bet · GB01KU12 · 1987-12-31 00:00:00 — Utskottet behandlar i betänkandet två väckta motioner i vilka hemställs om lagstiftning motkollektivanslutning till politiskt parti. Utskottet avstyrker motionerna. I en reservation (m, c,fp) hemställs att skall anta en lag om formerna förkollektivanslutning till politiskt parti. Till betänkandet har även fogats ettsärskilt yttrande (vpk). 1986/87:K213 av m. fl. (c, fp, m), variyrkas att beslutar anta följande förslag till lag om formerna föranslutning till politiskt parti. Lag om formerna för anslutning till politiskt parti Härigenom föreskrivs följande. Enskild person får antas som medlemi politisk sammanslutning endast om han genom egen ansökan gett till känna atthan önskar inträda i sammanslutningen. Antas någon som medlem utan sådanansökan, saknar det rättsverkan. Denna lag träder i kraft . 1986/87:K226 av (), vari yrkas att riksdagenbeslutar att hos regeringen begära förslag till lag mot kollektivanslutningtill politiskt parti. Frågan om kollektivanslutning till politiskt parti har vidflera tillfällen behandlats av , bl. a. i samband med beslutet rörande1974 års författning. Grundlagberedningens majoritet tog avstånd från tankenatt i grundlagen införa förbud mot kollektivanslutning tillpolitiskt parti.Samma ståndpunkt intogs i grundlagspropositionen samt avkonstitutionsutskottets majoritet (KU 1973:26). I en reservation (m) föreslogsettgrundlagsstadgan-de om förbud mot kollektivanslutning. I en annan reservation(c, fp) förordades ett uttalande av av innebörd attkollektivanslutning inte borde förekomma men att frågan inte i första handborde lösas genom lagstiftning utan genom åtgärder från partiernas sida i formav opinionsbildning mot kollektivanslutning. 1 1987/88. Även vid riksdag bifölls ett motionsyrkande avmotsvarande KU 1987/88:12 innebörd (KU 1974:54). Fri- och rättighetsutredningen som presenterade sittbetänkande (SOU 1975:75) föreslog inte något grundlagsförbud motkollektivanslutning. I en reservation (m) yrkades på en sådan bestämmelsemedan i en annan reservation (c, fp) gavs uttryck för samma uppfattning somriksdagen tidigare ställt sig bakom. I propositionen om fri- och rättigheter i grundlag(1975/76:209) intog den dåvarande regeringen samma ståndpunkt som fri- ochrättighetsutredningen i kollektivanslutningsfrågan. (KU1975/76:56) anslöt sig till propositionen i denna del. Även i detta sammanhangförelåg en reservation (c, fp) av samma innebörd som tidigare, nämligen attfrågan borde lösas i första hand genom åtgärder från de politiska partiernassida. Denna reservation bifölls av . I en annan reservation (m) hadeyrkats lagstiftning mot kollektivanslutning. behandlade en motion (m)i vilken begärdes lagstiftningsåtgärder om förbud mot kollektivanslutning.Utskottsmajoriteten (KU 1976/77:27) erinrade i sitt yttrande över motionen omatt ställt sig bakom uttalanden av innebördatt kollektivanslutning till politiskt parti inte borde förekomma men attfrågan inte i första hand borde lösas genom lagstiftning utan genom åtgärderfrån partiernas sida. Vidare framhölls att den debatt om kollektivanslutningensberättigande som förekommit, bl. a. inom det socialdemokratiskapartiet och den fackliga rörelsen, gjorde att utskottet hyste starkaförhoppningar att frågan kunde komma att lösas . Utskottetavstyrkte därför motionens yrkande om lagstiftningsåtgärder. I en reservation (s) anfördes bl. a. att det måste tillkommafackliga organisationer att fatta beslut i egna angelägenheter. I ett särskilt yttrande (m) uttalades att omkollektivanslutningssystemet inte bringades att upphöra inom en nära framtidborde frågan lösas genom lagstiftning. Riksdagenbiföll utskottsmajoritetens uttalande. 1978 framlagda betänkandet avrättighetsskyddsutredningen (SOU 1978:34) berördes inte frågan omkollektivanslutning till politiskt parti. har fr. o. m. 1978 och t. o. m.1983 avlämnat betänkande med anledning av motioner rörandekollektivanslutningsfrågan (KU 1978/79:11, 1979/80:10, 1980/81:3, 1981/82:10,1982/83:9 och 1983/84:8). Utskottsmajoriteten, bestående av desocialdemokratiska ledamöterna, har därvid avstyrkt motionerna med hänvisning tillatt det måste ankomma på de fackliga organisationerna att själva fatta beslut isina egna angelägenheter. 1978-1981 har dock bifallit ettuttalande av samma innebörd som det vilket riksdagsmajoriteten ställde sigbakom vid 1976/. 1982 och 1983 har däremot ställtsig bakom utskottsmajoritetens yttrande. Vid behandlingen av frågan framhölls i en gemensamreservation (m, c, fp) som uppenbart att en lagreglering syftande till förbudmot kollektivanslutning måste genomföras skyndsamt. I en annan reservation (vpk)hemställdes att skulle göra ett uttalande mot kollektivanslut- KU 1987/88:12 ning. behandlade utskottet ett antal motioneri vilka hemställdes om lagstiftning mot kollektivanslutning till politisktparti. I en av motionerna, 1983/84:335 (c), fanns intaget ett förslag tilllagom formerna för anslutning till politiskt parti. Anslutning till politisktparti på annat sätt än genom personlig anmälan från den som önskar inträda ipartiet skulle enligt förslaget sakna rättsverkan. Lagförslaget i motionenremitterades av utskottet till lagrådet i samband med viss ytterligareremissbehandling av samma motion och några andra motioner omkollektivanslutningen och rörande förhållandet mellan enskilda ochorganisationer. Lagrådet granskade hur det motionsvägen väcktalagförslaget förhöll sig bl. a. till regeringsformens regler om föreningsfrihetenoch om den föreslagna lagen fått en sådan utformning att syftet med den kundeantas bli tillgodosett. Lagrådet hade från dessa utgångspunkter inte något atterinra mot lagförslaget. Efter avslutad remissbehandling avgavkonstitutionsutskottet betänkande (KU 1984/85:30). Utskottetssocialdemokratiska ledamöter vidhöll den ståndpunkt som intagits vid tidigareutskottsbehandling, och detta blev även beslut. I ärendet förelåg enreservation (m, c, fp) i vilken yrkades att skulle anta det avlagrådet granskade lagförslaget samt en reservation (vpk) med ett uttalandemot kollektivanslutning til| politiskt parti. Vid 1986/behandlade konstitutionsutskottettre under den allmänna motionstiden väckta motioner i vilka hemställs omlagstiftning mot kollektivanslutning till politiskt parti. I en gemensampariimotion (c, fp, m) föreslogs anta det lagförslag som i sambandmed tidigare riksdagsbehandling granskats av lagrådet. Under utskottets beredning av motionerna företräddepartisekreteraren inför utskottet och redovisade det arbete med attfinna nya former för det samarbete mellan den fackliga rörelsen ochsocialdemokratin som pågått . Till partikongressen iseptember 1987 skulle den socialdemokratiska partistyrelsen enhälligt läggafram ett förslag om en ändring i det socialdemokratiska partiets stadgar så attmedlemskap i partiet endast skulle kunna grundas på enskild anslutning. Enövergång till enskild anslutning skulle vara genomförd senast den 31 december1990. Utskottsmajoriteten (s, vpk) avstyrkte motionerna medhänvisning till bl. a. att förslagom avskaffande av kollektivanslutningen tilldet socialdemokratiska partiet framlagts och att anledning saknades att stiftalag i ärendet. I ett särskilt yttrande (vpk) uttalades bl. a. att frågan inte iförsta hand borde lösas genom lagstiftning utan genom åtgärder från partiernasegen sida. I en reservation (m, c, fp) tillstyrktes lagstiftning i frågan. Ireservationen uttalades bl. a. att det inte skulle finnas några garantier föratt partikongressen skulle komma att biträda partistyrelsens förslag. Dessutominnebar partistyrelsens förslag enligt reservationen att en övergång tillenskild anslutning skulle ske . Kollektivanslutna medlemmar kundedärför finnas kvar i partiet . En lagstiftning mot kollektivanslutningtill politiskt parti var enligt reservationen ofrånkomlig. kollektivanslutningeninom det socialdemokratiska partiet skulle komma att KU 1987/88:12 upphöraom ansåg reservanterna lagstiftning vara motiverad också för attförhindra att samma företeelse återkommer . Utskottet behandlar i detta betänkande två under denallmänna motionstiden väckta motioner i vilka hemställs om lagstiftningmot kollektivanslutning till politiskt parti. I en av motionerna,1986/87:K213, har tagits in ett förslag till lag om formerna för anslutningtill politiskt parti. Motionen har väckts av, (), BengtWesterberg (fp) och (). I den andra motionen, 1986/87:K226 av AlfSvensson (c), hemställs att skall hos regeringen begära förslag tilllag rnot kollektivanslutning till politiskt parti. Kravet att skall anta en lag motkollektivanslutning till politiskt parti omfattas numera av samtliga treborgerliga partier i . under en följd av år har två av dessapartier förordat att skall ställa sig bakom ett kritiskt uttalandemot kollektivanslutningen. Yrkanden av samma slag som det sistnämnda har väcktsockså av kommunisterna. Vid ett antal tillfällen fram t.o.m. år1981 har yrkanden om sådana kritiska riksdagsuttalanden vunnit bifall vidomröstning i kammaren. Inom den fackliga rörelsen och socialdemokratin har sedanflera år tillbaka pågått ett arbete med att finna nya former för samarbetetmellan den fackliga rörelsen och socialdemokratin. Det har genomförts enförsöksverksamhet med nya samarbetsformer. Vid partikongressen i september 1987har fattats ett beslut om en ändring i det socialdemokratiska partiets stadgarså att medlemskap i partiet endast kangrundas på enskild anslutning. Enövergång till enskild anslutning skall vara genomförd senast den 31 december1990. Utskottet får konstatera att beslut om avskaffande avkollektivanslutningen till det socialdemokratiska partiet nu har fattats ochatt anledning saknas att stifta lag i ärendet. En lagstiftning som denföreslagna leder enligt utskottets mening till negativa verkningar på detföreningsrättsliga området. Mot bakgrund av dessa förhållanden avstyrkerutskottet motionerna. attriksdagen avslår motionerna 1986/87:K213 och K226. Närvarande: (), (),(), (), (), Hans Nyhage (m)*,()*, (), (), (), (), (vpk), (), ()och ()*. *Ej närvarande vid justeringen. Reservation ku 1987/88:12 (), (), Hans Nyhage(m), (), (), () och IngerKoch (m) anser dels att den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjarmed "Kravet att" och slutar med "utskottet motionerna" bortha följande lydelse: Det är ett grundläggande krav i ett demokratiskt samhälleatt varje människa skall ha rätt att bilda sig en egen uppfattning i politiskafrågor. Den enskilde skall utan att behöva uppge det för andra kunna bestämmavilket politiskt parti som skall få hans röst i de allmänna valen. Att tillhöraeller stå utanför ett politiskt parti måste få avgöras av den enskilde genomett helt fritt personligt ställningstagande. Det socialdemokratiska partiet har under en lång tidtillämpat en ordning enligt vilken partiet som medlemmar antecknar personer som inte själva uttryckt en vilja att vara partimedlemmar. Flertalet av det socialdemokratis ka partiets medlemmar är på detta sätt kollektivt anslutna. För dem som nås av information om att de blivit medlemmar finns en möjlighet att reservera sig och därmed undgå medlemskapet. En reservation innebär dock en uppenbarrisk för att den som reserverar sig därigenom tvingas röja sin politiskauppfattning. Såväl anslutningsformen som reservationsrätten är djupt kränkandeför den som drabbas av ett beslut om kollektiv anslutning. har tidigare under en lång följd av år uttalatsitt ogillande av kollektivanslutningen. Bakom dessa uttalanden har legat ettkrav och en förhoppning om att kollektivanslutningen skulle bringas att upphöragenom en självsanering inom det socialdemokratiska partiet. De tidigare riksdagsuttalandena har emellertid intemedfört någon i sak betydelsefull förändring. Lagstiftning har därför kommitatt framstå som den enda framkomliga vägen. Den socialdemokratiska partikongressen har iår fattat beslut om en ändring av den kollektiva anslutningen. Kollektivanslutna medlemmar skall dock finnas kvar ipartiet . En lagstiftning mot kollektivanslutning till politisktparti är enligt utskottets mening således fortfarande ofrånkomlig enbart avdetta skäl. Innebörden av den socialdemokratiska partikongressensbeslut har blivit oklar genom vad kongressen beslutat om s.k.organisationsanslutning och kollektiv uppbörd av medlemsavgifter. Det finnsenligt utskottets mening all anledning att noga följa utvecklingen och försökaskapa klarhet i frågan vilken betydelse partikongressens beslut kommer att få irealiteten. Även om kollektivanslutningen inom det socialdemokratiskapartiet skulle komma att upphöra är en lagstiftning motiverad ocksåför att förhindra att samma företeelse återkommer . Att enlagstiftning med den föreslagna utformningen inte kränker regeringsformens reglerom föreningsfrihet har klarlagts i samband med tidigare lagrådsgranskning. Utskottet förordar att med tillstyrkande av deti motionerna framställda kravet om lagstiftning mot kollektivanslutning tillpolitiskt parti antar det i motion 1986/87:K213 framlagda lagförslaget, dockmed den ändringen att lagen bör träda i kraft . dels attutskottets hemställan bort ha följande lydelse: KU 1987/88:12 att med bifall till motion 1986/87:K233 och medanledning av motion 1986/87:K226 antar det genom motion 1986/87:K2I3 framlagdalagförslaget, dock med den ändringen att lagen skall träda i kraft den 1januari 1988. (vpk) anför: Systemet med kollektivanslutning av fackföreningsmedlemmartill det socialdemokratiska partiet uppstod i arbetarrörelsens början som ettuttryck för samhörighet mellan rörelsens fackliga och politiska grenar.Kollektivanslutningen har dock ständigt stått under debatt inomarbetarrörelsen. Däremot har det inte varit några delade meningar om vikten avsamverkan mellan fackföreningsrörelse och politiska partier. Den socialdemokratiska partikongressen har beslutat attavskaffa kollektivanslutningen och att medlemskap i partiet endast skallgrundas på enskild anslutning. Detta beslut svarar mot allt starkare stämningarinom arbetarrörelsen. Beslutet svarar också mot upprepade uttalandenom att frågan om kollektivanslutning till politiskt parti inte i första handbör lösas genom lagstiftning utan genom åtgärder från partiernas egen sida. Däremot kan beslutet om organisationsanslutning starktifrågasättas. En facklig organisation skall enligt denna form kunna anslutastill det socialdemokratiska partiet. Organisationsanslutningen kan komma attskada sammanhållningen inom fackföreningsrörelsen.