bet · GB01SoU15 · 1987-12-31 00:00:00 — Av rapporten (s. 65) framgår vidare att en del huvudmän harinlett etl arbete som syftar lill att eliminera de stora vårdsalarna och attöka den faktiska möjligheten för de boende all få ett eget rum om de vistasunder längre lid vid institutionen. Äldreberedningen har i sill slutbetänkande (SOU 1987:21)Äldreomsorg i utveckling angivit att målet bör vara alt enkelrum med egentoalett och dusch i framliden kan erbjudas långvarigt sjuka (s, 147).Äldreberedningens betänkande bereds i regeringskansliet.Utskottet har inhämtat alt i den aviserade äldrepoliliska propositionen kommeräven kvalitetsfrågor, såsom frågan om eget rum. Utskottet har tidigare konstaterat all del pågår ettintensivt program- och planeringsarbete för att minska boendet på institutioner.Detta gäller inom den sociala , inom långtidssjukvården, inom denpsykiatriska vården och inom omsorgen om psykiskt utvecklingsstörda. Det pågårockså etl arbete för alt öka kvaliteten i boendet för dem som av olika skälmåste vistas pä institution. Enligt utskottets mening måsteönskemålet om att alla som sä önskar skall få ett eget rum prioriteras högt iplanerings- och utvecklingsarbetet. Mol bakgrund av vad utskottet nu anfört anser utskottetinte att nu bör ta några initiativ med anledning av motion So234 iaktuella delar. Utskottet avstyrker således motion So234 (fp) yrkandena 4 och5. Avgifter för social hemhjälp m.m. 1 motion So210 av m. fl. (m) yrkas attregeringen skall ges till känna all, om inkomstrelaterade taxor används försocial hemhjälp, dessa skall relateras lill nettoinkomsten, inkl.bostadstillägg, efler skatt (yrkande 3). I motion So234 av m. fl. (fp) hemställsatt uttalar alt kommunerna bör tillämpa enhetliga avgifter för densociala hemhjälpen och normala hyror för boende pä ålderdomshem (yrkande 2). Avgiftssystemet för den sociala hemhjälpen belystesingående i rapporten av det ekonomiska stödet lill handikappade(Ds S 1985:6). Av rapporten framgår bl. a. att det är stor skillnad iavgiftsnivån mellan olika kommuner. Äldreberedningen framhåller i sitt betänkande (SOU1987:21) Äldreom sorg i utveckling att den enskildes kostnader för service och vård varierar kraftigt mellan olika kommuner i landet. Skillnader i avgifter för social K) hemhjälpoch färdtjänst, kommunala bostadstillägg och kommunall skatte- SoU 1987/88:1;uttag, leder till påtagliga skillnader i den enskildes disponibla inkomst.Enligl beredningens mening är skillnaderna i avgiftsnivån för bl. a. socialhemhjälp omotiverat stora och framstår för den enskilde som orättvisa. En högavgiftsnivå kan också försvåra eller omöjliggöra för en del människor attefterfråga den hjälp som de behöver för alt leva ett självständigt liv i egetboende. Äldreberedningen anser att det är angeläget att en större enhetligheteftersträvas. I samband med diskussionerna om ett nytt ersättningssystem förden sociala hemhjälpen kan frågan om den enskildes kostnader aktualiseras,anser äldreberedningen (s, 186), Bosladsslyrelsen och har av regeringen iuppdrag att dels göra en samlad redovisning av de kommunala planerna för attförbättra bostadsförhållandena för gamla, handikappade och långtidssjuka, delsutvärdera den hitfillsvarande utvecklingen av boendel för äldre. I en delrapportom de äldres boende föreslås (s, 8) bl, a. att denenskildes kostnader för bostad, service m.m. skall analyseras närmare somunderlag för alt utforma etl bidrags- och avgiftssystem som inte motverkarmålet om kvarboende. Utskottet har inhämtat all regeringen uppdragit ålriksrevisions-verkel all kartlägga och analysera den varierande utformningen avtaxorna inom kommunernas hemtjänst, färdtjänst och barnomsorg. Riksrevisionsverketskall också kartlägga och analysera den enskildes sammantagna ekonomiskasituation vid service och vård i olika vård- och boendeformer för äldre. Faktorersom kommunall bostadstillägg, utdebitering och kvalitet i den vård ochservice som ges skall beaktas. Uppdraget skall redovisas för regeringen senastden . Utskottet har tidigare behandlat och avstyrkt liknandemotionsyrkanden, senast i belänkandet SoU 1985/86:11 s. 12 och SoU 1986/87:18s. Utskottet har starkt understrukit att en större enhetlighet böreftersträvas. Utskottet har framhållit att utformningen av taxor förden sociala hemhjälpen ligger inom ramen för den kommunala självstyrelsen. Utskottet anser mot bakgrund av det anförda att det inteheller nu finns anledning till ändrat ställningstagande då det gällerutformningen av taxor och avgifter för den sociala . Problemet medde stora skillnaderna kommunerna emellan är uppmärksammat och föremål föranalys och överväganden. Utskottet vill i sammanhanget återigen understryka enhetliga taxor bör eftersträvas. Utskottet avstyrker med det anförda motion So210 (m)yrkande 3 och motion So234 (fp) yrkande 2, 1 motion So204 av m. fl. (fp) yrkas attriksdagen skall ge regeringen till känna vad i motionen anförs om äldres ochhandikappades rätt att välja service. Enligt motionärerna borde regeringeninitiera en försöksverksamhet med s. k. servicekuponger. I motionSo210 av m. fl. (m) hemställs att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförs om nödvändigheten SoU1987/88:15 av valfrihet och flexibilitet i (yrkande 2). I samma motion (in) hemställs om förslag till sådanaändringar i socialtjänstlagen att den enskildes valfrihet stärks (yrkande 7).Motionärerna anser att den enskilde skall kunna välja mellan olika alternativ ifråga om service, värd och boende. Valfriheten bör skrivas in isocialtjänstlagen. I .samma motion (m) hemställs att regeringen ges lillkänna att en fortsatt nedläggning av enskilda sjuk- och vårdhem måste bringasatt upphöra och alt den personella och fysiska resurs som denna sjuk- ochvårdhemsverksamhel representerar skall tillvaratas (yrkande 8). Äldreberedningen framhåller i sitt slutbetänkande (SOU1987:21) all de människor sorn behöver service och vård skall ha ökatinflytande över hjälpens utformning. Alla insatser skall planeras ochgenomföras i samråd med den det berör (s. 77). 1 årets budgetproposition (s. 112) anförs att äldremänniskor måste, i större utsträckning än , kunna få välja bur devill bo och vårdas under den lid de behöver samhällets service och vård. Delinnebär all allt fler äldre, som sä önskar, skall få den hjälp de behöver förall kunna bo kvar hemma. Dessutom bör enligl propositionen etl varierat utbudav olika typer av servicebostäder finnas för äldre som behöver hjälp ochtillsyn eller som önskar få den extra trygghet som en servicebostad kan ge.Vidare skall enligt propositionen (s. 113) ålderdomshemmen finnas kvar som enmellanform mellan eget boende och långtidssjukvård. Frågan om valfrihet och fiexibiliiet för de äldre hör tillde frågor som kommer att behandlas i den äldrepolitiska propositionen. Utskottet härvid flera tillfällen tidigare (SoU 1983/84:1,SoU 1984/85:22, SoU 1985/86:11 och SoU 1986/87:18) behandlat motionsyrkanden omatt kommunerna skall åläggas att pröva värd i enskild regi som alternativ tillvård med kommunalt huvudmannaskap. Utskottet har därvid konstaterat att detfinns etl betydande utrymme för enskilda insatser av olika slag på det socialavårdområdet. När det gäller rätten lill bistånd enligtsocialtjänstlagen fastslogs i belänkandet SoU 1985/86:11 att lagstiftningenger visst utrymme för den enskilde att kunna begära att få vård i enskild regimed stöd av dessa regler. Del kan även anmärkas att enligt förordningen(1983:944) om statsbidrag till social hemhjälp kommunens ersättning till enorganisation eller någon annan enskild, som på kommunens uppdrag utför socialhemhjälp, får räknas som kommunens lönekostnad och berättiga till statsbidrag. I det ovannämnda betänkandet SoU 1985/86:11 uttaladeutskottet vidare (s. 16) att del skulle föra alltför långt alt ge den enskildeen allmän rätt alt kräva vissa insatser ulan hänsynstagande lill kommunensplanering och möjligheter. Utskottet instämde emellertid i de allmannasynpunkterna om ökad möjlighet för de gamla all själva kunna påverka sinsituation. Enligt ulskottets uppfattning låg dessa synpunkter dock väl i linjemed socialtjänstlagen och påkallade därför ingen lagändring. Utskottet anser inte att det finns något skäl lill ändratställningstagande i fråga om ändring av socialtjänstlagen och avstyrker därför motion So21() .. (m)vrkande 7. När detgäller försöksverksamhet med alternativa värdformer kan vidare SoU 1987/88:15nämnas att regeringen har beviljat understöd ur allmänna arvsfonden lill del s.k. STlL-projeklet. Det är en verksamhet där människor med funkfionshindersjälva får ett avgörande inflytande över hjälpens innehåll och utformning. Denenskilde får ett eget ansvar för anställning och arbetsledning av sinpersonliga assistent. Medel för assistentens lön kommer frän landsting ochkommun och motsvarar i princip de kostnader som annars skulle utgå för socialhemhjälp m.m. Projektet beräknas pågå . I bo på institution(redovisar 1987:12) redovisas de privata institutionernas andelav institutionerna för äldre, långtidssjuka och handikappade. Av den framgår(s. 17) all de privata institutionerna utgjorde sammanlagt av samtligaenheter. Den vanligaste privata vårdformen var de privata sjukhemmen inompsykiatrin. De utgjorde en tredjedel av samtliga enheter för psykiatrisk vård.Dessa enheter var dock förhållandevis små. vilket gjorde all de privatasjukhemmen svarade för av platserna. Vid vårdhem för psykisktutvecklingsstörda finns av antalet platser vid privata vårdhem. Inomlångtidssjukvården finns av antalet platser vid privata sjukhem. Avtotalt 52 288 platser på ålderdomshem fanns 1 531 i privat regi. Utskottet delar uppfattningen i budgetpropositionen attäldre människor måste, i större utsträckning än , kunna få väljahur de vill bo och vårdas de behöver samhällets service.Utskottet noterar också all frågan om valfrihet och flexibilitet kommer att bliföremål för överväganden i den kommande äldrepolitiska propositionen. Ulskoltetanser mot den bakgrunden inte att del är påkallat med något initiativ frånriksdagens sida. Utskottet avstyrker sålunda motionerna So204 (fp) och So210(m) yrkande 2. Utskottet anser inte heller att motion So210 (m) yrkande 8bör föranleda någon åtgärd av . I motion So203 av () hemställs om en översyn avvillkoren för hemsjukvårdsbidrag så att bidragen skall berättiga tillsjukpenning, till-läggspension och semesterlön (yrkande 1). atthemsjukvårdsbidragen ersätts med ett anställningsförhållande för all ge rälllill sociala förmåner (yrkande 2) samt att ersättningen lill vårdarn a utformasså att den blir lika över hela landet (yrkande 3). I motion So2I2 av m. fl. (c) begärs förslagom stöd för anhöriginsatser i enlighet med vad som anförs j motionen (yrkande4). Enligl motionärerna bör anhörigslödel utformas så alt det blir möjligt attockså långsiktigt forma en bra vård och omsorg. En del landsting betalar en ersättning när någon vårdasför sjukdom i hemmet. Bidraget kaljäs hemsjukvårdsbidrag och var ursprungligenen merkostnadsersäitning när plats på institution inte kunde anvisas. Hemsjukvårdsbidrag kan betalas antingen lill denvårdbehövande själv eller lill en anhörig som ger vården. Enligl 19 S kommunalskattelagen 13 (1928:370)är hemsjukvårdsbidrag som betalas till den vårdbehövande un- SoU1987/88:15 danlaget från skatteplikt. I den mån ett bidrag innefattar bidragtill annat än sjukvård kan del dock vara skattepliktigt. och Svenska kommunalarbetareförbundethar träffat en rekommendationsöverenskommelse angående ersättnings- och anställningsvillkorför anhörig hemsjukvårdare. Ulskoltet har behandlatanhörigvårdarnas situation (jfr SoU 1982/83:23 s. 10. SoU 1984/85:22 s. 13 ochSoU 1985/86:11 s, 13). Utskottet har belräffande främst äldreomsorgen framhållitalt det är viktigt alt de anhörigas insatser las till vara och att de anhörigafår samhällets stöd genom ersättning för arbetet och sanmia sociala trygghetsom andra, I årets budgetproposition (s. 114) framhålls att samhälletbör underlätta för närstående att göra insatser vid sjukdom. Det erinras om attlandsting och kommuner kan vid sidan av avlastning och andra stödinsatser ocksåobjekianslälla närstående, som så önskar, främst vid mer långvarig vård ihemmet. Därutöver är det. enligl föredragande statsrådet, synnerligen angelägelatt förvärvsarbetande som , framför allt vid svårasjukdomstillstånd, vill vårda en närslående i dennes hem får en lagstadgad rätttill ledighet . För all ge rätlen till ledighet etl reelltinnehåll bör ledigheten förenas med rätt lill ekonomisk ersättning. Ersättningenbör, enligt propositionen, kompensera inkomstbortfallet och ulgå under maximall30 dagar efter samma principer som den tillfälliga föräldrapenningen.Regeringen avser att i den kommande äldrepoliliska propositionen återkomma medett sådant förslag. Ulskoltet vill framhålla viklen av alt anhörigvårdare geshjälp och stöd i sill tunga arbete. Hemtjänst och hemsjukvård kanspela stor roll genom hjälp med avlösning och hjälpmedel. Det är också viktigtalt anhörigvårdaren får ersättning för sitt arbete och tillförsäkras sammasociala trygghet som andra. Utskottet, som vill erinra om alt regeringen inom kortåterkommer i frågan i samband med den äldrepolitiska propositionen, är inteberett att nu förorda något initiativ av . Motion So203 (s) avstyrkssåledes. Inte heller motion So212 (c) yrkande 4 påkallar någon riksdagensåtgärd utan avstyrks. I motion So269 av () hemställs om förslagtill statligt flyttningsbidrag för all underlätta anhöriganställning.Motionären anför att del både för omsorgstagaren och den anhörige är positivtmed anhöriganställning. En förutsättning är att den anhörige och vårdlagareninte bor alltför långt ifrån varandra. För all underlätta anhöriganslällningbör omsorgstagaren eller den anhörige kunna flytta med stöd av ettflyttningsbidrag. Utskottet behandlade i betänkandet SoU 1985/86:11 ett likalydandeyrkan de av samme motionär. Utskottet redogjorde då för reglerna om flyttnings bidrag vartill hänvisas. Utskottet erinrade vidare om sin tidigare behandling av en rnotion om bosättning för personer inom långvården (SoU 1984/85:2 s. 67) och underströk det angelägna i all gamla människor får möjlighet att bo nära sina anhöriga. Med hänsyn till regeringens överväganden röran- 14 deanhörigvården borde motionen dock inte föranleda någon SoU1987/88:15 åtgärd och avstyrktes av utskottet. Utskottet konstaterar att någon förändring som mofiverarett ändrat ställningstagande i frågan inte skett. Utskottet avstyrker därförmotion So269 (c). I motion So2l2 av m. fl. (c) hemställs attregeringen ges till känna vad som anförs beträffande de äldre som en resurs(yrkande 5). Motionärerna anför bl. a, att del är angeläget alt del finnsmöjlighet att utge omkostnadsersättningar till de äldre som görnärståendeinsatser för grannar, vänner eller inom ramen för organisationersverksamhet. Både socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagenunderstryker vikten av alt kommuner och landsting samverkar med andrasamhällsorgan, organisationer och enskilda. På många häll i landet söker debåda huvudmännen stimulera de frivilliga organisationernas arbete. 1 rapportenFrivilliga insatser för och av äldre (redovisar 1986:1)framgår att en omfattande frivillig verksamhet förekommer där pensionärerstödjer andra pensionärer. Medarbetarna i den frivilliga verksamheten får iallmänhet ingen ersättning för sitt arbete. Däremot ersätts ibland löpandekostnader för t. ex. resor. Utskottet delar motionärernas uppfattning all engagemangoch omtanke från grannar, vänner eller andra frivilliga måste tas till varainom äldreomsorgen. Äldre kan här göra viktiga insatser för andra äldre.Delsamma gäller i fråga om organisationernas verksamhet. Något initiativ frånriksdagens sida är emellertid inte påkallat. Motion So212 (c) yrkande 5avstyrks således. Äldre invandrares situation m.m. I motion So20l av och (båda c) hemställs att regeringen lar förnyade kontakter med socialstyrelsenoch invandrarorganisationerna angående äldre invandrares boende och service(yrkande 1) samt all de baltiska invandrarna och/eller flyktingarna ges förturi delta arbete (yrkande 2). Enligt niotionärerna är ålderdomshem ellerservicehus med helinackordering den boendeform som bäst skulle passa utländskapensionärer. De skulle då kunna tråffas och umgås på sill hemlands språk.Personalen skulle kunna handplockas för att de talar de gamlas språk. Då debaltiska flyktingarna tillhör de grupper som snart uppnår pensionsåldern ochdessutom inte kan återvända till sina hemländer, bör dessa invandrares behovprioriteras. Utskottet har behandlat frågor om äldre invandraressituation bl, a. i be tänkandena SoU 1984/85:22 och SoU 1986/87:18. Utskottet har därvid framhållit att det är angelägel att det finns flerspråkig personal inom äldre omsorgen och alt dessutom någon av personalen måste behärska del aktuel la språket väl. Utskottet påpekade alt del i första hand ankommer på att uppmärksamma kommunerna på de krav som delta stäl ler för planeringen av äldreomsorgen. Utskottet fann också frågan väl 15 uppmärksammadav såväl som statens invandrarverk, varför SoU 1987/88:15 någonåtgärd av inte bedömdes vara påkallad. Utskottet påpekade vidare allinvandrarna i kommer från vitt skilda kulturer och har olika sedvänjornär det gäller omsorgen om de äldre. Av den anledningen är del viktigt attkommunerna genom lokalt utvecklingsarbete söker finna de omsorgsformer som bästlämpar sig för de aktuella behoven i resp. kommun (SoU 1986/87:18 s, 18). Ulskoltet finner inte anledning lill annan bedömning äntidigare. 1 övrigt kan konstateras att frågor med anknytning lill äldreinvandrare, enligl vad utskottet inhämtat, kommer alt behandlas i den aviseradeäldrepoliliska propositionen. Utskottet avstyrker därför motion So20] (c). gavs universitets- och högskoleämbetet (UHÄ)i uppdrag av regeringen att utreda hur tillgången på tvåspråkig personal inomsocialtjänsten och hälso- och sjukvården skall kunna förbättras genom utbildningsinsatserinom högskolan. Uppdraget har ännu inte redovisats. I motion So262 av in. (fp) hemsläl Isatt som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs omUHÄ:s uppdrag att utreda hur tillgången på tvåspråkig personal skall kunna förbättras.Enligl motionärerna bör UHÄ skyndsamt presentera sitt förslag. underströk (SoU 1986/87:16 s.14) att UHÄ skyndsamt bör redovisa sitt uppdrag till regeringen. Utskottet harnu inhämtat att UHÄ räknar med att redovisa uppdraget . Del är angeläget att man inom äldreomsorg och annan vårdfår bättre tillgång till tvåspråkig personal. UHÄ:s uppdrag får därför inteförsenas ytterligare. Utskottet förutsätter alt UHÄ. som uppgivits, presenterarsitt förslag . Mot bakgrund av det anförda anser utskottet syftet medmotion So262 (fp) tillgodosett och avstyrker därför motionsyrkandet. I motion So202 av m. fl. (s) hemställsatt hos regeringen begär att åläggs vidta åtgärder,t, ex. på utbildningsområdet, syftande lill all personalen inom hemtjänstenbättre skall kunna bedöma och hanlera misshandelsfall bland äldre. Det är en viktig och svår fråga som las upp i motionen.Norska och danska undersökningar och senast en svensk undersökning, som gjorts av docen ten med stöd av , visar alt del förekommer ett inte obetydligt antal fall där äldre i sitt eget hem blivit fysisktmisshandlade, hotade, ekonomiskt utnyttjade, bestulna eller grovt vanvårdade. Till dele gationen för social forskning har getts in två ansökningar om bidrag till forskning om äldremisshandel. Det ena projektet gäller problemets om fattning och karaktär. Det andra inriktas på äldremisshandelns sociala och psykologiska sammanhang. Utskottet har inhämtat att håller på att ta fram ett in- ., formationspaket,beslående bl. a. av den norska videofilmen . Informationspaketet skall användas för informationoch utbildning av hemtjänstpersonalen. har vidare för avsiktatt tillsätta en referensgrupp med bred sammansättning för det fortsattaarbetet med äldremisshandelsfrägor. Inom pågår arbete med allmänna råd försocial hemtjänst, Integritetsfrägor av olika slag kommer att bli behandlade ide allmänna råden. Arbetet med dessa väntas vara avslutat . Ett ökande antal äldre och handikappade kommer i framlidenatt bo och fä vård och service i det egna hemmet. Den inledda utvecklingenställer inför nya uppgifter och problem när del gäller kontaktenmed den enskilde och dennes anhöriga. Del är angelägel alt hemtjänstpersonalenfår adekvat utbildning i frågor som gäller skyddet för den enskildes fysiskaoch psykiska integritet. Utbildning och information måste ges så att eventuellaövergrepp kan upptäckas och förhindras. Utskottet noterar att redan uppmärksammatproblemet och inlett åtgärder. Mol denna bakgrund anser sig utskottet kunnaförutsätta, all motionen kommer att tillgodoses utan något riksdagensinitiativ. Motion So202 (s) avstyrks således. Vård och behandling av åldersdementa I motion So228 av m. (m) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen lill känna vad i motionen anförs omvård och behandling av åldersdementa. Enligt motionärerna måste verksamhet meddagvård och gruppboende för åldersdementa byggas ut ytterligare i kommuner ochlandsting. En satsning på ökad samverkan mellan geropsykialri, primärvård,långtidsvård och socialtjänst är nödvändig. Motionärerna anser all forsknings-och utvecklingsarbetet på området måste utvecklas yltler-ligare. I motion So247 av m. fl. (s) hemställs altregeringen ges lill känna vad i motionen anförs om behovet av en plan för vårdoch boende för åldersdementa. Enligt motionärerna bör medverkatill att länsvisa planer las fram när det gäller samverkansprojekt kring vårdoch boende för åldersdementa. Även i motion So477 av m. fl. (m) tas uppfrågor kring åldersdemens. Motionärerna anser att en lämplig vårduppbyggnadvore en länsvis samlad medicinsk utredningsresurs, rörliga öppenvårdsleam, dagsjukvårdkombinerad med eget boende samt gruppboende (yrkande 1) . I samma motion (m) hemställs all skal Iutarbeta allmänna råd i frågor om demenssjukdomar (yrkande 4). har i rapporten självständigt(redovisar 1986:2) gett en ingående beskrivning av verksamhet med dagvård och gruppboende för åldersdementa. Av den framgår bl. a. att en förnyelse av vård- och boendeformer för patienter med symtom på åldersdemens på börjats på olika håll i landet. Modeller för dessa verksamheter har varit dagvård på i och Klockargården på 17 samtgruppboende på Råbyhemmel i , Dessa verksamheter SoU1987/88:15 finns beskrivna i rapporterna Att bo kvar hemma - en rättighet(Social-stvrelsen redovisar 1983:1). Rapport frän Klockargården i (Kalmarläns landsting och 1984) samt Annorlunda långvård (Socialstyrelsenredovisar 1983:2). Inom såväl den slutna psykiatriska vården som densomatiska långvården har synsättet och verksamhetens mål förändrats på mångahåll. Medel för alt genomföra en individinriktad verksamhet utgör t, ex.gruppvård, kon-laklmannaskap och individuell vårdplanering. Även nya slag avdeldygns-vård och växelvård har prövats. För alt finna nya former för värd ochstöd som ger bättre möjligheter för åldersdementa att bo kvar i den egna bostadenhar hos regeringen sökt och beviljats medel föratt planera och utveckla nya vårdformer för personer med ålders-demenlbeleende. Försöksverksamhet har bedrivits bl, a. i . Cjävle,och . Syftet med försöksverksamheten har varit bl. a, attutarbeta praktiska former för samarbete mellan olika vårdgivare, att finna nyaformer för vård och stöd. som kan förhindra eller fördröja institutionsvård ochatt genom tillskapandet av flexibla vårdformer öka möjligheterna altindividuellt planera och genomföra vård av åldersdementa. I rapporten men inte glömd (Socialstyrelsenredovisar 1987:6) redovisas dels en landsomfattande enkät om de äldersdementasboende-och vårdsituation, dels en sammanställning av de dagvårds- och gruppboendeförsöksom under de senasle åren kommit i gång i landet eller som planeras. Rapportenlar upp organisations- och samverkansfrågor, personalutbildning, problem ivården saml olika utvecklingsprojekt.