bet · GB01SoU25 · 1987-12-31 00:00:00 — om tvångsvård av vuxna missbrukare (prop. 1987/88:147) l betänkandet behandlas förslagen i proposition1987/88:147 om tvångsvård av vuxna missbrukare m.m. jämte de motioner somväckts med anledning av propositionen. Dessutom behandlas tvä motioner (fpresp. c) angående konlraklsvärd inom saml tre motionsyrkanden(m) angående lagen om vård av missbrukare i vissa fall (LVM). Uiskottei tillstyrker i belänkandet regeringens förslagtill lag om vård av missbrukare i vissa fall och till ändring isocialtjänstlagen och avstyrker motionsförslag (s resp. vpk) om avslag påproposifionen. Utskottet avstyrker olika motionsförslag som bl.a. gällergrunderna för tvångsvård, vårdtidens längd och frågan om ellersocialnämnden skall svara för utredning och ansökan om vård. Ulskoltetavstyrker också motionsyrkanden om att huvudmannaskapet för LVM-vården skallöverföras lill staten. Mol utskottets beslut alt lägga propositionens förslaglill grund för lagstiftning reserverar sig utskottets vpk-ledamol.Vpk-ledamolen reserverar sig också mot utskottets beslut angående vissakriterier för beredande av' vård, reglerna för omhändertagande,vårdtidens längd och resurser lill missbrukarvården. Utskottets borgerliga ledamöter reserverar sig gemensamtför att utredning och ansökan om vård enligt lagen bör åvila socialnämnden istället för . Utskottels m-ledamöter reserverar sig mot utskottelsbeslut i fråga om vissa kriterier för beredande av vård, anstånd medverkställighet av beslut om vård, vårdtidens längd samt huvudmannaskapet förLVM-vården. Även c-ledamöterna reserverar sig beträffande vissa kriterier förberedande av vård. M- och c-ledamöterna reserverar sig även gemensamtbeträffande samordning med vård enligt hälso- och sjukvårdslagen samtförebyggande insatser på missbrukarområdel. I proposition 1987/88:147 om tvångsvård av vuxnamissbrukare, m.m. har regeringen () föreslagit attanta de av lagrådet granskade förslagen till I 1987/88. 1. lag om vård av missbrukare i vissafall, SoU 1987/88:25 2. lag om ändring i socialtjänstlagen(1980:620), med vidtagna ändringar. Lagförslagenfogas till belänkandet som bilaga. Vidare bereds tillfälle att ta del av dels vad iregeringsprotokollel anförs om 1. behovet av specialisering inom denöppna (avsnitt 3.2), 2. värden av psykiskt svårt stördamissbrukare (avsnitt 3.4), 3. missbrukarna och arbetsmarknaden(avsnitt 3.6), dels vad i propositionen anförts om 4. del särskilda statsbidraget för vård avnarkotikamissbrukare vid hem för särskilt noggrann tillsyn (avsnitt 4.3). Motioner väckta med anledning av prop. l987/88;Sol2 av m.fl. (c) vari yrkas 1. all som sin mening gerregeringen lill känna vad som i motionen anförts belräffande förebyggandeinsatser på missbruksområdel, 2. att som sin mening gerregeringen lill känna vad som i motionen anförts om uppföljningen avvårdinsatserna, 3. alt som sin meninggerregeringen lill känna vad som i motionen anförts om insatser för att samordnavärd enligt HSL och LVM, 4. att som sin mening gerregeringen lill känna vad som i motionen anförts belräffande betydelsen avfrivilliginsatser och enskilda vårdhem i missbrukarvården, 5. att beslutar all LVM:stvängsregler skall kunna användas också till skydd för närboende enligt detanförda, 6. att , med avslag päpropositionen i motsvarande del, beslutar att socialnämnden initierar, utrederoch ansöker om LVM-värd direkt lill länsrätten. l987/88:Sol3 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. alt avslår proposition1987/88:147, 2. all hos regeringen begärett ramprogram för utveckling, byggt på de humanistiska ochdemokratiska principer som tidigare reformarbete utgått från. 1987/88:Sol4 av m.fl. (m) vari yrkas 1. att beslutar anta följande förslag lilllydelse av 4 § i lagen om vård av missbrukare i vissa fall: 4 § Tvångsvård skall beslutas, om någon till följd av ettfortgående missbruk av alkohol, narkotika eller fiykliga lösningsmedel är ibehov av vård för att komma ifrån sill missbruk och vårdbehovet inte kantillgodoses enligl socialtjänstlagen (1980:620) eller på något annat sätt ochhan lill följd av missbruket 1) utsätter sin fysiska eller psykiska hälsa för allvarligfara eller om miss- SoU 1987,/88:25 bruket annars medför allvarliga sociala skadeverkningar för missbrukaren själveller dennes anhöriga, 2) kan befaras komma att allvarligtskada sig själv eller 3) kan befaras att allvarligt skadanågon annan. Om någon ges vård med stöd av lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, hindrar dettainte ett beslut om tvångsvård enligl denna lag. 2. att beslutar anta följande förslag tilllydelse av 20 § i lagen om vård av missbrukare i vissa fall; 20 § Tvångsvården skall upphöra så snart syftet med vårdenär uppnått och senast när vården har pågått (vårdlid). Vårdenskall anses påbörjad när missbrukaren på grund av beslut om omhändertagandeeller tvångsvård inställt sig vid eller förts till ell hem som avses i 22 §eller ett sjukhus. Värden upphör genom beslut om utskrivning enligl 25 §. 3. att beslutar att en sådanbestämmelse införs i lagen om värd av missbrukare i vissa fall som ger socialnämndenmöjlighet till anstånd med verkställighet av LVM-beslul i enlighet med de imotionen anförda riktlinjerna, 4. att hos regeringen begärskyndsamt förslag innebärande all huvudmannaskapet för LVM-vården återförs lillstaten, 5. att beslutar attsocialnämnderna, liksom redan gäller i fråga om vård enligt lagen om vård avunga (LVU), beträffande även LVM-värd skall svara för såväl utredning somansökan till länsrätten. l987/88;Sol5 av () vari y.kas 1. att som sin meninggerregeringen lill känna vad som i motionen anförts om ulredningsansvar, 2. att som sin meninggerregeringen till känna vad som i motionen anförts om tvångsvärdens längd, 3. att som sin mening gerregeringen lill känna vad som i motionen anförts om möjligheter till frivilligvård, 4. alt som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om tillgodohavande av tid inomkriminal- resp. sjukvård. 1987/88;Sol6 av () vari yrkas altriksdagen beslutar att inte genomföra de föreliggande förändringarna i lagen omtvångsvärd av vuxna missbrukare i enlighet med vad som anförts i motionen. 1987/88;Sol7 av m.fi. (s) vari yrkas 1. att beslutar att ickegenomföra regeringens förslag om förlängning av tvångsvärden och det skärptarekvisitet för tvångsvård, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om förbättrade resurser lillLVM-vården och den frivilliga vården. l987/88:Sol8 av m.fl. (s) vari yrkas I. att beslutar avslå regeringens förslag omtvångsvård av vux na missbrukare, 3 2. all hos regeringen begär ett nytt förslag sombygger på att SoU 1987/88:25 tvångsåtgärder mot rfiissbrukare endastskall vidtas i akuta situationer, avse avgiftning och insatser för att motiveraför frivillig vård, med placering utanför . l987/88;Sol9 av m.fl. (s) vari yrkas 1. all beslutar att ickegenomföra propositionens förslag oni förlängning av tvångsvården och detskärpta rekvisitet för tvångsvård, 2. all ej antar 13 § ilagförslaget, 3. all som sin mening gerregeringen lill känna vad i motionen anförts om förbättrade resurser lillLVM-vården och den frivilliga vården. l987/88:So20 av m.n. (fp) vari yrkas 1. all beslutar attsocialnämnden skall ha ansvar för såväl utredning som ansökan lilllänsrällenenligl LVM, 2. all beslutar att ävenenskilt drivna vårdinstitutioner skall få ha ansvar för LVM-värd. Motion väckt med anledning av proposition 1987/88:79 omåtgärder mot AIDS 1987/88:So4av m.fl. (m) vari yrkas, såvitt härär i fråga (yrkandena 15-17), 15. alt som sin mening gerregeringen till känna att den maximala liden för värd enligl LVM bör förlängaslill , 16. att sorn sin meninggerregeringen lill känna att huvudmannaskapet för LVM-vården bör överföras till staten, 17. att som sin mening gerregeringen till känna att indikationerna i 3 § LVM utvidgas lill alt gällaäven fara för annan person. Motioner väckta under allmänna motionstiden l987/88:So237av m.fl. (fp) vari yrkas, såvitthär är i fråga (yrkande 7), all hos regeringen begär förslag till kontraktsvård som ell frivilligt alternativ till tvångsvård. 1987/88:So260av () vari yrkas, såvitt härari fråga (yrkande' 1), alt som sin meningger regeringen lill känna alls.k, kontrakts-vård skall införas, vilket innebär all om inte vårdprogrammetfullföljs, ersätts det automatiskt med sluten vård Mofiveringen älerfinns imotion Ju619. Lagen (1981:1243) om vård av missbrukare i vissa fall(LVM) trädde i krafi med socialtjänstlagen(1980:620) och lagen-(1980:621) med särskilda bestämmelser om vård av unga(LVU). Den nu framlagda proposifionen bygger på ett av denparlamentariskt SoU 1987/88:25 sammansatta socialberedningen (S 1980:07)avgivet förslag. Missbrukarna, , Tvånget (SOU 1987:22). Förslagetinnebären reviderad lagstiftning beträffande tvångsvård av vuxna missbrukare.I betänkandet redovisas också en rad överväganden och förslag som syftar förstärkning av i första hand frivilliga insatser fördevuxna missbrukarna. I propositionen föreslås att en ny lag med samma namnskall ersätta nuvarande LVM. Den nya lagen avses omfatta missbrukare avalkohol, narkotika och tlyktiga lösningsmedel. Tvångsvård skall syfta lill allmotivera missbrukaren så att han kan antas vara i stånd att frivilligtmedverka till fortsall behandling och la emot stöd för all komma ifrån sittmissbruk. Vissa jämkningar föreslås i förhållande till gällande lag vad avservillkoren för att vård skall få beslutas. Tvångsvård skall kunna ges på etltidigare stadium av missbruket och i mindre akuta skeden än vad som sker nu.För att betona detta föreslås att det inte längre skall krävas all behovet avvård för all komma ifrån missbruket skall vara trängande. Vidare föreslås attäven uppenbara sociala skadeverkningar av missbruket skall beaktas vid bedöm-, ningen av om vård skall beslutas. Ändringarna lar främst sikte på de yngrevuxna missbrukarna. Den nya lagen föresläs bli obligatoriskt tillämplig, omförutsättningarna för tvångsvård är uppfyllda. Den längsta vårdtiden föreslåsutökad frän högst fyra . Vidare föresläs alt ävensocialnämnden, och inte som endast polismyndigheten, ges befogenhet . ,att besluta om ett omhändertagande. Vissaändringar föreslås i socialtjänstlagen (1980:620) bl.a. i syfte att be-, tonasocialnämndens ansvar för alt en missbrukare får den hjälp och vård som hanbehöver. Frågan om avslag på propositionens förslag och begäran omnytt förslag 1 motion Sol3 av m.fl. (vpk) yrkas avslag pämotionen i dess helhet (yrkande I) och begärsett ramprogram för utveck ling, byggt pä de humanistiska och demokratiska principer som tidigare reformarbete utgått från (yrkande 2). Enligt motionärerna mäste proposi tionen i sin helhet förkastas såsom helt stridande mot arbetarrörelsens och socialismens människosyn. I motion SolS av m.fl. (s) hemställs attriksdagen beslutar avslå regeringens förslag om tvångsvård av vuxna missbrukare (yrkande I) och att hosregeringen begär ett nyllförslag som bygger pä att tvångsåtgärder mol missbrukare endast skall vidtas i akuta,situationer, avse avgiftning och insatser för att motivera för frivillig vård, med placering utanför (yrkande 2). Motionärerna anser alt förslaget allvar ligt strider mot den anda och inriktning som präglar socialtjänstlagstift ningen i övrigt. I motion Sol6 av () hemställs allriksdagen beslutar K inte genomföra de föreliggande förändringarna i lagen omtvångsvård uxnamissbrukare i enlighet med vad som anförts i motionen. motionärentyder förslagen på att lagen i första hand skall avse samhälls- SoU 1987/88:25 skyddet och i andra hand den enskildes värdbehov. Utskottet gör följande överväganden. 1 propositionen lämnas en redovisning av missbruketsutveckling och missbrukarnas levnadsförhållanden. Redovisningen bygger påsocialberedningens uppgifter, som av en överväldigande majoritet avremissinstanserna bekräftats såsom i allt väsentligt överensstämmande mederfarenheterna frän fältet. Av dessa uppgifter framgår bl.a. allöverdödligheten bland de lunga missbrukarna ökat kraftigt under de senasledecennierna. Även om den totala alkoholkonsumtionen minskal tyder uppgifternapå en fortsatt hög alkoholkonsumtion bland de socialt utslagnamissbrukargrupperna. Del lunga missbruket av narkotika ligger sannolikt pä ennågot högre nivå än i slutet av 1970-talel, dä de lunganarkotikamissbrukarna uppskattades till mellan 10 000 och 14 000. Till bildenhör ell ökat biandmissbruk och all det numera finns fier yngre och kvinnorbland de lunga missbrukarna. De lunga missbrukarnas levnadsförhållanden har försämratsi flera avseenden . De har i stigande utsträckningslagits ut frän arbetsmarknaden. Flertalet får sin försörjning genomsocialbidrag eller förtidspension. När del gäller narkotikamissbrukarna harHIV-epidemin fogat nya hot mot deras livssituation. En genomfördepidemiologisk undersökning vid allmänna häktet i Slockholm visar att av de undersökta heroinmissbrukarna nu är HIV-positiva. Enligl propositionen utgör den mycket allvarligasituationen för de tunga missbrukarna ett utomordentligt starkt motiv för ettaktivare förhållningssätt inom . Utskottet delar denuppfattningen. Ulskoltet vill understryka att åtgärder som kan motverka socialutslagning och förbättra levnadsförhållandena för den som blivit utslagen mästeges en ökad prioritet inom . I propositionen framhålls att grundlinjen inommissbrukarvården även självfallet bör vara fri villighet. Principenatt tvångsvård inte skall komma i fråga om värdbehoven kan tillgodoses genomfrivilliga åtgärder är i sig självklar. Mänga tunga missbrukare avvisaremellertid alla erbjudanden om vård i frivilliga former. Del handlar dåföljaktligen inte om etl val mellan tvångsvård och frivillig vård, utan mellantvångsvård och ingen värd alls, dvs. som regel ett fortsatt tungt missbruk medde risker i olika avseenden som detta innebär. Departementschefen anser, ilikhet med socialberedningen och flertalet remissinstanser, att situationenför de tunga missbrukarna är så allvarlig att den motiverar en utvidgadanvändning av tvångsvård, främst när det gäller missbrukare i åldrarna närmastöver . För en del av de unga missbrukarna är tvångsvärd del endaalternativet lill total utslagning och för tidig död. Utskottet delar uppfattningen i propositionen all dennuvarande lagens syfte bör ligga fast. Grundtanken måste alltjämt vara att det är den enskildes behov av värd som är avgörande. Tvångsvården skall syfta lill att ge den enskilde motivation till fortsatt behandling i frivilliga former. Tvångsvår den skall, som framhålls i propositionen, ses som ett led i en längre tids 6 behandlingdär huvuddelen av insatserna sker inom ramen för frivillig SoU 1987/88:25 vård. Utskottet ansluter sig också till vad som anförs ipropositionen om en utvidgad användning av tvångsvård. Utvecklingen påmissbrukarområdel är så oroande att åtgärder måste vidtas för att rädda tungamissbrukare som avvisar alla erbjudanden om värd från att få sitt liv heltförstört. Enligl utskottets mening kan t.ex. inte unga missbrukare ostört fåfortsätta med tungt missbruk till dess de fått obotliga medicinska skador.Insatserna frän samhällets sida måste, som föresläs i propositionen, sällas intidigare och i mindre akuta situationer än . Det är också viktigtatt man vid bedömningen av den enskildes vårdbehov tar hänsyn till hans ellerhennes totala livssituation. Det är enligt utskottets mening inte rimligt attenbart beakta risken för missbrukarens hälsa i strikt medicinsk mening. Ävenandra konsekvenser av ell tungt missbruk måste beaktas. Utskottet anser således att propositionsförslaget kanläggas till grund för lagstiftning. Utskottet noterar också, mot bakgrund avvad som anförts i motionerna Sol3 (vpk) och Sol6 (s), att förslaget kunnatgodtas från de aspekter bl.a. i fråga om grundlagsenligheten som lagrådethar att beakta. Utskottet avstyrker med hänvisning till del anfördamotionerna Sol3 (vpk), Sol6(s)och Sol8(s). Utskottet återkommer i det följande lill vissa frågor somaktualiseras genom motioner och som berör del närmare innehållet ilagförslagen. Kriterier för beredande av vård En förutsättning för vård enligt nuvarande LVM är altmissbrukaren till följd av ell fortgående missbruk av alkohol eller narkotikaär i trängande behov av vård för alt komma ifrån sitt missbruk och att hansvärdbehov inte kan tillgodoses enligl socialtjänstlagen eller någon annan lag(2 §). Vidare krävs att den enskilde till följd av missbruket antingen utsättersin fysiska eller psykiska hälsa för allvarlig fara (3 § a) eller han befaraskomma att allvarligt skada sig själv eller någon närstående (3 § b). Enligl propositionen skall tvångsvård kunna ges pä elltidigare stadium av missbruket och i mindre akuta skeden än vad som sker . Föratt betona detta skall för sådan vård inte längre krävas all behovet av vårdför alt komma ifrån missbruket skall vara trängande. I motion Sol7av m.fl. (s)yrkande I och imotion Sol9 av m.fl. (s) yrkande I hemställs att riksdagenbeslutar att inte genomföra propositionens förslag om det skärpta rekvisitetför tvångsvård (yrkandena delvis). Motionärerna anser bl.a. all del även ifortsättningen skall krävas ell trängande vårdbehov. Vid tillkomsten av LVM betonade departementschefen (prop.1981/82:8 s. 44) mot bakgrund av tveksamhet hos vissa remissinstanser att kravet pä trängande behov av vård inte skulle uppfattas så snävt som remissinslan- 7 sernabefarat, nämligen attdet uttryckte ett krav på etl akut behov av avgift- SoU 1987/88:25 ning. Ordet trängande behölls därför i lagtexten. 1 nu förevarande proposition (s. 45) framhålls att LVMborde möjliggöra ett tidigare ingripande än vad man utgått från i den praktiskatillämpningen i mänga fall, särskilt vid ett allvarligt missbruk hos de yngreav de vuxna missbrukarna. Erfarenheterna från tillämpningen av LVM visaremellertid alt myndigheterna i många fall tolkat lagen så, attförutsättningarna för tvångsvård inte är uppfyllda förrän missbrukaren har fåtten allvarlig ska--da. De allvarliga skador det rör sig om är obotliga skador pålever, hjärna ellerandra livsviktiga organ. Med hänsyn härtill talar, enligtpropositionen, starka skäl för att utmönstra rekvisitet trängande behov urlagen. Det är uppenbart att farhågorna vid tillkomsten av LVM harbesannats. De skäl som anförts i propositionen för alt utmönstra kravet på all vårdbe hovet skall vara trängande är därför enligt utskottets mening övertygande. Del måste vara möjligt all avbryta ett destruktivt missbruksbeteende innan ' allvarligamedicinska skador har uppstått. Utskottet avstyrker därför motion Sol7 (s) yrkande I ochmotion Sol9 (s) yrkande 1 i här aktuella delar. En social indikation för tvångsvård Enligl propositionen skall även uppenbara socialaskadeverkningar av missbruket beaktas vid bedömningen av om värd skall beslutas. Detta for muleras i den föreslagna lagtexten så att missbrukaren lill följd av missbru ket "löper en uppenbar risk all förstöra sill liv." 1 den ovannämnda motionen Sol7(s) yrkande I (delvis)variyrkas att det skärpta rekvisitet för tvångsvård inte skall genomföras, anförsäven att indikationen "löper en uppenbar risk all förstöra sitt liv"skall utgå. I motion Sol9 fs) yrkande I delvis framställs samma yrkande. I propositionen (s. 46) framhålls att del inte är möjligtatt vid bedörnning- en av om en missbrukare utsätter sin hälsa för en allvarlig fara göra någon klar skillnad mellan skadeverkningar av social och av medicinsk natur. När det gäller de yngre missbrukarna har konstaterats att den sociala utslag ningen är hårdare än förr och alt den drabbar många redan innan de fyllt . Dessa missbrukare har i allmänhet inte fått något fäste pä arbets marknaden. De försörjer sig på kriminalitet och bidrag. Enligt departe mentschefen måste LVM i sådana fall kunna användas i ett skede dä del ännu är möjligt att bryta den destruktiva utvecklingen. De sociala konse kvenserna av en livsföring som är helt ägnad åt missbruk är så förödande för en ung person all vård med tvång är befogad, om hans framtida utveck ling står på spel. 1 propositionen görs jämförelsen mellan missbrukaren under som kan fä vård enligt LVU när del är fråga om sociala skade verkningar, medan man beträffande den som fyllt endast beaktar de medicinska skadeverkningarna. Mot denna bakgrund föreslås i propositionen all grunderna för all kunna bereda en nfissbrukare tvångsvård skall kompletteras med en bestämmelse som tär sikte på miss brukets sociala skadeverkningar, nämligen all vård enligt LVM skall kunna beredas den som till följd av missbruket löper en uppenbar risk all förstöra Del förutsätts naturligtvis också att övriga förutsättningar för SoU 1987/88:25 tvångsvård är uppfyllda. i likhet med departementschefen, erinra omatt det är den enskildes behov av vård som skall vara avgörande. Vid en sådanbedömning är det varken möjligt eller lämpligt att bortse från den enskildestotala livssituation. Enligt utskottels mening ler det sig närmast inhumant attavstå från tvångsvård under åberopande av att medicinska skador ännu inte uppstått,när del är fråga om en ung människa som pä grund av missbruket håller på attnäst infill omintetgöra sina möjligheter att framöver leva ettmänniskovärdigt liv. Om missbrukaren i ell sådant fall inte kan förmås tillfrivillig vård måste, enligl utskottets mening, tvångsvård kunna komma i fråga. Med hänvisning till det anförda tillstyrker utskottetpropositionsförslaget och avstyrker motionerna SoU och Sol9 (båda s) såvitt nuär i fråga. Skyddet för missbrukarens omgivning I propositionen (s. 48) föreslås all den nuvarandebestämmelsen om skyddet för närstående behålls oförändrad. lill andra än närstående och inte heller för att skyddaomgivningen mol HIV-smillade missbrukare. I motion SoU av m.fl. (cVhemställs attriksdagen beslutar alt LVM :s tvångsregler skall kunna användas också tillskydd för närboende enligl del anförda (yrkande 5). Enligt motionärerna kaninte alltid ell kraftigt störande beleende mot närboende från en missbrukarepreciseras sä att del blir möjligt med polisskydd. LVM bör därför kompletterasså att skyddet också inbegriper närboende. I motion Su4 av m.fl. (m) hemställs altriksdagen som sin mening ger regeringen lill känna att indikationerna i 3 §LVM utvidgas till att gälla även fara för annan person (yrkande 17). I motion Sol4 av m.jl. (m) hemställs attriksdagen beslutar om en utvidgning av LVM till att omfatta även fall dåmissbrukaren kan befaras alt allvarligt skada någon annan (yrkande I. delvis). Enligt propositionen (s. 50) finns det inte tillräckligaskäl för att vidga skyddet för närstående till att omfatta även andra.Visserligen utsätter mänga missbrukare även andra i sin omgivning för våld, hotom våld eller annan fara. Dessa utomstående befinner sig emellertid som regel ien avsevärt mindre utsatt situation i förhällande till missbrukaren än vadhans närmaste gör. Möjligheterna till slraffrällsligl ingripande med stöd avbl.a. bestämmelserna i om olaga hot får här anses tillräckliga.Dessutom, framhåller departementschefen, skulle en vidgning från den begränsadepersonkrets som missbrukarens familj utgör till i princip alla i hansomgivning, innebära ell betydande avsteg från principen om LVM som envårdlagstiflning. Utskottet vill understryka att LVM är en vårdlagstiflning.Grundtanken att del är den enskildes behov av vård som skall vara avgörande ligger fast. Det avsteg som gjorts för all skydda en nära anhörig som kan befaras alt allvarligt skadas av missbrukaren måste dock accepteras med hänsyn lill de 9 När det gäller utomstående är situationen en SoU 1987/88:25annan. Våld mot utomstående äger oftast rum på platser där polis eller annanhar ett ansvar för ordningen. Våldet mot anhöriga sker oftast i hemmet därhjälp utifrån inte kan påräknas. Den utomstående har vidare inte denkänslomässiga bundenhet till missbrukaren som kan hindra en anhörig från allsöka hjälp av polis. Utskottet delar därför uppfattningen i propositionen allmöjligheterna till straffrättsligt ingripande får anses tillräckliga när delgäller utomstående.