträffandefordran på lön för uppsägningstid senast på fordringens förfallodag och beträffandeannan fordran utan dröjsmål sedan fordringen blivit utdelningsgill. Förvaltaren skall för arbetstagarens räkning bevakafordran som enligt förvaltarens bedömning är klar. Om en underrättelse harskett enligt första stycket, får bevakningen ske genom att förvaltaren tillställerrätten två kopior av underrättelsen och anger att den avser bevakning.Förvaltaren skall i ett sådant fall genast underrätta arbetstagaren om bevakningen. AU1987/88:6 Bilaga 2 Den kronofogdemyndighet som får en underrättelse enligt 6 § första stycket skall skyndsamt pröva i vad mån betalning enligt garantin skall utgå för en fordran i konkursen. Detta gäller även när en fordran i konkursen på annat sätt blir känd för myndigheten. Det åligger kronofogdemyndighetsom får underrättelse enligt 7§ eller anmälan enligt 185 b§ konkurslagen(1921:225) att skyndsamt pröva i vad mån betalning enligt garantin skall utgåför fordran i konkursen. Detta gäller även när fordran i konkursen på annatsätt blir känd för myndigheten. Arbetsgivare är skyldig att vid kronofogdemyndighetens prövning enligtförsta stycket på anfordran lämna uppgift om arbetstagares anställnings-ochavlöningsförhållanden eller pensionsförhållanden. Undandrager sig arbetsgivarenatt fullgöra detta, kan han efter omständigheterna hämtas eller häktas. Beslut om hämtning eller häktning meddelas avkonkursdomaren efter framställning från kronofogdemyndigheten. Kostnaden förhämtning eller häktning utgår av allmänna medel. I övrigt gäller beträffandesådan åtgärd 95 § konkurslagen i tillämpliga delar. skall utandröjsmål underrätta den i 5 § avsedda myndigheten angående fordran som vidprövning enligt första stycket funnits vara betalningsgrundande. Förekommer anledningdärtill får kronofogdemyn- Beslut om hämtning eller häktning meddelas av dentingsrätt som handlägger konkursärendet efter framställning från kronofogdemyndigheten./ övrigt gäller beträffande sådana åtgärder 6 kap. 9 § tredje och fjärdestyckena, 10§ andra stycket och 11 § konkurslagen (1987:672) i tillämpligadelar. Om arbetsgivaren är en juridisk person, tillämpas även 6 kap. 13 §konkurslagen. skall utan dröjsmål underrätta den i5 § avsedda myndigheten angående en fordran som vid prövning enligt förstastycket funnits vara betalningsgrundande. Sådan underrättelse skall dock inteske i den mån dighetenåterkalla sitt beslut, om det sker innan utbetalning har ägt underrättelseenligt 6 i? tredje stycket om förskottsbetalning har lämnats. Om detförekommer anledning //// detfår kronofogdemyndigheten återkalla sitt beslut, om det sker innan utbetalningenligt garan-. tin har ägt rum. AU 1987/88:6 öilaga 2 Dennalag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande ifråga om en konkurs, i vilken konkursbeslutet har meddelats före ikraftträdandet.Vad som i dessa bestämmelser sägs om konkursdomaren skall dock i stället avsetingsrätten.