bet · GB01LU29 · 1987-12-31 00:00:00 — l betänkandet behandlar utskottet en motion omrättsförhållandet mellan grannar, en motion om skydd för säljaren vidfastighetsöverlåtelse samt två motionsyrkanden om möjligheten att användabostadsrätt som säkerhet för lån. Utskottet föreslår att regeringen med anledning avmotionen om rättsförhållandet mellan grannar ges till känna vad utskottetanfört om behovet av en närmare analys av det i motionen angivna problemet.Motionen om skydd för säljaren vid fastighetsöverlåtelse avstyrks medhänvisning till pågående arbete inom . Utskottet avstyrker bifall till de motionsyrkanden som rörfrågan om användande av bostadsrätt som säkerhet för lån. Mot dettaställningstagande reserverar sig ledamöterna från moderata samlingspartiet,och . 1987/88:L506 av och (båda s)vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om viss översyn av jordabalken m.m. 1987/88:L507 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omskydd för säljaren vid fastighetsöverlåtelser. 1987/88:L508 av m.fl. (m) vari medhänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Bo431 yrkas att hosregeringen begär förslag till författningsändring så att inteckning ibostadsrätt möjliggörs. 1987/88:L724 av m.fl. (fp) vari medhänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Bo424 yrkas (yrkande 2) attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omökade möjligheter att ställa säkerhet vid lån för köp av bostadsrätt. 1 1987/88. Rättsförhållandetmellan grannar LU 1987/88:29 I 3 kap. jordabalken (JB) finns bestämmelser omrättsförhållanden mellan grannar. Kapitlet inleds med en paragraf av innehållatt var och en vid nyttjande av sin eller annans fasta egendom skall tagaskälig hänsyn till omgivningen. I härefter följande 2 § stadgas att om roteller gren tränger in på en fastighet till olägenhet för fastighetens ägare fårdenne ta bort roten eller grenen. 3 och 5 §§ handlar om vad den som utför ellerlåter utföra grävning eller liknande arbete på sin mark har att iakttaga föratt förebygga skador på angränsande mark m.m. Bestämmelser om ersättning förskador till följd av grävning eller liknande arbete finns i miljöskadelagen(1986:225). Enligt 6 § miljöskådelagen är bl.a. den som bedriver skadegörandeverksamhet i egenskap av fastighetsägare eller tomträttshavareskadeståndsskyldig. Den avslutande paragrafen (7 §) i 3 kap. JB reglerar detfall att byggnad eller annan anläggning av ursäktligt misstag kommit att skjutain på angränsande inark. Bestämmelsen innebär att byggnadens ägare har rätt attha byggnaden kvar, om det skulle medföra betydande kostnad att ta bort ellerändra byggnaden. Den angränsande markens ägare är dock berättigad till ersättningför det intrång som anläggningen medför. Den rätt som ägaren av en anläggning har enligt 3 kap. 7 §JB kan karaktäriseras som ett legalt tvångsservitut i den fastighet som tagitsi anspråk (prop. B 121)., Tomträtt aren nyttjanderätt till fastighet som upplåtitsgenom avtal. Trots att tomträtten utgör en särskild rätt i fast egendom kaninnehav av tomträtt i flera hänseenden jämställas med ägande av fast egendom.Sålunda upplåts tomträtten och några begränsningar får integöras i tomträttshavarens rätt att överlåta tomträtten eller upplåta panträtteller nyttjanderätt i denna. Enligt 13 kap: 26 § JB skäll bestämmelserna iutsökningsbalken, lagsökningslagen (1946:808) och konkurslagen (1987:672)angående fast egendom och rättighet däri tillämpas också i fråga om tomträtt.Vidare är enligt samma lagrum tomträtten likställd med fast egendom vid expropriationeller liknande tvångsförvärv som avser tomträtt. Motionärerna i motion L506 anser att det finns anledningöverväga om det inte skulle vara lämpligt att ändra 3 kap. JB så att innehavareav tomträtt i princip likställs med markägare. I motionen hänvisas till ett avStockholms tingsrätt avgjort mål, i vilket en tomträttshavare med stödav 3 kap. 3 och 7 §§ JB yrkade ersättning för kostnader som uppkomrhit tillföljd av att en grundmur från en grarinfastighet sköt in på den med tomträttupplåtna marken. Tingsrätten fann att de ifrågavarande bestämmelserna vartillämpliga endast på markägaren och således inte på tomträttshavaren ochogillade käromålet (tingsrätts, avd. 10, lagakraftvunna dom DT62/87). Enligt motionärerna bör frågan om tomträttshavares likställighet medmarkägare i berört hänseende utredas varefter regeringen bör lämna förslag tillerforderliga lagändringar. Vissauttalanden i motiv ochrättsvetenskaplig litteratur LU 1987/88:29 Då proposition 1970:20 med förslag till ny jordabalkbehandlades i hade också att ta ställning till en motionvari, i anslutning till 2 § i det i propositionen föreslagna 3 kap. omrättsförhållanden mellan grannar, hade anförts bl.a. att en lösning borde haangivits för det fall att fastigheterna upplåtits med tomträtt. godkända utlåtande över motionsönskemålet konstaterade tredjelagutskottet (3LU 1970:80. s. 193) inledningsvis att de föreslagna bestämmelsernai 2 S om rot eller gren som tränger in på fastighet till sin ordalydelse endasthade avseende på ägarna till fastigheterna. Utskottet ansåg att det hade varitvärdefullt om bestämmelserna i paragrafen hade tagit sikte också på detfallet, då båda de angränsande fastigheterna eller en av dem upplåtits medtomträtt. Utskottet förklarade sig emellertid dela en av departementschefenframförd uppfattning, att frågan i vilken utsträckning ägaren av en fastighetbär ansvaret för den som på en eller annan rättsgrund förfogar över fastigheteninte lämpar sig för reglering i lag och att därför frågan i vad mån 2 S kantillämpas även i andra fall än som följer av paragrafens lydelse fårlösas i praxis. I Kommentar till jordabalken kap, 1-5 av (1971) framhålls (s. 203) att 3 kap. 2 § JB tar sikte på det fallet att frågaendast är om förhållandet mellan ägarna till de angränsande fastigheterna.Vidare uttalas att spörsmålet i vad mån paragrafen kan tillämpas i andra fallhar överlämnats åt rättstillämpningen att bedöma, I , avd. 11. dom DT 9/83 prövades fråga om entomträttshavares rätt till ersättning från ägaren till en grannfastighet sedandet visat sig att en byggnad på grannfastigheten sköt in på den med tomträttupplåtna fastigheten. Tomträttshavaren hade till stöd för sittersättningsyrkande åberopat 3 kap. 7 § JB. Efter att närmare ha redogjort förlagmotiven till JB ogillade hovrätten tomträttshavarens talan, under anförandeatt annan person än markens ägare inte kan anses ha rätt till ersättning försådant intrång som avses i 3 kap. 7 S JB. Skydd för säljaren vid fastighetsöverlåtelse Frågan om säljarens ansvar för faktiska fel i försåldfastighet regleras i 4 kap. 19 § JB. Där stadgas att. om fastigheten avvikerfrån vad som kan anses utfäst eller från vad som köparen eljest med hänsyn tillomständigheterna haft anledning räkna med vid köpet, äger 4 kap. 12 § JBmotsvarande tillämpning, dvs. köparen får göra avdrag på köpeskillingen eller-ivissa fall-häva köpet. Vidare har köparen rätt till ersättning för skada. Rätttill ersättning för skada enligt 4 kap. 19 § JB skall dock utgå endast omavvikelsen avser egenskap som kan anses utfäst eller säljaren förfaritsvikligt. Av betydelse för köparens möjlighet att få ersättning fören bristfällighet i fastigheten är frågan huruvida han fullgjort sinundersökningsplikt. 1 * 1987/88. dennaundersökningsplikt sträcker sig anges inte i lagen. I rättspraxis har' LU1987/88:29 emellertid den uppfattningen utbildats, att köparen inte fårrättelse om bristfälligheten är sådan att den borde ha upptäckts av köparen viden i samband med köpet med erforderlig noggrannhet gjord undersökning (se t.ex.NJA 1981 s. 815). Om fastigheten är behäftad med ett dolt fel. ett felsom varken säljaren eller köparen känt till och som köparen ej bort upptäckaens vid en noggrann undersökning, behöver köparen endast tåla avvikelser somligger inom ramen för det normala. För avvikelser som går utöver det normalasvarar säljaren (se t.ex. NJA 1980 s. 555). Är fastigheten behäftad med ettdolt fel kan alltså säljaren drabbas av prisavdrag eller - i vissa fall - avhävning. I praxis har frågan om säljarens möjligheter att i sambandmed försäljningen/wnra sig från ansvar för fel i fastighet varit föremål förbedömning i flera fall (se t.ex. NJA 1975 s. 545, NJA 1976 s. 217 och NJA 1980s. Gällande rätts ståndpunkt såsom den framgår av högsta domstolensavgöranden torde kunna beskrivas enligt följande. Säljaren har i principmöjlighet till friskrivning. Som förutsättning för giltighet gäller attfriskrivningsklausulen måste vara klar till sin innebörd. En bestämmelse omförsäljning i "befintligt skick" godtas inte utan vidare. Ett villkorom friskrivning kan såsom oskäligt lämnas utan avseende särskilt vidkonsumentköp, dvs. när fastigheten sålts av näringsidkare i hans yrkesmässigaverksamhet till en konsument. Motionären i motion L507 fäster uppmärksamhet på detförhållandet att den som säljer sitt hus också är ansvarig för dolda fel somkan visa sig långt efter det att försäljningen avslutats. Kostnaderna härförkan komma helt överraskande och bli en katastrof för säljaren. Risken för säljarenkan inte heller försäkras bort fullständigt. Ett sätt att skydda den enskildesäljaren kunde enligt motionären vara att några promille av köpeskillingen vidvarje fastighetsförsäljning avsattes till en fond, av vilken den som drabbas avstora kostnader för dolda fel skulle kunna få hjälp. Motionären yrkar att detanförda ges regeringen till känna. lade fram delbetänkandetFel i fastighet (SOU 1987:30). I betänkandet diskuteras frågan om felansvaret viddolda fel i försåld fastighet. På närmare angivna skäl kommer utredningen framtill (s. 64 f.) att ansvaret för dolda fel liksom generellt sett börläggas på säljaren. Utredningen menar att det framstår som högstrimligt att en privatperson som säljer en fastighet skall kunna vara fri frånansvar på grund av försäljningen än som följer avbestämmelserna om tioårig preskription. I betänkandet föreslås därför attregler om reklamationsplikt för köparen införs beträffande köp av fastegendom. Enligt förslaget skall, om säljaren är en privatperson, köparen efter tillträdesdagen underrätta säljaren att han vill åberopa fel ifastigheten. Gör köparen inte det skall han ha förlorat sin rätt att tala åfelet. nyligenremissbehandlats och är nu föremål för överväganden inom justi- , LU1987/88:29 tiedepartementet. Bostadsrätt som säkerhet för lån I bostadsrättslagen (1971:479) saknas särskildabestämmelser om pantsättning av bostadsrätt. Bestämmelserna i lagen tarnämligen i huvudsak sikte på att reglera rättsförhållandet mellanbostadsrättsföreningen och bostadsrätts-havaren. Förhållandet mellanbostadsrättshavaren och tredje man får därför bedömas efter allmännacivilrättsliga bestämmelser. Trots avsaknaden av bestämmelser om pantsättning avbostadsrätt har bostadsrätt utnyttjats som pantobjekt. Det som dåpantsätts kan , sägas vara det ekonomiska värde som bostadsrätten representerar.Pantsättningen sker genom avtal om pantförskrivning. Några särskildaformföreskrifter för själva avtalet finns inte, men regelmässigt torde ettsådant avtal upprättas skriftligen. Vid bedömandet av hur en pantsättning bör vara beskaffadför att vara gihig mot bostadsrättshavarens övriga borgenärer har i vissutsträckning reglerna om enkla skuldebrev i lagen (1936:81) om skuldebrev fåtten analog tillämpning. Det innebär att pantsättningen inte anses giltig förränbostadsrättsföreningen åtgärden. Underrättelsen skall enligt49 § bostadsrättslagen antecknas i lägenhetsförteckningen. Föreningen har skyldighetatt på begäran av bostadsrättshavaren lämna utdrag ur förteckningen beträffandelägenheten (50 §). Sådant utdrag skall innehålla bl.a. uppgift om anteckning ompantsättning. En pantsatt bostadsrätt kan alltid utmätas förpanthavarens fordran (5 kap, 1 och 13 §S utsökningsbalken). Panthavaren harockså enligt 4 § första stycket 2. förmånsrättslagen (1970:979) s.k. särskildförmånsrätt för sin fordran vid utmätning eller konkurs. I syfte att stärka pantens värde som säkerhet har i 37 §bostadsrättslagen tagits in bestämmelser om skyldighet förbostadsrättsföreningen att underrätta panthavare när bostadsrättshavare häftari skuld till föreningen. I paragrafen föreskrivs (tredje stycket) att om enbostadsrättsförening har underrättats om pantsättningen av en bostadsrätt såskall föreningen i sin tur underrätta panthavaren så snart bostadsrättshavarenhar obetalda avgifter till föreningen som överstiger en månadsavgift ochbostadsrättshavaren dröjer med betalningen . sin underrättelseskyldighet har föreningen vid en försäljning påoffentlig auktion företräde till betalning före panthavaren endast i fråga ombelopp som skulle ha betalats innan underrättelse skulle ha skett. Motiveringen till yrkandet i motion L508 finns i motion1987/88:Bo431.1 den sistnämnda motionen framhålls att bildandet avbostadsrättsföreningar bör , underlättas och att möjligheter att intecknabostadsrätt därför bör införas. Bostadsrättensvärde som kreditsäkerhet skulle därmed öka. vilket skulle LU 1987/88:29 medföralägre kreditkostnader och ge fler människor möjlighet att bo i I motiveringen till yrkande 2 i motion L724 konstaterasatt det blivit lättare att använda bostadsrätten som säkerhet för lån. Enligtmotionärerna är det dock angeläget att se över möjligheterna att låna pengargenom att ge ökade möjligheter att ställa säkerhet vid lån för köp avbostadsrättslägenheter. Frågan om införande av en möjlighet att intecknabostadsrätt har åtskilliga ; gånger prövats av , (seLU 1986/87:17) ined anledning av motioner. På hemställan av utskottet harmotionerna avslagits av . Beträffande de närmare skälen tillställningstagandena i övrigt hänvisas till LU 1983/84:4, LU 1983/84:16. LU1985/86:20 och LU 1986/ 87:17. tillkallades en utredare med uppgift att se överbostadsrättslagen. Enligt direktiven (Dir. 1986:5) skall utredaren undersökahur lagstiftningen fungerat i praktiken och föreslå de ändringar som kanbehövas. Vidare skall han lägga fram förslag om sådana ändringar ilagstiftningen som kan underlätta och främja en övergång till bostadsrätt fränandra former av andelsboende. Däremot ingår inte i uppdraget att ta upp sådanafrågor om bostadsrätt i vilka klara ställningstaganden gjorts iriksdagen. Till dessa frågor hänförs bl.a. frågan om inteckning i bostadsrätt.Utredaren beräknas lämna sina förslag . I betänkandet behandlar utskottet en motion omrättsförhållandet mellan grannar, en motion om skydd för säljaren vid fastighetsöverlåtelsesamt två motionsyrkanden om möjligheten att använda bostadsrätt som säkerhetför lån. I motion L506 (s) anförs att det finns anledning attöverväga en ändring av 3 kap. jordabalken (JB), så att innehavare av tomträtt iprincip likställs med markägare. I motionen hänvisas till ett i underrättavgjort mål. i vilket en tomträttshavare yrkade ersättning enligt 3 kap. 3 och7 S§ JB för visst intrång från en grannfastighet. Tomträttshavarens talanogillades med motivering att ifrågavarande lagrum var tillämpliga endast påfastighetsägare och följaktligen inte på innehavare av tomträtt. Enligtmotionären bör frågan om tomträttshavares likställdhet med fastighetsägare iberört hänseende utredas varefter regeringen bör lämna förslag tillerforderliga lagändringar. I 3 kap. JB finns bestämmelser om rättsförhållanden mellangrannar. Exempelvis anges i 3 kap. 3 § JB vilka försiktighetsåtgärder tillförekomman- de avskada på angränsande mark den har att iaktta som ämnar utföra LU1987/88:29-grävning eller liknande arbete på sin mark, och i 3 kap: 7 § JBreglerasfrågor om ersättningsskyldighet m.m. i fall då byggnad eller annananläggning kommit att skjuta in på angränsande mark. Flertalet bestämmelser i 3kap. JB gäller enligt sin ordalydelse inte när den som lider skada till följdav intrånget är någon annan ä" fastighetens ägare. Sistnämnda situationberördes under förarbetena till JB. Av uttalanden som då gjordes framgår att,för vissa närmare angivna fall, frågan om tillämpligheten av bestämmelserna i3 kap. JB på annan än fastighetsägaren avsiktligen överlåtits åträttstillämpningen att avgöra. I den domstolspraxis som föreligger harde ifrågavarande bestämmelserna bedömts inte vara tillämpliga på annan änfastighetsägare (se ovan s. 2 och 3). Någon prövning av de aktuella frågorna i högsta rättsinstans har dock såvitt känt inte skett. Utskottet konstaterar att tomträtt är en form avnyttjanderätt som i väsentliga avseenden ger tomträttshavaren en liknande rättsställning som en fastighetsägare.Sålunda upplåts tomträtten , och några begränsningar får integöras i tomträttshavarens rätt att överlåta tomtiätten eller upplåta panträtteller nyttjanderätt i denna. Trots att innehav av tomträtt således i mångaavseenden kan jämställas med ägande av mark har som nämnts tomträttshavaren ipraxis inte ansetts berättigad till ersättning enligt 3 kap. JB. En sådanordning framstår inte som tillfredsställande när-som fallet ofta kan vara - detär tomträttshavaren och inte jordägaren som lider den omedelbara ochhuvudsakliga skadan till följd av intrånget från grannfastigheten. Visserligentorde tomträttshavaren i sådana fall hä vissa möjligheter att fåtomträttsavgälden nedsatt, men en sådan nedsättning torde dock inte generelltsett kunna ge honom full kompensation för skadan. I vart fall torde detinnebära en onödig omgång att tomträttshavaren skall behöva begäraavgäldsnedsättning och att markägaren för sin skada skall behöva vända sig motägaren av grannfastigheten. Mot den angivna bakgrunden anser utskottet att det finnsanledning att överväga om inte tomträttshavaren kan ges en starkare ställningnär det gäller rätten till ersättning vid intrång från en grannfastighet. Enförstärkning av tomträttshavarens ställning torde emellertid inte kunnagenomföras utan att det undersöks vilken inverkan det skulle få förden som upplåtit tomträtten. Det bör ankomma på regeringen att i lämpligtsammanhang närmare analysera problemen och framlägga förslag till delagstiftningsåtgärder som kan visa sig erforderliga! Vad utskottet anfört bör med bifall till motionL506 som sin mening ge regeringen till känna. Skydd för säljaren vid fastighetsöverlåtelse I motion L507(fp) påtalasatt den som säljer sitt hus äransvarig för s.k. dolda fel som kan visa sig långt efter det att försäljningenavslutats. Motionären anför att detta förhållande kan drabba säljaren hårt ochatt inrättandet av en särskild fond kunde vara ett sätt att skydda säljarna motoväntade ersättningskrav. Motionären yrkar att det anförda ges regeringefitill känna. Frågan om säljarens ansvar för faktiska fel i försåld fastighetregleras 14 kap. JB.Av lagbestämmelserna i förening med den rättspraxis som utbildats LU1987/88:29 på områdetframgår att orn en fastighet efter köpet visar sig ha varit behäftad med ettdolt fel av viss betydenhet, köparen har rätt till i första hand prisavdrag.Den tid varunder säljaren sålunda riskerar att få vidkännas avdrag påköpeskillingen begränsas i princip inte på annat sätt än genom reglernaom tioårig preskription. Utskottet erinrar om att frågan om ansvaret för dolda feli försåld fastighet har behandlats av småhusköpsutredningen i betänkandet Fel ifastighet (SOU 1987:30). Utredningen anser att ansvaret för dolda fel liksomhittills generellt sett bör åvila säljaren. Utredningen menar att detframstår som högst rimligt att en privatperson som säljer en fastighet skallkunna vara fri från ansvar på grund av försäljningen än somföljer av bestämmelserna om tioårig preskription. I betänkandet föreslås därföratt regler om reklamationsplikt för köparen införs beträffande köp av fastegendom. Enligt förslaget skall, om säljaren är en privatperson, köparen efter tillträdesdagen underrätta säljaren att han vill åberopa,fel ifastigheten. Gör köparen inte det skall han ha förlorat sin rätt att tala åfelet. Remissbehandlingen av småhusköpsutredningens betänkandehar avslutats. Utan att vilja föregripa regeringens ställningstagandetill förslaget anser utskottet att ett genomförande av det kommer att iväsentlig utsträckning lösa det av motionären påtalade problemet. Medhänvisning till det anförda avstyrker utskottet bifall till motionen. Bostadsrätt som säkerhet för lån saknas möjlighet för en bostadsrättshavareatt få inteckning i bostadsrätten: har bostadsrätter ändåutnyttjats som pantobjekt. Pantsättningen sker genom avtal om pantförskrivningav bostadsrätten, och reglerna om enkla skuldebrev i lagen (1936:81) omskuldebrev tillämpas i viss utsträckning analogt. Detta innebär bl.a. attbostadsrättsföreningen måste underrättas om pantsättningen för att denna skallbli giltig mot pantsättarens borgenärer. En pantsatt bostadsrätt kan utmätasför panthavarens fordran, och panthavaren har särskild förmånsrätt för sinfordran enligt förmånsrättslagen (1970:979). Vid försäljning på sådan offentligauktion som skall ske när bostadsrättshavaren skilts från lägenheten belastasbostadsrätten emellertid i första hand av bostadsrättsföreningens eventuellafordringar på obetalda avgifter. I syfte att motverka de olägenheter som dennaordning kan medföra för panthavaren har i bostadsrättslagen (1971:479) införtsbestämmelser om skyldighet för bostadsrättsförening att underrätta panthavarenså snart bostadsrättshavaren står i skuld till föreningen för obetalda avgifterav viss omfattning. I motiveringen till motion L508 (m) anförs att bildandetav bostadsiättsfö-reningar bör underlättas och att möjligheter att intecknabostadsrätt därför bör införas. Enligt tnotionärerna skulle bostadsrättensvärde som kreditsäkerhet därmed öka, vilket skulle medföra lägrekreditkostnader och ge fler människor möjlighet att bo i bostadsrätt.Motionärerna yrkar att begär förslag till lagändring så attinteckning i bostadsrätt möjliggörs. Även motion L724 yrkande 2 (fp) rör fråganom användandet av bostadsrätt som Enligt motionärerna är det angeläget att möjligheterna att LU1987/88:29 ställa säkerhet vid lån för köp av bostadsrättslägenhet förbättras. Motionä rerna yrkar att vad som anförs härom i motionen skall ges regeringen till känna. Utskottet erinrar om att rhotioner med liknande syfte somde nu aktuella åtskilliga gånger tidigare behandlats av . På hemställan av lagut skottet har motionerna avslagits. Som skäl för ställningstagandena har utskottet anfört att utvecklingen visat att bostadsrätt anses som en tämligen god säkerhet för lån till förvärv av bostadsrätt och att det inte synes föreligga något behov av ytterligare möjligheter att belåna bostadsrätter. Sedan frågan senast prövades (LU 1986/87:17) har några nya omständigheter inte framkommit som ger utskottet anledning att frångå sin tidigare inställning. Utskottet avstyrker därför bifall till motionerna. 1. beträffanderättsförhållandet mellan grannar attriksdagen med bifall till motion I987/88:L506 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört, 2. beträffandeskydd för säljaren vid fastighetsöverlåtelse . att avslår motion1987/88:L507, 3. beträffandebostadsrätt som säkerhet för län att avslår motionerna 1987/88:L508 och 1987/88:L724 yrkande 2. Närvarande: (). (),(), (), (), (), (), (), (), BeritLöfstedt (s), (), (), (),() och (). Reservation lu 1987/88:29 Bostadsrätt som säkerhet för lån (mom. 3) (), (), (), (), (), () ochKjell-Arne () anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet erinrar" och slutar med "till motionerna"bort ha följande lydelse: Utskottet anser att upplåtelseformen bostadsrätt i likhetmed småhusägan-det har betydande fördelar från både samhällsekonomisk ochfamiljeekono- . Det är därför enligt utskottets mening rimligtatt möjligheter- . na att få lån vid förvärv av bostadsrätt och småhus ärlikvärdiga. 1 likhet med motionärerna anser utskottet attbostadsrättens värde som kreditsäkerhet bör stärkas. Ett sätt att åstadkommadetta är att införa en möjlighet att inteckna bostadsrätt.