bet · GB01JuU30 · 1987-12-31 00:00:00 — I anledning av skrivelse hemställderikspolisstyrelsen att regeringen medgav att outnyttjade lönemedel för 100vakanta polismans-tjänster vid polismyndigheten i fick utnyttjas inomden s. k. medelsramen, att kostnader för polismyndighetens fordon för skydds-och bevakningsuppgifter fick belasta en förslagsvis betecknad anslagspost, attrikspolisstyrelsen tilldelades ytterligare medel för inköp av fordon, att endiskussion tas upp rörande löne- och anställningsvillkor för personal vidmyndigheten samt an den ges medgivande att utnyttja ytterligare 135 000 timmarför betald övertid. Enligt skrivelse fanns det iStockholms polisdistrikt minst 100 "reellt" vakantapolistjänster. Förhållandet uppgavs vara en följd av den generella minskningenav antalet polismän som blivit ett resultat av låg aspirantantagning, bortfallav arbetskraft på grund av sociala ledigheter m.m. och övergång tillnyinrättade fasta polismanstjänster i andra distrikt, varav en stor del iStockholms län. Av preliminära uppgifter från ombrott som kommit till polisens kännedom framgår att def i helariket anmäldes 1 050 000 brott, vilket är 17 000 fler än året innan. Brottsökningenunder är större i storstadsområdena jämfört med övriga landet.Störst har ökningen varit i () jämfört iStorstockholm, i och i övriga riket. I en frågestund i och iinterpellationsdebatter och harjustifieministern redogjort för vilka åtgärder regeringen ämnar vidta medanledning av den ansträngda situationen vid polismyndigheten i (sesnabbprotokoll från riksdagsdebatterna 1987/88:51 s. 1 ff, 54 s. 1 ff och 91s. Justitieministern konstaterar att polisen i , liksom polisen iövriga delar av , har ett bekymmersamt personalläge då mångapoHstjänster är obesatta. Mot denna bakgrund påpekar justitieministern attpolismyndigheten i inlett ett arbete för att förändra och förbättraarbetsmetoder och organisation. Därmed torde också personalsituationen pålängre sikt förbättras. Eftersom mera omedelbara åtgärder behövs måste emellertid,enligt justitieministern, polismyndighetens ansträngningar stöd- JuU 1987/88:30jas av insatser från statsmakterna. Då det bl. a. behövs tillskott av nyafordon för att den tillgängliga polispersonalen skall kunna utnyttjas effektivthar regeringen föreslagit att på tilläggsbudget för innevarandebudgetår anvisa 13 milj. kr. för inköp av bilar. Avsikten är att bilarna främstskall användas i . Detta bör enligt jusfitieministern lösaen del av problemen. Enligt justifieministern bör polispersonalen också kunnautnyttjas effektivare om poliserna avlastas arbetsuppgifter som inte kräver denkompetens som följer av polisutbildning. Sådana arbetsuppgifter bör i ställetläggas på administrafiv personal. Mot denna bakgrund har i åretsbudgetproposition medel till 150 nya administrativa tjänster beräknats förpolisväsendet. För att förbättra läget i redan underinnevarande budgetår har regeringen dessutom vid regeringssammanträde den 24mars 1988 beslutat att medel motsvarande 60 polismanstjänster skall fåanvändas för administrafiva göromål vid främst polismyndigheten i . Utskottet konstaterar sålunda att regeringen är välmedveten om den ansträngda situafionen vid polismyndigheten i ochredan har vidtagit flera åtgärder. Det bör också enligt utskottets meningankomma på att göra ytterligare ansträngningar för att kommatill rätta med situationen inom polisverksamheten inom hela län.Någon anledning för att ytteriigare uttala sig i frågan föreliggerdärför inte såvitt gäller fråga om resursfilldelning till Stockholmspolisen.Utskottet avstyrker därför bifall till motionerna Ju203, Ju210 och Ju229 idenna del. Såvitt gäller önskemålet i motion Ju225 om införande avanställningsstopp i andra polisdistrikt för att komma till rätta med problemetinom vill utskottet hänvisa till attrikspolisstyrelsen tagit inifiafiv till överläggningar mellan arbetsmarknadensavtalsparter för att generellt sett lösa problemet med bristen påpolispersonal. I fråga om utnyttjande av frigjorda lönemedel får önskemålet imotion Ju225 anses tillgodosett genom regeringens ovannämnda beslut den 24 mars1988. Utskottet avstyrker därför bifall fill mofion Ju225 i denna del. Beträffande önskemålet i motion Ju210 om en organisationmed decentraliserat beslutsfattande och lokal områdesanknytning vill utskottetanföra följande. I sitt slutbetänkande (SOU 1985:62) Inriktning avpolisverksamheten redovisar polisberedningen förslag till hur man genomorganisatoriska och andra åtgärder kan åstadkomma att polismyndigheternassamlade resurser utnyttjas mer effektivt. Beredningens förslag redovisas iföregående års budgetproposifion (prop. 1986/87:100, bil. 4, s. 35 ff). Beredningen redovisar sina grundläggande överväganden omvad som bör avses med en effektiv polisverksamhet. Beredningen konstaterar idenna del att man när det gäller att definiera begreppet effektivitet i denoffentliga förvaltningen numera mer än tidigare synes betona myndigheternasroll i förhållande till medborgarna. Enligt beredningen bör effektiviteten förpolisens del bedömas mot bakgrund av vad de boende och andra verksamma i ettpolisdistrikt anser vara väsenfiigt för dem. tefsbegreppmåste kunna inrymmas även sådana mer svårmätbara effekter JuU 1987/88:30 somallmänhetens upplevelser av polisens förmåga och av trygghet för egen del. Medutgångspunkt i ett efter dessa linjer definierat effektivitetsbegrepp kompolisberedningen fram fill tre grundläggande principer för polisarbetet,nämligen samspelet mellan polis och allmänheten, servicen mot allmänheten ivissa hänseenden samt polisens synlighet. Samspelet borde enligt beredningen innebära ett ökatinformationsutbyte mellan polisen och allmänheten liksom en bredare och djuparekontakt mellan polis och samhället i övrigt. Samspelet kunde utvidgas genom insatserav de förtroendevalda i polisstyrelsen och inom lokala organ för detbrottsförebyggande arbetet. Synlighetsaspekten innebär att polisen i störreutsträckning skall sättas in i sådan verksamhet som uppmärksammas avallmänheten. Enligt beredningen bör den allmänpreventiva övervakningen från bilersättas med polismän med områdesansvar och en tjänst som bygger påfotpatrullering. Justitieministern redovisade sin inställning tillberedningens förslag budgetproposition (prop. 1986/87:100, bil. Enligt vad där uttalades ligger det i första hand påmyndigheterna att självständigt och med utgångspunkt i den egna verksamheten tatill vara polisberedningens olika förslag om den närmare utformningen avverksamheten. Med hänsyn till att ett av de grundläggande syftena med polisreformenhar varit att minska den centrala styrningen av polisverksamheten till förmånför en ökad handlingsfrihet på de lokala och regionala planen bör nämligen,ansåg justitieministern, statsmakterna inte lämpligen ta uttrycklig ställningtill de olika detaljfrågor som aktualiseras i betänkandet. Avslutningsvisbetonade justifieministern sin avsikt att noga följa hur polisväsendetanpassar sig till morgondagens krav och hur bl. a. de redovisade principernavinner tillämpning i praktiken. Genom en ändring i polisförordningen har regeringenuttryckligen föreskrivit att polisen i sin verksamhet skall uppmärksamma ochbeakta de ovan nämnda principerna om service, ökat samspel och synlighet (1kap. 3 § polisförordningen 1984:730). På grundval av de förslag som polisberedningen har lämnati fråga om s. k. delegering av arbetsuppgifter har en annan ändring ipolisförordningen genomförts. Den tidigare ordningen innebar att regeringen ochrikspolisstyrelsen genom detaljerade och långtgående bestämmelser styrdearbetsfördelningen inom polismyndigheterna. Den nya ordningen innebär däremotatt de lokala myndigheterna på eget ansvar och med utgångspunkt i den egnaverksamheten får långtgående befogenheter att fördela arbetsuppgifter mellanolika tjänstemän och arbetsenheter inom myndigheten. Därmed är det möjligt atti större utsträckning använda polispersonal för rent polisiära uppgiftersamfidigt som den administrativa personalen vid polismyndigheterna gestillfälle till nya och mer stimulerande arbetsuppgifter. Av det som redovisats ovan framgår att det genompolisreformen be slutats en ny organisation för polisväsendet med decentraliserat besluts fattande och lokal anknytning. Ändringarna har trätt i kraft och justitieministern har uttalat sin avsikt att följa den nya inriktningens till ämpning. Utskottet vill för sin del framhålla att det är angeläget att man i 21 arbetet påatt förverkliga den nya ordningen noga prövar de tankar som JuU 1987/88:30utvecklats av polisberedningen. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifallfill motion Ju210 i denna del. Lönetillägg och yttre befäl 1 motion Ju212 föresläs ett uttalande av tillförmån för lönetillägg för poliser som tjänstgör inom . För tjänstgöring inom vissa polisdistrikt istorstadsregionerna och andra större städer utgår efter avtal mellan berördaparter på arbetsmarknaden olika lönetillägg. Lönetilläggen varierar i storlekmellan olika typer av tjänstgöring. För pafmllering utgår t. ex. viss högreersättning än för annat arbete. Frågor om löner och andra anställningsförmåner ärangelägenheter som det ankommer på avtalsparterna på polisområdef att handläggainom ramen för sedvanliga avtalsförhandlingar. Enligt utskottets mening finnsdef inte anledning för att göra något uttalande i den fråga somaktualiseras i motion Ju212. I motion Ju224 förordas att tjänster som s. k. yttre befälskall inrättas i de polisdistrikt där sådana tjänster saknas. Yttre befäl finns i vissa polisdistrikt för atf leda defyttre polisarbetet. 1 den nya polisorganisationen har - som angetts -myndigheterna möjligheter att i stor utsträckning själva bestämma hurverksamheten vid myndigheten skall organiseras. Formerna för hur ledningen avdet yttre polisarbetet skall bedrivas är en fråga som det ankommer påpolismyndigheten själv att avgöra. Något sådant uttalande som föreslås i motion Ju224 ärenligt utskottets mening inte erforderligt. I detta avsnitt behandlar ufskottet ett antal motioner sompå olika sätt förordar ett ökat kommunalf engagemang i polisverksamheten ellereljest berör förhållandet mellan kommunerna och polisen. Def gäller motion Ju207vari begärs aft kommunala parkeringsvakter skall ta del i brottsbekämpning,motion Ju208 som efterlyser en gatupolis för ochmotion Ju215 som förordar hasfighetsövervak-ning. Det gäller ocksåmotion K605 vari föreslås att de lokala polisstyrelserna skall jämställas medkommunala nämnder och styrelser i syfte att åstadkomma ett ökat kommunaltinflytande över den lokala polisverksamheten. I sammanhanget tas också uppmotion Ju209 om arvodet till suppleanter i polisstyrelse och motion Ju211 ommedborgarvittnen i polisverksamheten. Liknande frågor tas också upp i motionJu210. Bakgrund , JuU 1987/88:30 var polisverksamheten i princip enangelägenhet som åvilade varje särskild kommun inom sitt område. I kommuner somutgjorde eget polisdistrikt sköttes polisfrågorna av de kommunala organen påsamma sätt som övriga kommunala angelägenheter. När flera kommuner ingick i ettpolisdistrikt fanns det olika former för samarbete dem emellan, bl. a. kommunalförbund.Vid sidan av den vanliga kommunala polisverksamheten fanns andra slag avpolisverksamhet, t. ex. reservpolis, ordningsstatspolis och kriminalstatspolis. Frågan om ändrat huvudmannaskap för polisväsendet hadeövervägts och utretts länge, både före och efter . Beslut omförstatligande fattades av och genomfördes med verkan fr. o.m. 1962:148, SU 1962:183, prop. 1964:100, SU1964:114). Bland de skäl som låg bakom beslutet kan här kortfattatnämnas några. Polispersonalens numerär och utrustning uppvisade storavariationer även vid jämförelse mellan distrikt som hade tämligen likvärdigarbetsbörda. De lokala polischeferna var i stort sett bundna av kommunalmedelsanvisning för aft kunna genomföra sina uppgifter. Kommunernas kostnaderför polisverksamheten hade ökat på ett sätt som på kommunalt håll hade ingivitbetänkligheter. Antalet polisdistrikt - som genom reformen nedbringades från585 till 119 - ansågs vara för stort för atf det skulle kunna åstadkommasarbetsdugliga poliskårer; för att nå detta syfte krävdes så stora polisdistriktatt man måste radikalt gå ifrån den primärkommunala indelningen. Med hänsyn fill vikten av att upprätthålla kontaktenmellan kommunerna och polisorganisationen inrättades samfidigt kommunalapolisnämnder med rådgivande funktioner. I syfte att stärka det kommunala inflytandet och ökaallmänhetens insyn i polisverksamheten ombildades polisnämnderna fr. o. m. den 1januari 1973 till polisstyrelser. Polisstyrelserna gavs beslutanderätt i vissafrågor (prop. 1971:173, JuU 1971:1). Denna utveckling har gått vidare, och i samband med 1985års polis reform har polisstyrelserna förvandlats från att vara i huvudsak rådgivande organ till att vara i egentlig mening styrande organ för polisen. Polisstyrelse fattar nu beslut bl. a. om den långsiktiga fördelningen och användningen av resurserna inom distriktet liksom i viktigare frågor om organisation och verksamhetsplanering. Polisledning i det särskilda fallet hör däremot infe till polisstyrelsens uppgifter. Polisstyrelsen består av polischefen (och bi trädande polischefen) samt det antal valda ledamöter, lägst sex och högst fio, som bestämmer. Dessa ledamöter väljs av kommunfull mäktige om polisdistriktet omfattar endast en kommun och annars av . För de valda ledamöterna skall lika många suppleanter väljas. De som utses genom val bör väljas så att erfarenhet av verksam het blir företrädd som det bör beaktas att de olika delarna av polisdistriktet och om möjligt alla kommuner i distriktet blir representerade (prop. 1983/84:89, JuU 1983/84:16, prop. 1983/84:111, JuU 1983/84:27). Kommunaliseringav polisverksamheten JuU 1987/88:30 Vad först gäller önskemålet i motion K605 om ett ökatkommunalt inflytande över den lokala polisstyrelsen kan utskottet i och försig hysa förståelse för de synpunkter som ligger bakom önskemålet. Emellertidkan utskottet inte finna skäl aft förorda en annan ordning i detta hänseende änden som i politisk enighet beslutats i samband med poHsreform.Utskottet noterar atf ett tillgodoseende av motionärernas tankar för övrigtskulle kunna komma i konflikt med de av fastlagda principerna föruppgiftsfördelningen mellan polisstyrelsen och polischefen, vilka bl. a.innebär atf de frågor som gäller polisledning i särskilt fall exklusivt hörtill polischefens kompetensområde. Vad härefter gäller de principiellt mera vittgåendeförslagen i motionerna Ju207, Ju208 och Ju2l5 om brotfsbekämpande uppgifter förkommunala parkeringsvakter, om gatupolis och om trafikövervakningvill utskottet först slå fast att det i princip endast tillkommer polisen attupprätthålla ordningen på allmänna platser. I 2 § 2 polislagen (1984:387)föreskrivs att def hör till polisens uppgifter att övervaka den allmännaordningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när sådana harinträffat. I linje med vad utskottet tidigare uUalaf (JuU 1985/86:19 s. 18)anser utskottet atf det infe kan komma i fråga att överväga en ordning somskulle kunna innebära ett avsteg från denna princip. Härtill kommer att ettgenomförande av motionsförslagen också skulle innebära ett frångående av degrundsatser som beslutet om polisväsendets förstatligande vilar på, något somutskottet inte kan tillstyrka. Efter det sagda vill emellertid utskottet i anslutningtill uttalanden i motionerna uttrycka sin oro över den bristanderegelefterlevnaden - inte minst på trafikområdet. Som utskottet tidigareuttalat (JuU 1986/87:23 s. 19) får dock problem av detta slag lösas inom ramenför det ordinarie prioriteringsarbetet inom varje särskilt polisdistrikt; Idetta hänseende är budget- och planeringsarbetet inom de lokalapolisstyrelserna av väsentlig betydelse. Utskottet vill härtill understrykabetydelsen av vad justitieministern framhåller i budgetpropositionen (s. 45)om aft kontrollen av fordons-hastigheten måste prioriteras. Med dessa uttalanden avstyrker utskoftet bifall tillmotionerna Ju207, Ju208, Ju215 och K605. Arvode till suppleant i polisstyrelse Med hänvisning till uppgifter om ordningen i kommunalasammanhang efterlyses i motion Ju209 sådan ändring att arvode skall utgå tillkallade och deltagande resp. närvarande suppleanter i polisstyrelse.Motionärerna utgår från att arvode fill suppleant utgår endast i fall därordinarie ledamot inte tjänstgör. Önskemålet om ett breddatförtroendemannainflytande förs också fram i motion Ju210. Frågan om bl. a. ersättning åt suppleanter i statligastyrelser eller nämnder i fall då en suppleant inte tjänstgjort i ordinarieledamots ställe behandlades av . Enligt vederbörande utskottborde saken närma- reövervägas inom regeringen (KU 1976/77:11, rskr. Därefter har ut- JuU1987/88:30 färdatsförordningen (1977:625) om information till ersättare i statliga Där föreskrivs bl. a. att ersättare bör underrättas om sammanträdenoch de ärenden som skall tas upp. vidare,där så bedöms lämpligt, ersättare kallas till sammanträde även om ordinarieledamot inte har förfall. Denna möjlighet bör särskilt beaktas a. dåersättare besitter särskild sakkunskap och då ersättares närvaro av annat skälär önskvärd men ej nödvändig. Den närmare regleringen av arvodes- och ersättningsbeloppm.m. för uppdrag inom de olika departementens verksamhetsområden sker i principårligen genom särskilda regeringsbeslut. Enligt nu gällande beslut (den 20 juni1984, , och , ) utgårarvode med . för sammanträdesdag till suppleant för vald ledamot ipolisstyrelse. Enligt generella bestämmelser beslut får en suppleanteller en ersättare för ledamot arvode för han tjänstgör i ställetför ledamoten. Detsamma gäller när han efter särskild kallelse deltar i eftsammanträde. Som framgår av den nu lämnade redogörelsen ger dennuvarande regleringen möjlighet att kalla - och följaktligen arvodera - ensuppleant till sammanträde med polisstyrelse även om ordinarie ledamot inte harförfall. Vägledande för när så skall ske är föreskrifterna i 1977 årsförordning; dessa får enligt utskottets mening självfallet ställas i relationbåde till vikten av de ärenden som förekommer i polisstyrelsen och fillbetydelsen av en bred förankring i dessa sammanhang. Det sagda innebäratt det inför polisstyrelsens sammanträden noga bör beaktas värdet av att ocksåsuppleanter är närvarande. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionsönskemåleti allt väsentligt kan fillgodoses inom ramen för gällande ordning. Frågan omdet vid sidan av en generell ordning krävs en särskild reglering förpolisverksamheten får övervägas i i anslutning till pågåendeöversynsarbete. Med dessa uttalanden avstyrker utskottet bifall fill motionJu209 och mofion Ju210 i denna del. I motion Ju211 efterlyses initiativ för att utvecklaverksamheten med medborgarvittnen. 1 samband med att beslutade riktlinjerför förut nämnda polisreform skedde en lagreglering av systemet medmedborgarvittnen. Enligt den sålunda antagna lagen (1981:324) om medborgarvittnenfår en kommun i syfte atf tillgodose allmänhetens intresse av insyn ipolisverksamheten utse trovärdiga personer atf som medborgarvittnen följapolisens arbete i polisdistriktet. Som exempel på uppgifter för medborgarvittnenkan nämnas närvaro vid polisförhör och när frihetsberövade personer förs in påpolisstationerna. Lagen ger kommunerna en rått men infe en skyldighet attutse med borgarvittnen. En ordning med medborgarvittnen finns i . I andra städer, bl. a. i , har en ordning med medborgarvittnen tillämpats i varierande utsträckning. Eft tidigare utgående särskilt statsbi- 25 3 1987/88. drag förmedborgarvittnen har slopats fr. o. m. /87 (prop. JuU1987/88:30 1985/86:100 bilaga 15 s. 61, BoU 19 s. 7). Vid ställningstagande till motionsönskemålet villutskoftet såsom också skett vid tidigare tillfällen - framhålla attmedborgarvittnen kan medverka till att trygga rättssäkerheten och stärkaförtroendet för polisverksamheten samt - inte minst - vara en garanti motobefogade anmälningar mot befattningshavare inom poliskåren (se JuU 1984/85:18s. Utskottet vidhåller en positiv grundsyn fill frågan om ett vidgat brukav systemet med medborgarvittnen men konstaterar samfidigt aft def ankommer påde enskilda kommunerna att fatta beslut i saken. Med dessa uttalandenavstyrker utskoftet bifall till motion Ju21l. Möjhgheterna att upptäcka raltfyUerbter I mofion Ju221 föreslår mofionären aff det bör göras enundersökning om var rattfyllerister vanligen grips, eftersom def far alltförlång tid att genomföra blodprovningsfagningar. Motionären föreslår också atten enskild polisman själv skall få rätt atf besluta om blodundersökning. Utskottet behandlade vid förra en mofion medsamma önskemål som uttrycks i den nu aktuella (JuU 1986/87:24 s. 12, rskr.200). Utskottet påpekade då att det, för att minska tidsutdräkterna vidblodprovs tagning, infördes möjlighet för legitimerade sjuksköterskoratf förutom läkare - ta blodprov. Utskottet hänvisade också till att detpågick strävanden från statsmakternas sida för att finna ett system enligtvilket blodproven i väsentlig utsträckning skulle kunna ersättas med alkoholut-andningsprovvilket skulle minska de problem motionären påtalat. Utskottet ansåg attresurserna borde koncentreras på detta utvecklingsarbete och kunde infeförespråka en undersökning av den innebörd och omfattning som mofionärenönskade. Motionärens önskemål om atf en enskild polisman skall fårätt aft besluta om blodundersökning fick enligt utskottet i tillräcklig gradanses tillgodosett genom reglerna i 28 kap. 13 § RB. Där stadgas aft bl. a.beslut om kroppsbesiktning, som innefattar möjlighet till blodprovstagning,får beslutas av polisman om fara är i dröjsmål. Utskottet avstyrkte bifall tillmotionen. Det ovannämnda arbetet med att finna ett system för analysav alkohol-utandningsprov har , enligt ett regeringsuppdrag ,slutförts av i samråd med statens rättskemiska laboratorium,medicinsk experfis, brottsförebyggande rådet och statens provningsanstalt. Uppdragethar redovisats till regeringen i form av en rapport (RPS/RAPPORT 1987:10)Alkoholutandningsprov som bevismedel vid trafiknykterhefsbroft. har i sin rapport föreslagit attalkoholutandningsprov bör användas som rättsligt bevismedel vid misstanke omtrafiknykterhets-broft. Rapporten skall remissbehandlas . Utskoftet vidhåller sin tidigare bedömning av motionärensönskemål. Utskottet avstyrker därför bifall till motion Ju221. JuU 1987/88:30 1 mofion Ju707 begärs en noggrannare reglering än den nuvarandeav förfarandet vid ingripanden av tvångskarakfär som husrannsakan och beslag.Mofionären anser bl. a. aft ett skriftligt beslut om åtgärden borde överlämnastill den som drabbas innan åtgärden verkställs. Vidare bör def åligga den somverkställer åtgärden att legitimera sig och att upplysa den drabbade om hansrättigheter. Slutligen bör enligt motionären ett protokoll över förrättningenoch kvitto på beslagtagna föremål överlämnas innan denna avslutas. Beträffande beslag och husrannsakan gäller enligträttegångsbalken (RB) i huvudsak följande. Beslag fär enligt 27 kap. RB avse föremål som kan antas habetydelse för utredning om brott eller ha avhänts någon genom brott eller varaförverkat på grund av brott. Beslag kan också ske av föremål som på grund avsin särskilda beskaffenhet kan befaras komma till brottslig användning. Medföremål jämställs skriffiiga handlingar, som dock åtnjuter visst särskiltskydd. Beslag får förefas även om enbart böter är stadgade för brottet. Beslagfår ske såväl hos den som är misstänkt som hos vem som helst annan. Vissasärskilda inskränkningar gäller dock för brev m.m. som är i post- ellerteleverkets vård. Husrannsakan får enligt 28 kap. RB företas vid utredningom brott, på vilket kan följa fängelse, i syfte att söka efter föremål som ärunderkastat beslag eller för att utröna omständighet som kan ha betydelse förbrottsutredningen. För husrannsakan hos annan än den misstänkte krävs attsynnerlig anledning förekommer att föremål som är underkastat beslag skallanträffas eller att annan utredning skall vinnas om brottet.