bet · GB01LU1 · 1987-12-31 00:00:00 — varse affsvensk räff bygger på fradifionsprincipen och därvid kan ha svårigheter aftskydda sin rätt. Def är således inte förvånande att fradifionsprincipenfill och från tas LU 1987/88:1 upp fill diskussion. Så har också gjorts iden i mofionen nämnda doktorsav- Bilaga handlingen. Det är å andra sidan viktigt atf framhålla aff den svenskacivilrätten, konkursräften och exekutionsrätten sedan mycket lång fid underhela uppbyggnaden av det nuvarande industrisamhället grundats på just traditionsprincipen.Såväl mer eller mindre detaljutformade delar av rättssystemet som däravföranledda rutiner och sysfem för svensk affärsverksamhet har byggts upp medfradifionsprincipen som eff väsentligt rättesnöre. Detta gäller infe minst inomkreditlivef, där nuvarande ordning för t. ex. pant och förefagsinteckningbygger på traditionskravet som en förutsättning. Eff övergivande av fradifionsprincipen såsom grund för atfskapa sakrättsligt skydd i olika sammanhang skulle såsom framgår av def sagdaföra med sig mycket stora komplikationer infe endast av rättslig ochlagsfiff-ningsfeknisk natur utan även med hänsyn fill uppbyggdaaf-färsrufiner. a. fick organiseras helt nya sysfem för kredifsäkerhefer. Dettaskulle antagligen i och för sig vara möjligt, lät vara atf def skulle faavsevärd fid, men kostnaderna skulle troligen bli mycket stora och kan infe nubedömas. Den nämnda doktorsavhandlingen ger inget svar på de svårafrågor som antytts, säkerligen i många avseenden avsevärt mycket svårare än derent lagtekniska. De konsumenfskyddsaspekfer som har samband medtraditionsprincipen, t. ex. i fråga om risken av förskottsbetalning vid köp avlös egendom utan krav på leverans i samband med betalningen, bör föranledainformationsinsatser från de konsumenfskyddande myndigheternas sida. Enligt bankföreningens uppfattning kan en översyn avfradifionsprincipen som grund för eft sakrättsligt skydd mot säljarensborgenärer infe begränsas fill en lagfeknisk översyn. Härjämte måsfe utrönaskonsekvenserna på alla berörda områden av eft sådant stort steg som en ändradordning för att skapa sakrättsligt skydd innebär. Detta måste exempelvisinrymma en genomgång av systemet för kredifsäkerhet. Eft dåligt fungerande systemför kreditsäkerheter skulle vara katastrofalf för svensk ekonomisk utvecklingoch svenskt näringsliv. Tradifionsprincipen kan således enligt bankföreningensuppfattning inte överges utan en mycket djupgående utredning. Bankföreningenutgår härvid från aft def rör sig om en lösning som kan nås endast på mycketlång sikt. Inom svenskt rättsväsende har den s. k.traditionsprincipen hävdats för uppnående av rättsskydd mot tredje man vidomsättningsköp. Reglerna är av stor betydelse för det ekonomiska livefsfunkfion. Kravet på besittning eller besiffningsövergäng finns stadfäst i efffierfal lagar och till besittningsskyddet är också kopplat ett visststraffrättsligt skydd. Traditionsprincipen är således djupt rotad i detsvenska rättsmedvetandet. Ett avsteg från principen skulle få mycketlångtgående konsekvenser och innebära förändringar på en rad olikarättsområden. Vid en jämförelse med de övriga nordiska länderna finnerman emeller- LU 1987/88: fid aft huvudprincipen är aff redan eft avtalomviss konkret sak ger omsätt- Bilaga ningsköparen skydd mof säljarensborgenärer. Här saknas således kravet på besittning och besiffningsövergäng föruppnående av eff sakrättsligt skydd. Tradifionskravet har också i på fiera områdenvisat sig otillräckligt. Sålunda har bl. a. lösöreköpsförordningen ochmöjligheten att genom registrering erhålla förmånsrätt för båtbyggnadsförskofftillkommit för atf ge köpare bättre skydd mof säljares borgenärer. Vidare harinom andra områden kravet på besittning och besiffningsövergäng ersatts medunderrättelse denunfiation om ny ägare och HD har medgivit avstegfrån kravet på besiffningsövergäng för exekufivköpare. En uppluckring av fradifionsprincipen kan alltså märkassåväl inom lagstiftningen som i praxis. De regler som ersatt kravet på fi-adifion är dock i fieraavseenden svårhanterliga och omständliga. Reglerna i lösöreköpsförordningentillämpas t. ex. inte mer än ett 20-tal gånger . Ett behov av att införa eff smidigare institut föruppnående av skydd mot fredjeman vid omsättningsköp synes dock föreligga och envidare utredning av frågan är därför motiverad. ställer sig således posifiv fill attfrågan görs till föremål för en fortsatt utredning och fillstyrker förslaget imofionen. föreningsbankers förbund (SFF) Som framgår av mofionen och av avhandling,Kredifsäkerhet i lös egendom s. 747, har fradifionsprincipen för överlåtelse avlösören då och då ifrågasatts både i äldre och ny rätfslifferafur. Def kan dockkonstateras aft fraditionskravef vid överlåtelser utvecklats i praxis sedanlång fid tillbaka och är djupt rotat i def svenska rättslivet. Vad avserkreditväsendet så bygger t. ex. förefagshypoteksinsfifufet på principen. SFFanser aff denna ordning infe bör rubbas utan aft alla dess konsekvenseringående utredes. SFFs inställning är aft de problem som motionären far upp börkunna lösas på eff enklare sätt än genom en ändring av fradifionsprincipen, t.ex. genom en bred upplysning fill konsumenterna. Det är infe möjligt aff med t. ex. en hemförsäkringförsäkra sig mot risken aft infe utfå köpt men hossäljaren kvariämnad egendom ifall säljaren går i konkurs eller blir föremålför utmätning. (Se t. ex. yttrande 1986-04-30Dnr 85/R 1663.) Försäkringsvillkoren och försäkringsgivarens reglering avskador uppkomna på köpt men hos säljaren kvariämnad egendom kan sägas ha utformatsmed utgångspunkt i traditionsprincipen. Sålda varor färdiga för leveransomfattas således i regel av säljarens företagsförsäkring. I vissa fall kan ävenköparens hemförsäkring ersätta skadehändelser på egendom som 26 denne harhos säljaren/rörelseidkaren. Ersättningsbeloppen är i regel dock begränsadeoch vid sföldskador förutsätts i princip aft köparen lämnat LU 1987/88:1egendomen till rörelseidkaren/säljaren för förvaring, reparation eller an- Bilaga nan åtgärd för att ersättning skall kunna utgå. Den konkurrens om försäkringsersättningen som kan uppståmed anledning av aff t. ex. säljaren går i konkurs efter skadehändelsen men föreutbetalningen av försäkringsersättningen är ett allmänt förmögenhetsräftsligfspörsmål och medför frän försäkringssynpunkt inte några särskilda problem. Omersättning skall utgå ur säljarens försäkring utbetalas denna ersättningsåledes till konkursboet med hänvisning till traditionskravet och atfförsäkringsersättningen kan sägas träda in i stället för den skadade egendomen. Sammanfattningsvis kan sägas att def frånförsäkringssynpunkt infe har framkommit något direkt behov av att ändra påfradifionsprincipen. vill emellerfid infe motsätta sig aff enöversyn sker av de sakrättsliga regler som behandlas i motionen. En sådanöversyn bör dock vara förutsättningslös och allsidig. har anpassat ersättningsreglerna i försäkringsvillkorenfill gällande förmögenhetsrätt. Tradifionsprincipen har infe medfört någrasvårigheter ur försäkringssynpunkt. En översyn av reglerna om sakrättsligtskydd mof säljarens borgenärer är således inte påkallad ur försäkringssynpunkt.Folksam har dock infe någon erinran mof att en sådan översyn görs. Besittningsrätten har en stark ställning isvensk räff. Emellerfid framstår den som alltmer otidsenlig. Inte minst inom näringslivet vars förhållanden bara ytligtberörs i motionen ställer fradifionsprincipen fill problem. Def går heltenkelt infe fill sä som fradifionsprincipen förutsätter nu för fiden. Kontantbetalning, handslag och tradering hör till undantagen vid köp och försäljning,i vart fall beträffande handelsköp. Än sker förskottsbetalningar för vilka köparen harbristande säkerhet. Än har underleverantörer besittning fill maskiner ochverktyg som betalats av beställaren. Än och def är väl det vanligaste skerbetalning mot faktura i efterskott; äganderättsförbehåll tillerkänns sällanverkan, vilket främst beror på svensk rätts strikta fasthållande avfradifionsprincipen. Svenskt näringsliv torde ha mycket att vinna omtraditionsprincipen ersattes av konfraktsprincipen. I def allmänna rättsmedvetandethar nog redan def skiftet ägt rum. Att konfraktsprincipen väl låter sig infogas i eff modernträttssystem visar såsom motionären påpekar en blick på ufiändskarättsordningar. Emellerfid är fradifionsprincipen en tung, centralrättsprincip. Endast efter en allsidig belysning av konsekvenserna bör denöverges. Om än ingen västerländsk stat tillämpar ett så oryggligtkrav på tradering som är tradifionsprincipen dock inte främmande iufiändska räffs- ordningar.Hänsyn måsfe fas framför allt till övriga nordiska länder. Den LU1987/88:1 nordiska rättslikheten bör infe äventyras. Grossistförbundef tillstyrker sammanfattningsvis enallsidig utredning om möjligheterna att i svensk rätt frängätradifionsprincipen. Utredningen bör dock ges vidare direktiv än vad somframgår av motionärens hemsfällan. Organisationen har i detta ärende samråft med . Vi ansluter oss helt till deras yttrande och tillstyrker afffrågan blir föremål för utredning. vill sammanfattningsvis tillstyrkamotionen. Traditionsprincipen, som slog igenom i vårt land på1920-falef, är väl förankrad i svensk rätt och förefaller också varaaccepterad av den tongivande juridiska doktrinen. Principens upprätthållandeanses ha en del praktiska fördelar bl. a. frän processekonomisk synpunkt.Sålunda förmodas kravet på tradition begränsa antalet tvister och svårbedömbarasituationer. Principen är emellerfid stelbent och dess fillämpning kansom framgår av motionen leda till stötande resultat. I en konfiikf mellan enköpare som ännu infe fått varan i sin besittning och säljarens andra borgenärergynnar principen de andra borgenärerna pä köparens bekostnad. Någon form avavvägning måsfe naturligtvis göras mellan olika borgenärsinfressen. Detförefaller emellerfid inte vara rätfspolifiskt motiverat atf låta köparens intressestå fillbaka i den angivna situafionen. tillstyrker atf en översyn görs av deregler som gäller på området. I första hand bör undersökas om en köpare som ärkonsument skall, på grund av tradifionsprincipen, behöva stå tillbaka försäljarens andra borgenärer när dessa är näringsidkare, exempelvis producentereller andra säljare i eft tidigare led. Frågan kan ställas om inte dessa genomsin intressegemenskap med den aktuelle säljaren, när också denne är näringsidkare,har eft visst ansvar för att konsumentens förlust minimeras, ifall säljareninte förmår fullgöra sina förpliktelser. Enligt domareförbundefs mening bör närmare övervägas affinföra en bestämmelse enligt vilken ett avtal om konsumentköp tillerkännssakräftslig giltighet mot säljarens borgenärer. Det kan visserligen behövasregler som hindrar aff otillbörliga säkerhefsöverlåtelser och skentransaktionerkommer till stånd till nackdel för borgenärerna. Behovet av sådana reglerförefaller dock mindre vid just konsumenfköp än vid kommersiella köp. Föreningen anser infe aff bärande skäl finns för atföverge nu gällande fradifionsprincip till förmån för en avfalsprincip när def gäller köparens skydd mof säljarens borgenärer. Tradifionsprincipen är en i fast rotadrättsprincip, som infe utan LU 1987/88:1 sfarka skäl bör ändras. I sittbetänkande med förslag fill följdlagstiftning fill Bilaga utsökningsbalken,Utsökningsrätt XIII (SOU 1974:55), fog lagberedningen på sin fid upp frågan(betänkandets. 206 fOoch föreslog t. o. m. aff lösöreköpsförordningskulle upphävas. höll man fast vid tradifionsprincipen, somföreslogs bli kodifierad i särskild lag. Efter remisskritik ledde dock dettaförslag inte fill lagstiftning. I betänkandet redogjorde lagberedningenutförligt för tradifionsprincipens tillkomst och vidare historik. Att ersätta traditionsprincipen med en avtalsprincipkommer enligt föreningens bedömning atf leda fill allvarligatillämpningssvårigheter. Nuvarande regler är enkla aft tillämpa. Omavfalsprincipen skall fillämpas vid utmätningsförräffningar, kommerkronofogdemyndigheten aff få bedöma trovärdigheten av olika former avöverlåtelseavtal, när den egendom som uppges vara överlåten står kvar i gäldenärensbesittning. Redan lagberedningen konstaterade atf den i övriga nordiska ländertillämpade avfalsprincipen var förenad med svårlösta tillämpningsproblem(betänkandet s. 229 och 266 fO. Även om föreningen anser att tradifionsprincipen även i fortsättningenskall vara huvudregeln, finns det samfidigt behov för köpare aft kunna skyddasig, om egendomen står kvar i gäldenärens besittning. Detta gäller särskilt förköpare av båtar, vilka ofta efter ett köp vinterförvaras hos säljaren. Vidareförekommer def ofta att lösegendom säljs fill finansbolag som därefter hyr utegendomen till säljaren. Denna väg atf "låna pengar" på sinlösegendom (s. k. sale- and lease-back) ger inget sakrättsligt skydd mofsäljarens borgenärer. En legitim möjlighet för köparen aft skydda sig mofsäljarens borgenärer måste därför finnas. Föreningen föreslår därför atf 1845års lösöreköpsförordning moderniseras. Detta kan ske på så sätt, aftköpeavtalet inges till kronofogdemyndigheten för registrering, varefter dennamyndighet ombesörjer kungörandet av köpet. Aft uppvisa köpeavtalet också hostingsrätten finner föreningen vara ett onödigt moment som med fördel kanavskaffas. Då publicifefsprincipen inte utan vidare kan frångås, mäste dock eftfortsatt kungörelseförfarande övervägas sä aff detta kan bilda utgångspunkt förklandertalan, återvinning etc. Föreningen framhåller att den ställer sig bakommotionärens synpunkter och tankegångar och understryker behovet av en snaröversyn av de sakräftsliga reglerna om köparens skydd mot säljarensborgenärer. Orsaken till atf föreningen far upp denna fråga är affproblemet har aktualiserats inom sågverksbranschen. har ett antalsågverk på grund av bl. a. försämrade konjunkturer blivit försatta i konkurs.Def har förekommit aff förskoffsbetalda varor blivit indragna i konkursmassanoch köparna drabbats svårt. a. en trävarugrossist gjort enförlust på ca 1,3 miljoner när en tingsrätt underkänt företagefs krav aff fråndef konkursdrabbade sågverket få uf sina i förskott betalda, märkta och iprincip avskilda varor frän sågverket. Isammanhanget bör def framhållas aft lagstiftarna insåg att skogsbruketoch skogsindustrin borde medges lättnader i fråga om LU 1987/88:1traditionsprincipen och införde därför lagen (1944:302) om köpares rättfill Bilaga märkt virke. Def har emellerfid visat sig att lagen ärsvårtolkad och att den, har gett upphov fill tvister. Föreningen delar motionärens uppfattning att rådanderättspraxis på området synes strida mot def allmänna rättsmedvetandet ochuttalar förhoppningen om aff lagutskottet måtte stödja hans förslag.