bet · GB01AU7 · 1987-12-31 00:00:00 — AU 1987/88:7 Ibetänkandet behandlas elva motioner om anställningsskyddslagen. I motionernaföreslås bl.a. en översyn av lagen, én vidgning av lagens undantagskrets,förutsättningarna för uppsägning och lagens regler beträffande turordning viduppsägning, provanställhihg samt anställniiig vid arbetsanhopning. Samtligamotioner avstyrks av utskottet. hänvisas till det fortlöpandearbetsrättsliga översynsarbetet i regeringens kansli. Tillbetänkandet har fogats tio reservationer, varav sex (m), tre (vpk) och en (m,c). 1986/87:A261av () vari yrkas . ,,.,,,. 8.att beslutar att hos regeringen begära en översyn av lagen prnanställningsskydd, LAS, i enlighet med vad som anförs i motionen. 1986/87:A709av m.fl. (s) vari yrkas att hos regeringen begärförslag till sådan ändring i anställningsskyddslägen att' reglerna blir likaför utländsk och svensk medborgare vid värnpliktstjänstgöring. 1986/87:A711av m.fl. (vpk) vari yrkas 3. att hos regeringen begär förslag om; ändring i lagen omanställningsskydd som förhindrar arbetsköpare att köpa sig fria från arbetskraftoch att skadeståndsbeloppen räknas upp enligt vad i motionen anförts, 4. att hos regeringen begär förslag,om koncernansvar inomarbetsrättens område och förslag om turordningsregler enligt vad som anförs imotionen, 5. att beslutar att deltagande i strejk .aldrig får utgörasaklig grund för avsked, 6. att beslutar att lokal facklig organisation tillerkännsvetorätt vid avsked. Yrkandena 1 och 2behandlas i AU 1986/87:11. 1986/87:A715av m.fl. (fp) 4.att hos regeringen begär förslag till enhetlig definition avbegreppen arbetsgivare och arbetstagare. Motiveringen till yrkandetåterfinns i motion 1986/87:N330. 1Riksdagen 1987/88. 1986/87:A718av m.fl. (vpk) vari yrkas AU 1987/88:7 4. att beslutar att deltagande i strejk aldrigfår utgöra saklig grund för avsked. Yrkandena 1-3behandlas i AU 1987/88:8. 1986/87:A727 av m.fl. (m) vari yrkas attriksdagen hos regeringen anhåller om en översyn av 1 § lagen omanställningsskydd i syfte att undersöka behovet av en utvidgning av den s.k.frikretsen i mindre företag. 1986/87:A731 av och () variyrkas att hos regeringen begär förslag om ändradarbetsrättslagstiftning så att avskedande kan ske om en anställd på ettflagrant sätt, t.ex. genom en vild strejk, åsidosätter sina skyldigheter. 1986/87:A734 av m.fl. (m) vari yrkas 15. att hos regeringen begären översyn av effekterna av lagen om anställningsskydd i enlighet med vad somanförs i motionen, 16. att hos regeringen begären översyn av regelsystemet i lagen om anställningsskydd (1982:80) och förslagtill ändringar i syfte att åstadkomma förenklingar, 17. att hos regeringen begären översyn av arbetstagarbegreppet i lagen (1982:80) om anställningsskydd ienlighet med vad som i motionen anförts, 18. att hos regeringen begärförslag till ändring i 1 § lagen (1982:80) om anställningsskydd i enlighet medvad som i motionen anförts angående utvidgning av de kategorier som ärundantagna i lagen, 19. att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändring av lagen (1982:80) omanställningsskydd i enlighet med vad som i motionen anförts angående ändring avde s.k. turordningsreglerna, 20. att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändringar i lagen om anställningsskydd(1982:80) i enlighet med vad som i motionen anförts om saklig grund föruppsägning, 21. att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändringar i lagen (1982:80) omanställningsskydd i enlighet med vad som i motionen anförts angående anställningarvid arbetstoppar, 22. att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändringar i lagen (1982:80) omanställningsskydd i enlighet med vad som i motionen anförts angående generellaregler för sex månaders provanställning, 23. att riksdagenhos regeringen begär förslag till ändringar i lagen (1982:80) omanställningsskydd i enlighet med vad som i motionen anförts angåendemöjligheter för provanställning för vissa kategorier. Motionen behandlas i övriga delar i AU 1987/88:2, 3, 5 och8 samt AU 1986/87:18. 1986/87: A748 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen beslutar att hänvisningen till 6 § utgår i 2 §anställningsskyddslagen. 1986/87:A750 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att anta följande Förslagtill AU 1987/88:7 Lag omändring i lagen (1928:80) om anställningsskydd Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1982:80) omanställningsskydd skall erhålla följande lydelse. Dennalag gäller arbetstagare i allmänhet eller enskild tjänst. Från lagens tillämpningundantas dock: 1.arbetstagare som med hänsyn till arbetsuppgifter och anställningsvillkor fåranses ha företagsledande eller därmed jämförlig ställning, 2.arbetstagare som tillhörarbetsgivarens familj, 3.arbetstagare som äranställda för arbete i arbetsgivarens hushåll, 4.arbetstagaresom har anvisats beredskapsarbete, skyddat arbete eller arbete i ungdomslag, 5.arbetstagaresom med hänsyn till arbetsuppgifter och anställningsvillkor får anses ha annanchefs- eller specialistbefattning, om berörda arbetstagare och arbetsgivareträffat överenskommelse om att lagen inte skall gälla och att arbetstagaren istället skall vara tillförsäkrad minst sex månaders uppsägningstid med bibehållnaanställningsförmåner. Dennalag träder i kraft . 1986/87:A751av m.fl. (c) vari yrkas 5.att hos regeringen begär förslag om ändring i anställningsskyddslagenavseende former för provanställningar i enlighet med vad som anförs i motionen. Övrigadelar av motionen behandlas i AU 1986/87:18 samt AU 1987/88:5 och 8. Anställningsskyddslagen(1982:80), ofta förkortad LAS, omfattar i princip alla arbetstagare i såvälallmän som privat tjänst. Endast ett fåtal kategorier arbetstagare ärundantagna. Ilikhet med den ordning som gäller för andra arbetsrättsliga lagar kan det genomkollektivavtal fastställas regler som medför avvikelser från anställningsskyddslagensbestämmelser. De grundläggande bestämmelserna om skydd för arbetstagarna ärdock tvingande, dvs. de kan inte sättas ur spel genom avtal. Lagenutgår från att anställning tills vidare är den normala anställningsformen.Tidsbegränsade anställningar får endast ske med stöd av regler i lagen eller ikollektivavtal. De fall som avses i lagen är tidsbegränsade anställningar pågrund av "arbetets särskilda beskaffenhet" samt vikariat, praktik-och feriearbeten och tillfälliga arbetstoppar. Tidsbegränsade anställningar fårvidare beredas arbetstagare som antingen väntar på att börja värnplikts- ellermotsvarande tjänstgöring eller har uppnått pensionsåldern. Slutligen ger lagenmöjlighet till provanställning . En anställning tills vidare upphör genom att den sägs uppav arbetsgivaren 1987/88:7 eller arbetstagaren. En tidsbegränsadanställning upphör utan uppsägning när anställningstiden löper ut eller arbetethar slutförts. I vissa fall - det gäller bl.a. vid provanställning- skallarbetsgivaren i förväg lämna besked om att anställningen inte kommer attfortsätta. För uppsägning från arbetsgivarens sida krävs sakliggrund. Motsvarande krav ställs inte för de besked som lämnas när tidsbegränsadeanställningar inte skall fortsätta. När det gäller begreppetsaklig grund finnstvå typfall med olika rättsverkningar och procedurregler. Det ena fallet ärarbetsbrist, det andra är uppsägning på grund av en arbetstagares personligaförhållanden. I det senare fallet skall skälen vara starka. Ännu starkare skallskälen vara om anställningen skall upphöra genom avskedande med omedelbarverkan. Avskedande får tillgripas enbart i mycket allvariiga fall. Oavsett om en uppsägning sker på grund av arbetsbristeller arbetstagarens personliga förhållanden krävs att arbetsgivaren först har prövat möjligheter na till omplacering. I annat fall anses det inte föreligga saklig grund för åtgärden. ...:..-. Vid uppsägning från arbetsgivarens sida skall iakttasvissa uppsägningstider. Dessas längd är beroende av, arbetstagarens ålder. Förarbetstagare under är uppsägningstiden en månad, för dem som fyllt 25 , etc. Längsta uppsägningstid är ochgäller arbetstagare som är eller äldre. Det är att märka att omanställningen pågått är uppsägningstiden oavsett åldern enmånad. För en arbetstagare som vill sluta siri anställning är uppsägningstidenockså en månad. Vid uppsägning på grund av arbetsbrist skall fastställasen turordning där huvudprincipen är att den som senast anställts blir den somfår gå först. En tillsvidareanställd arbetstagare söm har sagts upp pågrund av arbetsbrist har företrädesrätt till återanställning. En motsvarandeåteran-ställningsrätt gäller för arbetstagare som haften tidsbegränsad anställning. Oriktiga uppsägningar och avskedanden kan ogiltigförklarasav domstol. De kan också leda till att arbetsgivaren åläggs att betalaskadestånd. De lokala fackliga organisationerna har medinflytandegenom rätt till insyn i och överläggningar om arbetsgivarens beslut beträffandeuppsägningar, avskedanden och permitteringar. Slutligen föreskriver lagen att arbetstagare sornpermitteras har rätt till lön och andra anställningsförmånersom omarbetstagaren hade fått behålla sina arbetsuppgifter. Denna rätt inträdernumera från första permitteringsdagen enligt en ny regel soin antogs hösten,1984 med att statsbidrag infördes till arbetsgivarnas kostnader förpermitteririgslöner. Utskottet .,- , Den nuvarande lagen, vars huvudsakliga innehåll beskrivitsovan, tillkom (prop. 1981/82:71, prop. 90, AU'11). Lagen byggde påerfarenheter av bl.a. en lag . översynav anställningsskyddslagen AU 1987/88:7 I motion 1986/87: A734 av m.fl. (m) anförsbl.a. att LAS är ett hinder för framför allt småföretagen att anställa nypersonal. Arbetsgivarna är rädda för att anställa någon som de inte är heltövertygade om är lämplig för arbetsuppgifterna och kan förväntas smälta in iföretagets miljö. Också de som redan är anställda har blivit obenägna attflytta till en ny arbetsplats, eftersom de då förlorar den plats de hade iturordningen enligt LAS. Rörligheten på arbetsmarknaden och därmedinlåsningseffekterna har därmed ökat. I motionen framhålls vidare att arbetsmarknaden har delatsupp i dels en överstabil del, där den enskilde av trygghetsskäl inte vågar bytaarbete, dels en instabil del utan trygghet. Utvecklingen har också medfört attvi fått en helt ny kategori arbetstagare som år arbetar utan någon somhelst trygghet och som tvingas att vandra från den ena arbetsuppgiften till denandra, nämligen vikarierna. Detta gäller i synnerhet kvinnorna. Den beskrivna utvecklingen har enligt motionärerna fåttnegativa konsekvenser för såväl arbetstagare som arbetsgivare. De anställdaberövas möjligheten att etablera sig på en arbetsplats vilket skaparotillfredsställelse och går ut överkontinuiteten och kvaliteten i arbetet. Allamöjligheter att skapa väl fungerande arbetsgrupper och en arbetsgemenskap har idet närmaste omöjliggjorts. Arbetsgivarna ges inte rimliga möjligheter attorganisera verksamheten på ett effektivt sätt och därigenom svara upp mot deekonomiska kraven. På detta sätt har lagen om anställningsskydd i kombinationmed annan lagstiftning och avtal kommit att utgöra ett avsevärt hinder för attsvenska företag och förvaltningar skall kunna möta en ny tids krav. En genomgripande analys av effekterna av LAS bör därförkomma till stånd. De inlåsningseffekter, den stelbenthet och byråkrati somlagen har åstadkommit bör ersättas med regler som sätter arbetsmarknadens funktionssättfrämst som arbetstagarna garanteras ett skydd mot obillighet ianställningsförhållandet. Slutligen i detta avsnitt pekar motionärerna på att LAS ärmycket detaljerad och ålägger arbetsgivaren en rad varierande regler att följai olika situationer. Lagstiftningen förutsätter därför tillgång till juridiskkompetens. Mot denna bakgrund bör regelsystemen i LAS ses över. Frågan om en översyn av LAS tas även upp i motion 1986/87:A261 av (). Det framhålls att lagen var komplicerad redan frånbörjan vilket har medfört olika tolkningar och svårigheter vid tillämpningen.Lagen svarar mot den angivna bakgrunden inte fullt ut mot uppställda önskemål.Den bör därför enligt motionären bli föremål för en genomgripande översyn. Utskottet delar inte den negativa syn på LAS som kommertill uttryck i motionerna. Tvärtom är det utskottets bestämda uppfattning attlagen i kombination med ingångna avtal fungerar i huvudsak väl. När det gällerbehovet av förenklingar i lagen bör härutöver nämnas att denna fråga harövervägts inom regeringens kansli. Resultatet av det arbetet presenteras i deni dagarna publicerade departementspromemorian Ds A 1987:7 Objektanställningm.m. Särskild uppmärksamhet har ägnats möjligheten att 1 * I9S7/SS. förenkla deformföreskrifter i LAS som reglerar vad en arbetsgivare har att AU1987/88:7 iaktta när han vill bryta en anställning. Med hänvisning till detanförda avstyrks motionerna A261 och A734 i tillämpliga delar. LASgäller i princip alla arbetstagare. Det fåtal kategorier som undantas anges ilagens 1 §. Dit hör arbetstagare som tillhör arbetsgivarens familj eller äranställda för arbete i arbetsgivarens hushåll. Vidare undantas arbetstagare somhar anvisats beredskapsarbete, skyddat arbete eller arbete i ungdomslag.Slutligen görs undantag för arbetstagare som medhänsyn till arbetsuppgifteroch anställningsvillkor får anses ha företagsledande eller därmed jämförligställning. Imotionerna 1986/87:A734 av AlfWennerforsm.fi. (m),1986/87:A727 av m.fl. (m) samt 1986/87:A750 av ()föreslås en vidgad undantagskrets i LAS. I motion A734 anförs att avgränsningenav de kategorier arbetstagare som undantas från lagens tillämpning är för snäv.Motionärerna pekar bl.a. på de särskilda problem som kan uppstå vidrekryteringen av högt kvalificerade befattningshavare med specialistfunktioneroch föreslår en utredning av möjligheterna att vidga den krets av anställda sommed hänsyn till sina arbetsuppgifter och därmed förenat ansvar bör undantasfrån lagen eller ges ett begränsat skydd. Undantag från lagen i sin helhet börkunna medges under förutsättning av att ett särskilt avtal träffas mellanparterna. I motion A727 förs förslaget fram främst med utgångspunkt i de mindreföretagens situation. Utskottethar behandlat frågan om en utvidgning av undantagskretsen vid flera tillfällenalltsedan lagens tillkomst. Utskottet har därvid bl.a. erinrat om attantagandet av LAS innebar en precisering av undantagsreglerna somgjorde dem mer restriktiva . Detta gällde bl.a. definitionen avarbetstagare i företagsledande ställning. Syftet härmed var att ge så mångaarbetstagare som möjligt det skydd för anställningen som lagen erbjuder. Att undantanya grupper av arbetstagare från lagens tillämpning har utskottet därför ansettstå i direkt strid med de intentioner som gäller för denna lagstiftning. Dettahar utskottet inte velat medverka till. Slutligen har utskottet pekat påmöjligheten att träffa kollektivavtal om tidsbegränsade anställningar.Utskottet har samma inställning . De i sammanhanget aktuella motionernabör därför avslås. Utskottettar härefter upp två motioner som rör arbetstagarbegreppet i den arbetsrättsliga lagstiftningen. m.fl. (m) i motion 1986/ 87:A734 framhåller att begreppet har stor räckvidd även utanför arbetsrät tens område och att det är väsentligt att det finns entydiga regler för bedömningen av om en person är att betrakta som anställd eller företagare. Det anförs vidare att fackliga organisationer har en ambition att vidga arbetstagarbegreppet och att detta får vittgående konsekvenser för enskilda personer. Man erinrar om att eftersom lagreglerna är allmänt hållna överlåts åt rättspraxis att tolka arbetstagarbegreppet. Motionärerna menar därvid att arbetsdomstolen i vissa domslut givit begreppet en så vid tolkning att det kan ifrågasättas om den står i samklang med de avsikter lagstiftaren troligen hade ursprungligen.Motionärerna slår fast att en alltför vid tolkning av arbetsta- AU1987/88:7 garbegreppet medför orimliga ekonomiska konsekvenser och utgör hinderför en dynamisk utveckling. De begär mot denna bakgrund att arbetstagarbegreppeti LAS skall utredas. m.fl. (fp) efterlyser i motion1986/87:A715 en enhetlig definition av begreppen arbetsgivare och arbetstagare. Frågan om en precisering av arbetstagar- ocharbetsgivarbegreppen i den arbetsrättsliga lagstiftningen har behandlats avutskottet vid ett flertal tillfällen . Utskottet har bl.a.hänvisat till att det i förarbetena till medbestämmandelagen (prop.1975/76:105, bil. 1) angavs vissa grundläggande förutsättningar som måste varauppfyllda för att ett arbetstagarförhållande i civilrättslig mening skallanses föreligga. Förhållandet mellan parterna skall vara grundat på avtal.Avtalet skall gå ut på att ena parten skall prestera arbete för den andrapartens räkning, och den part som åtar sig att prestera arbete skall självdelta i detta. Det civilrättsliga arbetstagarbegrep-pets innehåll i övrigtbestäms i rättstilläinpningen. Avsikten var inte heller att,medbestämmandelagen skulle innebära någon principiell rubbning av den dåvaranderättstillämpningen när det gäller det civilrättsliga arbetstagarbegreppet. Utskottet anser för sin del att det saknas skäl atthärutöver göra några särskilda preciseringar av arbetstagarbegreppet. Utskottetser det som angeläget att t.ex. lagen om anställningsskydd med dess centralabetydelse för ordnade förhållanden på arbetsmarknaden har ett vidsträckttillämpningsområde. De problem som kan uppstå i tillämpningen bör det övedåtasåt rättspraxis att komma till rätta med. Med hänvisning till det anförda avstyrks motionerna A715och A734 i här aktuella delar. Saklig grund för uppsägning m.m. För uppsägning av en anställd från arbetsgivarens sidakrävs saklig grund. Arbetsbrist är en sådan grund. Uppsägning kan också göraspå grund av en arbetstagares personliga förhållanden. Då skall skälen varastarka. Ännu starkare skall skälen vara om anställningen skall upphöra genomavskedande med omedelbar verkan. Avskedande får tillgripas enbart i mycketallvarliga fall. I fyramotioner föreslås ändrade förutsättningar för uppsägning m.m. I motion 1986/87:A734 av m.fl. (m) föreslåsatt det till grund för uppsägning bör ligga en mer nyanserad avvägning avarbetsgivar-och arbetstagarintressen än som skett. Vid bedömningen böri högre grad än nu beaktas såväl arbetsgivarens som arbetskamraternasberättigade intresse av att en enskild arbetstagare inte uppträder på ettsådant sätt att arbetsresultatet eller atmosfären på arbetsplatsen försämras.Den enskildes rätt att behålla sitt arbete förutsätter att denne motsvararrimliga krav på en arbetsinsats. En avvägning bör vidare ske med hänsyn tillarbetsplatsens" storlek, verksamhetens art, tjänsteställningen m.m. I motion 1986/87:A731 av och () begärs ändringar i LAS med innebörd att avskedande kan ske om en anställdpå ett flagrantsätt, t.ex. genom en vild strejk, åsidosätter sina skyldigheter. AU 1987/88:7 I vpk-motionerna 1986/87:A711 och 1986/87:A718 föreslåsatt lagen ändras så att deltagande i strejk aldrig får utgöra saklig grund föravsked. Vidare bör lokal facklig organisation tillerkännas vetorätt vid avsked. Utskottet anser inte att det föreligger skäl att i denaktuella lagen göra några ändringar beträffande saklig grund för uppsägning.Erfarenheterna av lagen och dess tillämpning i här aktuellt avseende har såvittutskottet kunnat bedöma stämt väl överens med intentionerna bakom lagenstillkomst. Utifrån de nu gällande reglerna får det liksom ankomma pårättstillämpningen att genom ställningstaganden i konkreta fall preciseratolkningen av begreppet saklig grund vid uppsägning.I anslutning till vad ovansagts avstyrks även förslaget i motion A711 om vetorätt för den lokala fackligaorganisationen vid avsked. Motionerna A711, A718, A731 och A734 avstyrks medhänvisning till det anförda i tillämpliga delar. Utskottet tar i detta avsnitt slutligen upp tillbehandling motion 1986/ 87: A709 av m.fl. (s), i vilkenaktualiseras reglerna i LAS vid utländsk medborgares värnpliktstjänstgöring ihemlandet. Motionärerna föreslår att lagen bör ändras så att en utländskmedborgare skall ha rätt att behålla sin anställning här i landet vidvärnpliktstjänstgöring i sitt hemland. Som framhålls i motionen har en utländsk medborgare intelaglig rätt att behålla sin anställning här i landet i samband medvärnpliktstjänstgöring i sitt hemland. I allmänhet löses frågan på så sätt atten överenskommelse om ledighet träffas mellan arbetsgivaren och arbetstagaren.Under förutsättning av att tiden för ledigheten inte överstiger den normalasvenska värnpliktstiden tillämpas också i de flesta fall samma regler förutländsk medborgare som för svensk medborgare. Situationen är mer osäker för deutländska medborgare som begär ledighet för en militärtjänstgöring i hemlandetmed en omfattning som är okänd eller större än i . Huruvida saklig grundföreligger vid uppsägning i dessa fall har inte prövats rättsligt.Utskottet utgår från att man inom ramen för det fortlöpande arbetsrättsligaöversynsarbetet i regeringens kansli överväger huruvida den aktuella fråganmotiverar en ändring i LAS. Med hänvisning härtill avstyrks motion A709. Skadestånd vid ogiltigförklarad uppsägning m.m. I 39 § LAS behandlas de fall då en arbetsgivare vägrar atträtta sig efter en domstols dom som innebär att en uppsägning eller ettavskedande har ogiltigförklarats. I så fall skall anställningsförhållandetanses vara upplöst. Arbetsgivaren blir skyldig att - utöver tidigare utdömdaskadestånd - betala ett särskilt skadestånd som beräknas med hänsyn tillarbetstagarens sammanlagda anställningstid. Är mindre än fem årskall skadeståndet motsvara 16 månadslöner. på mellanfem och är skadeståndet 24 månadslöner och för ännu längreanställningstid 32 månads löner. För kortvariga anställningar finns enjämkningsregel. Vad månadslönen beträffar beräknas den efter den lön somutgick när anställningen upphörde. I motion 1986/87:A711 av m.fl. (vpk) yrkas attlagen ändras så att arbetsgivare förhindras att köpa sig fria från arbetskraft.Har en domstol ogiltigförklaratett avsked börden anställde själv kunna välja mellan AU 1987/88:7återanställning eller skadestånd. Härutöver föreslås att skadeståndsbeloppenräknas upp på sådant sätt att de får verklig betydelse. Utskottetvidhåller sin tidigare uttalade uppfattning att det inte kan vara en praktisktgenomförbar ordning att som motionärerna föreslår låta arbetstagare väljamellan skadestånd och att återgå i arbetet. Det sistnämnda skulle i sista handmedföra att arbetstagaren genom exekutiva åtgärder bereds tillträde tillarbetsplatsen. Därför har lagstiftaren stannat för den lösningen "> attom arbetsgivaren .inte böjer sig för en domstols dom och för det ekonomiskatryck som det särskilda skadeståndet utgör, får anställningsförhållandet ansesupplöst så att den ohållbara situationen kan bringas ur världen. Mot dennabakgrund anser utskottet att det inte är .påkallat med något initiativ till denföreslagna lagändringen. Inteheller vill utskottet ställa sig bakom motionärernas förslag om en uppräkningav skadeståndsbeloppen. Utskottet vill erinra om att skadeståndsbeloppen ökarautomatiskt i takt med höjningarna av lönenivåerna till följd av det särskildaskadeståndets konstruktion. Utskottet utgår emellertid från attskadeståndsbeloppens effekter är en av de frågor som är föremål för enkontinuerlig prövning i det översynsarbete av den arbetsrättsliga lagstiftningensom bedrivs inom regeringens kansli. Motion A711 i denna del avstyrks medhänvisning till det anförda. ILAS (22 §) finns turordningsregler som skall iakttas vid uppsägningar på grundav arbetsbrist. Huvudregeln är att arbetstagarnas plats i turordningen bestämsav deras sammanlagda anställningstid hos arbetsgivaren. Arbetstagare medlängre anställningstid har med andra ord företräde framför arbetstagare medkortare tid (principen "sist in - först ut"). ger högre ålder företräde. De arbetstagare som är elleräldre får dessutom tillgodoräkna sig extra anställningstid. Arbetstagare fick ett förstärkt anställningsskydd (AU1983/84:22). Då bestämdes att avtal om avvikelser från turordningen i fråga omsådana arbetstagare får tillämpas bara om den centrala fackliga organisationenger sitt medgivande.