bet · GB01FöU11 · 1987-12-31 00:00:00 — 1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att omständigheterna av betydelse för trafikskador bland värn pliktiga blir allsidigt utredda, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att den trafiksäkerhetsmässigabetydelsen av ekonomiskt stöd till värnpliktigas permissionsresor beaktasdärvid, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att de tekniska möjligheternatill förbättring av de värnpliktigas personbilar uppmärksammas och dokumenterassamt att arbetet skall vara en fortsättning av de orienterande studier somtillkom som resultat av bl.a. tidigare riksdagsmotioner i ämnet och initiativfrån tränginspektören i ett samarbete mellan representanter från Umeåuniversitet. Statshälsan i och även tekniska högskolan i . 1987/88;FÖ426 av m.fi. (m) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omslopande av reservpensionens samordning med ATP och uppräkning av reservpensionensengångsbelopp. 1987/88 :Fö427 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omlokalisering av arméns luftvärnsutbildning för nedre till KA 5 iHärnösand. betänkande reserv, nr I987/88:FÖ429av m.fi. (c) såvitt gäller yrkandena 1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om inriktningen av allmänna värnplikten, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om utnyttjande av det civilakunnandet i värnplikts- och civilförsvarstjänstgöringen, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om sammansättning avlekmannastyrelser på förbanden, 4. att beslutar att engenomgäng sker av trafiksäkerhetsfrägorna inom försvarsmakten, 5. att beslutar att enförsöksverksamhet med och prövas vidförband med många fjärrekryterade värnpliktiga, 6. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om utbildning av besättningar förHerculesplan, 7. att beslutar begära attregeringen upptar förhandlingar med trafikbolagen så att värnpliktskortet bliren giltig färdhandling på allmänna kommunikationer i hela landet, 9. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om värnpliktssocial utredning, 10. att beslutar attförsäkringsskyddet för värnpliktiga skall jämställas med fem månaders förvärvsarbetevid ansökan om kontant arbetsmarknadsstöd, 11. att hos regeringen begäratt försäkringsskyddet för den värnpliktige kompletteras så att det blirheltäckande . 1987/88;Fö506 av m.fi. (m) vari yrkas att riksdagenbeslutar att civilbefälhavarens kansli för södra eivilområdet skall stationerasi . I987/88:FÖ507 av m.fi. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av särskilda åtgärder för att förebygga översvämningskatastrofer iGävleborgs län. 1987/88:Fö508 av Per () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av förslag om ett forskningsprogram m.m. för det allmännasäkerhetsområdet. 1987/88;Fö509 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombyggande av skyddsrum. I987/88:FÖ5I2 av m.fl. (c) vari yrkas I. att som sin mening ger regeringen till känna vad som imotio- 15, 16 111 utsk. . reserv, nen anförts om inriktningen av arbetet med att minskasårbarheten i samhället, 2. att hos regeringen begärförslag om automatisk alarmering, '5 3. att beslutar medgeundantag från regeln om central upp- 5 17 handling, för de militäramyndigheterna, 4. att hos regeringen begären studie av sårbarhetsproblemen i 5. 15,16storstäderna, . 5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen 5 15,16 anförts om åtgärder för attminska sårbarheten i storstäderna. 1987/88:Fö513 av () vari yrkas attriksdagen som,sin 5 rneningger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat behov av utbildningtill brandingenjörer. 1987/88:Fö515 av () vari yrkasatt riksdagensom sin mening 5 ger regeringen till känna vad i motionen anförts omlokaliseringen av ÖCB. I987/88:FÖ520 av och () 5 vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att medel för nybygge resp. modernisering av skyddsrum bör anvisas i ettenda anslag, som fördelas av . 1987/88:Fö521 av () vari yrkasatt riksdagenhos regering- ' 5 en begär en utredning omprivatradioorganisationernas integrering i samhällets räddningsorganisation ienlighet med vad som anförts i motionen. I987/88:FÖ523 av () vari yrkas attriksdagen som 5 sinmeningger regeringen till känna vad i motionen anförts om ersättare förcivilbefälhavare, 1987/88:Fö527 av och () vari yrkas 5 attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av att alarmering av allmänhet i fred, beredskap och krig utreds. I987/88:FÖ528 av och () vari yrkas 1. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen 5 anförts om en översyn av varningssystemen för allmänheten i fred och under beredskap och i krig, 2. attriksdagen som sin rnening ger regeringen till känna vad i motionen 5 anförts om en översyn av larmanordningar på utryckningsfordon. 1987/88:Fö530 av m.n. (c) vari yrkas attriksdagen begär att 5 ' 15,16 regeringenger ÖCB i uppdrag att genomföra en specialstudie om sårbar hetssituationen i landets tre storstadsområden. FÖU1987/88:11 Bilaga I Behandlas i betänkande utsk, reserv, l987/88:Fö533 av Hans Nyhage och () variyrkas att riks- 5 dagen somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet avfortsatt försörjningsberedskapsstöd pä tekoomrädet. 1987/88:Fö534 av,och Karl-GöstaSyenson (m) vari yrkas l.att hos regeringen begäratt får iuppdrag att införa 5 visuellasignaler för "Viktigt meddelande" pä hörselskadades telefonapparater, 2. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna att överenskom- 5 melse ominformation om "Viktigt meddelande till hörselskadade" börkomma till stånd mellan och . I987/88:FÖ60I av och () vari 6 yrkasattriksdagen som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om attöverfiytta översynen av ett antal ubåtar till . 1987/88:Fö602 av och () vari 6 yrkasatt riksdagensom sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts omförutsättningarna för att flytta viss militär verksamhet till . 1987/88:Fö603 av () och Karl-AndersPetersson (c) vari yrkas 1. attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen 6 anförts om att även ubätsproduktionen för den svenska marinens räkning förläggs till , 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen 6anförts om underhållet av svenska marinens ubåtar, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen 6anförts om underhållet av statsisbrytarna, 4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen 6anförts om lokalisering av underhällsavdelningen vid FMV till , 5. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen 6anförts om tillverkning av en mål-ubåt för ubåtsskyddsverksamhet samt förforskningsändamål. 1987/88:Fö605 av () vari yrkas attriksdagen som sin me- 6 ning gerregeringen till känna vad i motionen anförts om åtgärder för att tryggasysselsättningen vid . 1987/88:Fö606 av () och Kari-AndersPetersson (c) 6 vari yrkas att som sin mening ger regeringentill känna vad i motionenanförts om den militära utbildiiingeri vid örlogsskolor. 1987/88:FÖ607 av och () vari yrkas att som sin meningger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att behälla och utveckla ;skompetens på det området. 1987/88:Fö608 av och ()vari yrkas 1. att beslutar attplaneringsramen för det militära försvaret för perioden /88 1991/92 ges ensådan inriktning att två kustkorvetter av s.k. Göteborgsklass och en modernubåt av typ 90 inrymmes, 2. att , därest yrkandetunder I icke skulle bifallas, bemyndigar regeringen att medge beställningar avtvå minröjningsfartyg av.Landsortsklass, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om det framtidasysselsättningsläget vid , 4. attriksdagen hos regeringen begär att överbefälhavaren och chefen för marinen fåri uppdrag att redovisa marinens behov av nya fartyg för tiden fram till år 2000samt därmed sammanhängande behov av med angivande avkapacitet och kompetens. I987/88:FÖ702 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsangående förstärkt havsövervakning i . 4, 5' SkrivelseGuni 1987) av försvarskommitté FöU 1987/88:11 Ang. inflytande på utvecklingen inomtotalförsvarssektorn, m.m. försvarskommitté (FK 84) har i sina direktivgivits i uppdrag att pröva i vilken utsträckning och på vad sätt de förslagtill stärkande av infiytande över totalförsvarsplaneringen somriksdagens revisorer lämnat kan tillämpas före, i samband med och efter nästalångsiktiga försvarsbeslut. Kommittén har funnit det lämpligt att närma sigämnet med utgångspunkt från den samlade erfarenheten av en helförsvarsbeslutsperiod och har därför valt att behandla dessa och närliggandefrågor som ett separat uppdrag vid sidan av den redan avklarade huvuduppgiftenatt framlägga ett huvudbetänkande om totalförsvarets fortsatta utveckling.Kommittén redovisar här nedan sina överväganden och synpunkter i detta ämne. I sin skrivelse (förs. 1982/83:22) påminde riksdagensrevisorerom att är 1972 beslöt om en ökad parlamentarisk medverkan iförsvarsplaneringen, dvs. i det samma är införda nya planerings- ochekonomisystemet (FPE) för det militära försvaret och civilförsvaret. Beslutetom en ökad parlamentarisk roll innebar i huvudsak att regeringen skulleinformera försvars- och utrikesutskotten om viktiga moment iplaneringsprocessen. Revisorerna erinrade om att detta riksdagsbeslut fattadesutan erfarenhet av det nya planeringssystemets sätt att fungera och ansåg attdet sedermera uppkommit anledning att pröva frågan om huruvida den roll somtilldelats var lämplig. Revisorerna ansåg det därvid möjligt ochlämpligt att genom fyra åtgärder stärka infiytande pä den långsiktigautvecklingen av försvarssektorn, nämligen att riksdagenges ökade möjligheter att påverka vilka frågor som skall utredas inför kommandeförsvarsbeslut, att riksdagenges möjlighet att under planeringens gäng ta ställning till de säkerhetspolitiskagrunderna och andra övergripande frågor som styr den fortsatta planeringen, att riksdagenges utökad tid för beredning av försvarsbesluten, samt att riksdagenges båttre underlag för beslut med konsekvenser för försvarsindustrin. behandlade dessa frågor under riksmötet1983/84 (FöU 6) och konstaterade därvid att det faktum att fiertalet ledamöter i en för svarskommitté utgörs av riksdagsledamöter innebär en parlamentarisk in syn och medverkan i försvarsplaneringen. Icke desto mindre instämde ut skottet i det allmänt önskvärda i att öka infiytande över totalför svarsutvecklingen. Utskottet ställde sig dock tveksamt till revisorernas kon kreta förslag och fann det lämpligt att nästa försvarskommitté gavs tillfälle att närmare överväga dessa frågor. Utskottet konstaterade i detta sammanhang bl.a. att detråder konkurrens FÖU 1987/88:11 om det tidsutrymme som står till förfogandeunder hösten och vintern före Bilaga 2 ett långsiktigt beslut omsäkerhetspolitikens inriktning och totalförsvarets fortsatta utveckling. "Myndigheternas avslutande arbete med programplanerna samtförsvarskommitténs och regeringens ställningstaganden i form av skriftligaförslag skall hinna utföras innan kan påbörja sin beredning avförsvarsbeslutet. En väsentlig ökning av tiden för denna beredning kan ledatill att får ett sämre beslutsunderlag." Utskottet ansåg därföratt försvarskommittén bör vara fri att göra bedömningar av allt erforderligtunderlag innan den lämnar sitt slutbetänkande, men tillade att även dennadelfråga behövde ytterligare överväganden. Revisorerna hade pä denna punkt anföh att ett eventuelltbeslut att totalförsvarspropositionen skall föreläggas redan ijanuari före ett försvarsbeslut troligen av tidsskäl får till konsekvensatt detaljerade avvägningar på grundval av myndigheternas programplanerknappast kan hinna göras av försvarskommittén utan måste överlåtas åtregeringen i dess propositionsarbete. Tyngdpunkten i kommitténs arbete finge isä fall läggas pä ett tidigare framlagt principbetänkande om riktlinjer förprogramplaneanvisningarna. Kommitténs överväganden och synpunkter Kommittén konstaterar inledningsvis att frågan om det ivårt politiska system beslutande parlamentets reella medverkan i ochinfiytande över den planeringsprocess som föregår ett långsiktigtförsvarsbeslut vart femte är är viktig och grundläggande. Ett försvarsbesluthar betydande samhällsekonomisk innebörd och berör genom värttotalförsvarsbegrepp utvecklingen inom ett stort antal samhällsområden. Bådeför att kunna eftersträva största möjliga politiska enighet och uppslutningbakom ett försvarsbeslut vilket är angeläget av allmänna säkerhetspolitiskaskäl och för att skapa en successiv politisk förankring inför den slutligariksdagsbehandlingen är det nödvändigt med en parlamentarisk medverkan ävenunder planerings-, förberedelse- och beredningsprocessens gång. Kommittén konstaterar vidare att vissa av de frågor somberör arbetsfor merna och riksdagsledamöters art och grad av medverkan under förbere delsearbetet, särskilt dess slutskede, naturligtvis kommer att präglas av det parlamentariska läge som råder under en given försvarsbeslutsperiod. Vissa aspekter på frågorna om rollfördelningen och balansen mellan t.ex. rege ring/försvarsdepartement, den av regeringen utsedda och parlamentariskt sammansatta försvarskommittén och försvarsutskott torde inte ' ' kunnaövervägas generellt utan får antas komma att i viss mån bestämmas av rådandeparlamentariska läge och därmed reella förhandlingssituation. Kommittén vill i detta sammanhang betona att det kanfinnas skäl att ytterligare överväga frågan om försvarsbeslutsperiodens längd. För én för längning av periodens längd med skulle kunna tala dels de allt starka- 116 re behovenav långsiktighet i totalförsvarets planeringshorisont, dels det FÖU 1987/88:1 1politiskt önskvärda i att anpassa försvarsbeslutsperioden till vad som gällerBilaga 2 som mandatperiod. innebär den femäriga försvarsbeslutsperiodenoch en treårig mandatperiod i en haltande rytm som inte främjarstadga i den parlamentariska medverkan i försvarsplaneringen. Kommittén anserdock att en eventuell förändring syftande till ökad symmetri torde behövaavvakta ställningstagande till frågan om en eventuell förlängningav mandatperioden. Intill dess vore det av värde att allmänt pröva frågan om enfrån försvarsplaneringssynpunkt optimal försvarsbeslutsperiod. Därvid finnsskäl att uppmärksamma den påtagliga risken för att en förlängd period kanmedföra en försvagad politisk styrning, alternativt ett behov av någon form av"kontrollstation" i halvtid som i praktiken lätt kan få karaktär av"mellanbeslut" som det i sin tur kan bli svårt att begränsa i omfång. Kommittén har i detta sammanhang haft anledning attöverväga också frågan om försvarskommittéers befattning med säkerhetspolitikensinriktning. Frågan har väckts om inte uppgiften att utforma ställningstagandenrörande säkerhetspolitikens mål och medel borde överlåtas åt en separatsäkerhetspolitisk utredning. (Jfr ledamoten särskilda kommentari anslutning till denna skrivelse.) Kommittén anser emellertid att avgörande skäl talar föratt uppgiften att avge utlåtanden om säkerhetspolitiken liksom åvilaren parlamentariskt sammansatt försvarskommitté, såsom ett led i dennas arbetemed att utarbeta underlag för regeringsförslag och riksdagsbeslut angåendesäkerhetspolitikens inriktning och totalförsvarets fortsatta utveckling. Kommitténanser att all erfarenhet visar att det är viktigt och principiellt riktigt attett totalförsvarsbeslut grundas på ett utredningsarbete som ger uttryck för dencentrala principen att säkerhetspolitiken utformas i ett samspel mellan desshuvuddimensioner utrikespolitiken och försvarspolitiken. Vidare är det i sakangeläget att detta arbete bedrivs i enlighet med principen att förslag rörandetotalförsvarets utveckling måste utgå ifrån en bred och inträngandesäkerhetspolitisk analys. Det är viktigt att vår försvarspolitik präglas ochgenomsyras av våra säkerhetspolitiska grundlinjer. Därtill kommer, slutligen,det angelägna i att arbetet rörande utformningen av säkerhetspolitiken i heladess bredd läggs upp pä ett sådant sått att det är ägnat att tillförsäkrapolitisk enighet kring denna och största möjliga enighet även om försvarspolitikenoch totalförsvarets fortsatta utveckling. Sambandet mellan säkerhetspolitikens olika delar börsåledes enligt kommitténs mening manifesteras i försvarskommitténs arbete ochsammansättning. 1 själva verket är det just genom försvarskommittéarbetet somdetta centrala samband blir fullt tydligt och meningsfullt. Inför att nu redovisa sina närmare synpunkter på de idirektiven ställda frågorna vill kommittén slutligen framhålla att det väsentliga torde vara att finna former för försvarsplaneringen som på ett optimalt sätt förenar å ena sidan värdet av ett parlamentariskt deltagande/infiytande, å andra sidan värdet av en bred folklig förankring och å tredje sidan värdet av en effektiv och stabil planering. De i direktiven ställda frågorna bör således breddas till att handla också om remissbehandling av försvarskommittébetänkanden, 117 om olika,varandra kompletterande former för parlamentariskt infiytande FöU1987/88:1 samt om behovet av parlamentarisk granskning av genomförandet avett Bilaga 2 försvarsbeslut. En principiell utgångspunkt är därvidkaraktärsskillnaden mellan försvarsutskott och den parlamentariskaförsvarskommittén. 2.2 Kommitténs synpunkter och förslag Kommittén har inte funnit anledning att påtala någradirekta brister i.vårt försvarsplaneringssystem (FPE) som sådant. Kommitténutgår sålunda ifrån att systemet med myndigheternas successivt redovisadeperspektivplaner/studier och programplaner kommer att gälla även framgent. Kommitténvill dock påpeka de särskilda förhållanden som kommer att prägla nu föreståendeförsvarsbeslutsperiod i och med att viktiga delar av totalförsvaret skallgöras till föremål för särskilda utredningar inriktade på regeringspropositionoch riksdagsbeslut samt parlamentarisk behandling enligtriksdagens beslut. Hur detta kommeratt påverka planeringssystemets normalrytmkan knappast överblickas. Kommittén vill vidare framhålla attuppläggningen av myndigheternas perspektiv- och programplanering under periodenrimligen bör göras med beaktande av vad som framstår som lämpligt ochtidsmässigt möjligt frän utgångspunkten av insyn och medverkan. Kommittén konstaterar att det med hänsyn till kommande valhösten 1988 samt det "mellanbeslut" som skall fattas i viktiga frågorvåren 1989 sannolikt kommer att av regeringen befinnas ändamålsenligt atttillsätta nästa försvarskommitté först under senare hälften av år 1989.Kommittén anser vidare att erfarenheten påvisat ett behov av en systematiskparlamentarisk granskning och uppföljning av hur det fattade försvarsbesluteti olika avseenden gradvis genomförs. Kommittén biträder slutligen riksdagsrevisorernasoch försvarsutskottets allmänna betoning av det angelägna i att i görligastemån söka stärka roll och infiytande i försvarsfrågorna. Dessa treförhållanden formar sig enligt kommitténs mening till tre samverkande skäl föratt riksdagensförsvarsuiskoitkan behöva påta sig mer omfattande uppgifter underförsvarsbeslutsperioden jämfört med . Om försvarsutskottet är villigt att inom ramen för sin iriksdagsord ningen givna uppgift att bereda ärenden för kammarbehandling åta sig utvidgade uppgifter, skulle enligt kommitténs mening ett reellt behov tillgo doses, nämligen behovet av regelbunden, systematisk kontroll/uppföljning av genomförandet av ett fattat riksdagsbeslut om försvaret och av systempla neringen inom viktigare områden, som utskottet därigenom i praktiken även skulle bygga upp sin kompetens för huvuduppgiften att i periodens slutskede bereda nästa försvarsbeslut. Kommittén anser att en beskrivning av försvarsutskottets uppgifter som inbegriper ovanstående granskningsroll något som väl skulle motsvara en allmän tendens i fråga om synen på och riksdagsutskottens roll och ansvar i hög grad skulle tillgodose önskemålet om ett stärkande av infiytande, såsom komplement till nu föreliggande former: den parlamentariskt sam mansatta försvarskommittén, informationen till försvars- och utrikesut- lli utskott, parlamentarikers deltagande i andra kommittéer och FöU1987/88:1 1 utredningar på försvarsområdet samt parlamentarikers ingående iolika Bilaga 2 nämnder och styrelser. I sammanhanget bör dock påpekas atten sådan utvidgning av försvarsutskottets verksamhetsområde som här föresläsövervägas kommer att innebära en ökad arbetsbörda för utskottet. När det gäller den tillmätta tiden för försvarsutskottetsberedning av försvarsbeslutet \i\\ kommittén inledningsvis hänvisa till vadförsvarsutskottet i ovan citerade betänkande anförde om konkurrensen omtidsutrymmet före riksdagsbeslutet. Kommittén villockså hänvisa till vad som tidigare anfördes om det principiellt ochkonstitutionellt rimliga i att planeringssystemet snarare styrs av än tillåtsstyra vad som kan vara rimligt och nödvändigt utifrån synpunkten av riksdagensreella möjligheter att noggrant behandla ärendet. Kommittén konstaterar i denna fråga, utgående från egnapraktiska erfarenheter, att det inte med mindre planeringssystemet ändras ter sig möjligt att stipulera att en totalförsvarsproposition iAa//föreläggasriksdagen i samband med budgetpropositionen . Som riksdagsrevisorernapåpekade torde förutsättningen för detta vara att försvarskommittén avstårfrån att avvakta programplanerna innan den avfattar sitt huvudbetänkande och istället överlåter programplanebearbetningen åt regeringen. Ställning tilldenna senare fråga torde endast kunna tas utifrån specifika förhållanden detparlamentariska läget, förhandlingsläget i kommittén, sakfrågornassvårighetsgrad, osv. som inte i förväg kan överblickas. Kommittén erinrar dockom att det alltid visat sig praktiskt politiskt nödvändigt att enförsvarskommitté åtar sig ansvaret att utarbeta ett detaljerat förslag pägrundval av programplaneunderlaget. Det torde vara en pålitlig prognos att såkommer att bli fallet även 1991/92. Kommittén konstaterar emellertid att det ärnödvändigt att regeringens proposition kommer pä bord tidigare än . Med sä sen ankomst och med tillägg för den tid som därtill kom mer för motionsskrivande, nödvändiga föredragningar och uppvaktningar, inhämtande och behandling av yttranden från andra utskott, m.m. återstår för försvarsutskottets realbehandling av ärendet samt utarbetande av ut skottsbetänkande med därtill hörande reservationer och formalia en orim ligt . Detta omdöme torde vara giltigt oavsett parlamentariska för hållanden, oavsett om regeringens proposition grundas på en överenskom melse mellan två eller fiera partier och oavsett utskottskansliets storlek. Kommittén anser det nödvändigt att det överenskoms mellan de politiska partierna om en regel som innebär att totalförsvarspropositionen skall före- läggas senast . Kommittén inser att en sådan regel genast får konsekvenser i fråga om sluttidpunkt för färdigställande av försvarskommitténs slutbetänkande. Hur stort tidsutrymme som krävs för att på grundval av försvarskommitténs slutbetänkande utarbeta proposi tion (vilket avgör när "deadline" för kommittébetänkandet måstesättas) torde avgöras bl.a. av arten och graden av försvarsdepartementets involve- ring i kommittéarbetet. Det viktiga och avgörande är att alla parter accepte rar en tidigarelagd propositionstidpunkt och även accepterar att detta fär nödvändiga konsekvenser i fråga om när kommittéarbetet måste vara av- 119 Ominte regler enligt ovanstående uppfattas och respekteras som FöU 1987/88:11 tvingande finns alltid risken att svåra förhandlingslägen leder tillöverskri- Bilaga 2 danden, med som förlorande part.