bet · GB01LU1 · 1987-12-31 00:00:00 — om översyn av reglerna angående sakrättsligt skydd motsäljarens borgenärer 1 betänkandet behandlas en motion angåendeförutsättningarna för äganderättens övergäng vid överiåtelse av lös egendom. Motionen har remissbehandlafs. En förteckning överremissinstanserna jämte remissvaren har intagits i bilaga till betänkandet. Utskottet avstyrker motionen och utgår från aft spörsmåletom särskilda lagstiftningsåtgärder till skydd för konsumenter m. fl. fas upp avregeringen. Motion 1986/87:L801 av () vari yrkas atfriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad som i mofionen anförs ombehovet av en snar översyn av de sakräftsliga reglerna om köparens skydd motsäljarens borgenärer. Allmänt om rättsläget i Med termen sakrätt avses rätfigheter som är gällande intebara mellan parterna i eff räftsförhäilande utan också mot utomståendepersoner, dvs. Som e.xempel pä sådana rättigheter kan nämnasäganderätt till fast och lös egendom samt panträtt och andra säkerhefsrätfer.Den viktigaste delen av det sakräftsliga regelsystemet avser frågan om i vilkenutsträckning och under vilka förutsäuningar parterna i eu avtalsförhållande harskydd mot tredje man på motpartens sida vid överlåtelse eller upplåtelse av enrättighet. Betydelsen av de sakrättsliga reglerna är stor särskilt när detgäller den ena avtalspartens möjligheter aff freda sina anspråk mot denandra-parfens borgenärer vid utmätning eller konkurs som rikfar sig mot densistnämnde. Förvärvarens sakrättsliga skydd vid utmätning och konkurs hosmotparten brukar kallas separafionsrätt. Någon allmän bestämmelse om när äganderätten går över frånsäljaren fill köparen vid överlåtelse av lös egendom och köparen därmed blirsak-rättsligt skyddad finns infe i svensk lagsfiftning. Tidpunkten föräganderättens övergäng har ansetts kunna bestämmas enligt två principer. Denena (avfalsprincipen) innebär aff äganderätten övergår fill köparen i och medavtalet och den andra aff äganderätten går över först genom tradition, dvs. I 1987/88. dåegendomen överlämnats till köparen som därmed fått den i sin besitt- LU1987/88:1 ning (fradifionsprincipen). Med uttrycket besittning avses ijuridiska sammanhang inte aft någon har en viss rättighet fill ett föremål, enfastighet m. m. utan enbart det faktiska förhällandet atf någon med ellerutan räff innehar någonting. Från de särskilda regler som gäller i de fall dåen rättshandling avser ett föremål som omhänderhas av någon annan än parternabortses i det följande. för tillkomsten av lag eller någotsenare ansågs avtalsprincipen gälla som en allmän grundsats vid köp av lösegendom. Genom tillkomsten av förordningen (1835:25 s. 3) angående vad som iakttagasbör vid handel med lösören, vilka köparen låter i säljarens vård kvarblivaändrades rättsläget såviff gällde sådan lös egendom som brukar betecknaslösören, dvs. i princip olika flyttbara saker som fordon, maskiner, möbler,råmaterial och varor. förordning ersattes av en ny förordningi ämnet. författning är alltjämt gällande och fick 1977 rubriken lag(1845:50 s. 1) om handel med lösören som säljaren låter i säljarens vårdkvarbliva. Liksom förordning var lagen ursprungligen fillämpligendast vid utmätning men utvidgades till aft också gälla vid konkurs.Reglerna i förordningen och lagen innebär aft den som köper lösöre men låterdet stanna kvar hos säljaren mäste iaktta vissa formföreskrifter för affegendomen skall kunna skyddas mot att den utmäts för säljarens skuld och, vidsäljarens konkurs, från aft den räknas in bland konkursboefs tillgångar. ingår atf en skriftlig handling skall upprättas över köpet,aff uppgifter om köpet skall kungöras genom annonsering i en ortstidning samtatt köpehandlingen skall uppvisas för kronofogdemyndigheten och registreras hosfingsrätten. De nämnda reglerna om s. k. lösöreköp kom i rättspraxisatf motsatsvis tolkas så att köp av lösöre som infe sker enligtformföreskrifterna kan ge sakrättsligt skydd först sedan egendomen kommit iköparens besittning. har fradifionsprincipen blivitden härskande vid köp av lösöre. Kravet på besitfningsöverföring gäller numeravid alla köp av lösöre och oavsett om köparen betalat i förskott eller förstvid leveransen. har så sent som irättsfallet NJA 1987 s. 3 uttalat att överlåtelse av andel i lösöre från densom äger egendomen i dess helhet för att bli giltigt mot överlåfarens borgenärerkräver besiff-ningsändring eller någon motsvarande åtgärd. Som def främstaskälet för att upprätthålla fradifionsprincipen anförde högsta domstolen defsyfte som kravet på besitfningsöverföring i allmänhet anses ha, nämligen atfmotverka skenöverlåtelser och därigenom förhindra atf egendom undandrasborgenärerna. I doktrin och rättspraxis har också andra skäl för fradifionsprincipenåberopats. a. anses besittningsöverföringen ge en publicitet ät förvärvetoch hindra aff säljaren beviljas kredit i annan egendom än den han har rätt atfdisponera över. Också vid rättshandlingar utanför lösöreköpslagenstillämpningsområde har traditionsprincipen stor betydelse. En gåva av lösöre ärenligt lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåvor inte gilfig motgivarens borgenärer förrän det bortskänkta kommit i gåvotagarens besittning.Vid förvärv av löpande skuldebrev, akfier och åtskilliga andra värdepapperkrävs besitfningsöverföring för sakrättsligt skydd enligt lagen (1936:81) omskul- debrev ochaktiebolagslagen (1975:1385). Vidare förutsätter en gilfig pant- LU1987/88:1 sättning av lösöre att def pantsatta kommit i panfhavarens besittning(10 kap. 1 § handelsbalken). Besittningens betydelse för när äganderätten övergår harockså kommit till uttryck i utsökningsbalken. Enligt balken skall nämligen densom har lös egendom i sin besittning antas vara ägare fill den om def inteframgår att egendomen tillhör någon annan (4 kap. 18§). Presumfionen medför aftegendom i någons besittning i allmänhet kan mätas uf för vederbörandes skuld.Reglerna i utsökningsbalken kan på detta sätt sägas vara en spegelbild av vadsom gäller vid förvärv av lös egendom. När det gäller vissa typer av lös egendom har ilagstiftningen uppställts krav pä andra åtgärder än besittningsöverföring föratt def sakrättsliga skyddet skall inträda. För aff överlåtelser av enklaskuldebrev t. ex. bankböcker samt munfiiga fordringar och fakturafordringarskall få verkan mot tredje man krävs enligt skuldebrevslagen att gäldenärenunderrättas om överlåtelsen. Förvärvare av skepp i sjölagens mening, dvs.fartyg med en längd av och en bredd av , liksom densom beställer eff skepp erhåller sakrättsligt skydd genom aft förvärvet skrivsin i fartygsregistret, som förs vid . Något motsvarandekrav på registrering vid förvärv av mindre fartyg (båtar) uppställs infe utanbeträffande sådana gäller fradifionsprincipen. En beställare av en fritidsbåtsom helt eller delvis betalar båten i förskott har alltså inte något skyddförrän båten levererats till honom. Med hänsyn till aft åtskilliga beställareav fritidsbåtar gjort stora ekonomiska förluster i samband med varvets konkursinfördes genom lagen (1975:605) om registrering av båtbyggnadsför-skoff enmöjlighet för beställaren att genom registrering hos avbeställningsavtalef få särskild förmånsrätt för sin fordran i den beställdabåten vid varvets konkurs. Som framgår av det anförda har den omständigheten att enperson fått besittningen till en sak stor betydelse för hans möjligheter attskydda sina rättigheter vid utmätning eller konkurs pä motpartens sida. Även iandra avseenden har emellerfid besittningen betydande rättsverkningar. Vid förvärvav egendom från en person som saknar rätt aff förfoga över egendomen blirförvärvaren skyddad mot den rätte ägarens anspråk på atf få tillbaka egendomenom förvärvaren var i god tro och fått egendomen i sin besittning (lagen 71986:796/om godtrosförvärv av lösören). Vid kolliderande upplåtelser av rätfigheter tillviss lös egendom, t. ex. då samma sak säljs fill tvä personer eller då den eneförvärvar äganderätten och den andre får panträtt i egendomen, gäller att densom först får egendomen i sin besittning har bättre rätt till den underförutsättning aff han var i god tro. Besitfningsöverföring har betydelse ocksåinom köprätten i så måtto att tidpunkten för övergången av faran för attgodset förstörs genom olyckshändelse knyts fill när överlämnandet sker. Genomregler i skyddas den som med rätt eller orätt har ett föremål isin besittning mot aff någon annan tar föremålet. Besittningen är ocksåavgörande för gränsdragningen mellan fillgreppsbroff och förskingringsbroft.Att besittningen i nämnda avseenden tillmäts betydelse har sin förklaring ibl. a. aff besittningen haren legitimerande funkfion. Den som innehar en sakkan antas ha räff att förfoga över denoch besittningskravet tillgodoser sålunda eft behov i den allmänna LU1987/88:1 omsättningens intressen. Även om det sakrättsliga regelsystemet i numera ihög grad bygger på traditionsprincipen har avfalsprincipen ännu infe heltspelat ut sin roll. När def gäller köp av vissa typer av annan lös egendom änlösöre, bl. a. byggnad på annans mark, gäller alltjämt aff redan köpeavtaletger skydd mot säljarens borgenärer. Rättsläget i vissa andra länder 1 , där rättsutvecklingen fram fill är 1809 var densammasom i , är avtalsprincipen fortfarande gällande beträffandeomsättningsköp av lös egendom. Vid köp som har karaktären avsäkerhetsöverlåtelser, dvs. köp vars syfte främst är aff utgöra en förtäcktpantsäffning av egendomen, krävs däremot i allmänhet tradifion. Avser köpetinfe gods som är individualiserat utan endast en viss myckenhet av en vara t.ex. järnmalm, s. k. genusköp, är rättsläget osäkert. Möjligen blirköparen skyddad då godset avskiljts för hans räkning. I har rättsutvecklingen varit den motsatta mot deni . Fram till mitten av 1800-talef gällde traditionsprincipen men sedanskedde en omsvängning och efter slutet av seklet har avfalsprincipen varit denförhärskande. En orsak fill utvecklingen har varit att vid omsättningsköp enköpare som betalt förskott ansetts böra ges skydd mot säljarens borgenärer. Närdef gäller genusköp och fillverkningsavfal är avtalsprincipen modifierad såaft det krävs aft def köpta pä något sätt individualiserats. Vid säker-hetsöverlåfelserupprätthålls fradifionsprincipen. Utvecklingen i har i huvudsak följt samma linjer somi . Det norska rättsläget är emellertid betydligt osäkrare än defdanska och norska domstolar anses ha stor frihet att göra avsteg från avtalsprincipentill förmän för traditionsprincipen. Avfalsprincipen torde tillämpas främst ide fall någon förskottsbetalning inte skett. Har egendomen helt eller delvisbetalats i förskott anses köparen i allmänhet infe vara bättre ställd änsäljarens övriga borgenärer förrän han fått besittningen fill egendomen. Ifråga om tillverkningsavtal tillämpas dock inte tradifionsprinci-pen i vissafall. Tysk rätt i fråga om sakrättsligt skydd vid köp av lösegendom bygger på traditionsprincipen. Kraven på besittningsöverföring äremellertid annorlunda än i . a. kan enligt tysk rätt en köpareunder vissa förutsättningar anses ha besittning fill egendom som han köpt ochlämnat kvar hos säljaren. Även i upprätthållsfradifionsprincipen. I däremot gäller i huvudsak avfalsprincipenliksom i och . Def anglosaxiska rättssystemet skiljer sig i hög grad fråndet kontinentala. I är huvudregeln att äganderätten vid förvärvav lös egendom går över fill köparen genom avtalet. Atf köparen också fåregendomen i sin besittning har emellerfid stor betydelse bl. a. när det gällerskyddet mot För aff köp av lösöre utan besitfningsöverföring skall fä verkan LU1987/88:1 gentemot säljarens borgenärer krävs enligt Bills of afföverlåtelse-handlingen registreras. I gäller allmänt en mera renodladavtalsprincip. Vid genusköp krävs dock någon form av individualisering avgodset för aft köparen skall bli skyddad. I motionen framhålls aft fradifionsprincipen innebär affen köpare gör bäst i aff fa med sig varan från säljaren, så att den kommer urdennes faktiska besittning. Lämnas saken kvar, kan köparen riskera aff detförvärvade tas i anspråk av säljarens fordringsägare, om konkurs ellerutmätning inträffar. Som exempel nämner motionären följande situafion. Envillaägare går fill en elfirma för att köpa ett nytt kylskåp. Han väljer uf enpassande modell och betalar priset. Köparen tänker samfidigt göra vissaupprusfningsarbe-ten i sitt kök och ber därför säljaren aft kylskåpet skalllevereras först . Säljaren har intet aff invända mot det och lovaratt skicka över kylskåpet pä överenskommen dag. I mellantiden går.säljaren ikonkurs. Kon-kursförvalfaren gör då alldeles rätt, när han vägrar köparen afffå uf kylskåpet. Köparens enda tröst är aff han i konkursen kan bevaka enfordran, som motsvarar hans förskottsbetalning. Eftersom en sådan fordran infeär förenad med förmånsrätt, får köparen högst en mycket låg procentuell utdelning:i normalfallet får han troligen infeut något alls. På likartat sätt , omsäljaren blir föremål för utmätning irinan köparen hämtar egendomen. Enligt mofionären finns det åtskilliga situationer, då defframstår som helt naturligt aff en köpare betalar varan utan aff faden med sig. En familj beställer nya möbler inför en förestående flyttning.Någon vill skaffa sig en päls , då realisationer ofta förekommer,och låter säljaren kylförvara den fill vintern. Den som ropar in eff störreföremål på en auktion har infe allfid möjlighet att ordna transport omedelbart.Vintertid kan en båtköpare inte sjösätta sin nyförvärvade båt, varför den blirkvar pä säljarens varv . I industriella och andra kommersiella sammanhang är enligtmotionären förskottsbetalningar mycket vanliga. Särskilt gäller det, omsäljaren skall specialtillverka def beställda. Det är dä ofta nödvändigt attfinansieringen av produktionen åtminstone delvis ordnas genom periodvisabetalningar. Alternativet är aff säljaren lånevägen skaffar medel, vilket avlätt insedda skäl fördyrar framställningen. Motionären framhåller aft en köpare som lämnar kvar defförvärvade inte är skyddad mof säljarens fordringsägare ens om han helt betalatdet köpta. Denna reglering anser mofionären strida mot def allmänna rättsmedvetandet.För en lekman framstår det som om den förvärvade äganderätten gär förloradtill förmån för andra, som inte träffat något avtal med säljaren om just dennasak. I praktiken tillfaller värdet förmånsberättigade borgenärer, i första handden som har företagshypotek i säljarens närings- verksamhetoch därefter staten med dess allmänna förmånsrätt för skatter LU 1987/88:1och avgifter. En sådan rättsregel kan enligt mofionären svårligen mofiveras förden enskilde, som gått miste om eff stundom avsevärt sparkapital, eller för dennäringsidkare, som kanske själv kommer pä obestånd genom att hans betalningblir värdelös. Motionären hävdar aft det omständliga förfarande somföreskrivs i lös-öreköpslagen saknar prakfisk betydelse . Inte ens hosjurister verkar lagen ihägkommen, eftersom det endast förekommer något tiotalsådana lösöreköpsregisfreringar åriigen. Lagens tillkomsthistoria och tidigafill-lämpning visar, aff den infe var avsedd för de rena omsättningsköp, somavses i mofionen. I stället utgjorde den ett förbud mof dolda panfsättningar,s. k. säkerhefsöverlåtelser, som hade blivit vanliga under def tidiga1800-falets ekonomiska orostider. Def är först genom eft antal avgöranden avhögsta domstolen i mitten på 1920-falet, som man med säkerhet kan konstatera,att även köp i verkligt omsäffningssyfte krävde en faktiskbesittnings-förändring. Mofionären framhåller aff högsta domstolen på senarefid har stadfäst tradifionskravet i ett fall om en kvariämnad husvagn (NJA 1975s. 635, ej enhälligt). kan konstateras, aff domstolen infe varit heltfrämmande för en modifiering av den stränga regleringen. Genom eff avgörandeår 1985 (NJA 1985 s. 159) har fastslagits, att köp vid exekutiv försäljninginfe kräver besiffningsövergäng för atf bli sakrättsligt skyddat. Mofionären understryker aff ingen västerländsk stattillämpar eff så oryggligt krav på fysisk förfiyttning av köpgods som ,något som är ägnat aff inge betänkligheter om def rimliga i den svenska rättenslösning. Def har i den juridiska litteraturen och i några domsmotiveringarsagts, aff den svenska regleringen är en förutsättning för aff illojalagäldenärer inte drar undan egendom från sina fordringsägare genom lögnaktigapåståenden om skedda försäljningar. Det skulle vidare vara en stor fördel medett uniformt tradifionskrav, genom atf man infe behöver göra någon skillnadmellan förutsättningarna för sakrättsligt skydd vid köp, säkerhefsöverlätel-seoch handpantsättning. Dessa argument förekommer enligt mofionären knappast allsutomlands. Motionären hänvisar till att docenten vidjuridiska fakulteten i i en är 1985 framlagd doktorsavhandling,Tradifionsprinci-pen, har ingående behandlat tradifionskravet vidomsättningsköp. Han har även belyst dess historiska framväxt i ochgjort jämförelser med en rad ufiändska rättssystem. Han ställer sig, som defsynes motionären, på goda grunder krifisk fill den svenska lösningen. Mofionären anser att kravet på aft en köpare allfid måsfeta saken fill sig för aff infe behöva konkurrera med andra fordringsägare fillsäljaren ter sig både otidsenligt och orättvist. Infe minst när detgäller konsumenter, som i så mänga andra sammanhang skyddats av tvingandelagstiftning, kan de nuvarande reglerna leda fill stora och oväntaderättsförluster. Frågan bör därför enligt motionären underkastas en allsidigutredning. Utredningsarbete LU 1987/88:1 Lagberedningen, som hade i uppdrag att framlägga förslagtill en fullständig omarbetning av utsökningsräffen och vars utredningsarbetelegat fill grund för införandet av utsökningsbalken, framlade år 1974delbetänkandef (SOU 1974:55) Utsökningsrätt XIII. Promulgafionslag fillutsökningsbalken m. m. Lösöreköp. I betänkandet föreslogs bl. a. atflösöreköpslagen skulle upphävas. Lagberedningen anförde atf författningens betydelsefrämst låg i atf den krävde tradition för atf överlåtelse av lösöre skulle bligällande mot överlåfarens borgenärer. 1 det prakfiska rättslivef hade enligtberedningen def omständliga förfarandet enligt lagen inte någon större betydelse.Eftersom eft upphävande av lösöreköpslagen skulle kunna inverka pårättsutvecklingen bl. a. när def gällde det sakrättsliga skyddet ansåg beredningenatt man, om lagen upphävdes, borde lagreglera de villkor som skallgälla för att förvärv av lösöre skall bli skyddat mof överlåtarens borgenärer.Beträffande inriktningen av en sådan lagsfiftning framhölls aft inga röster påsenare fid hade höjts till förmån för avfalsprincipen i fråga om överlåtelse avlösöre. Beredningen ansåg också för sin del, atf man borde stå fast vidtraditionsprincipen och den tendens som.dittills rått även om en del av de skälsom anförts fill stöd för tradifionskravet försvagats. Det var enligtberedningen påtagligt, aff det fysiska innehavet av lösöre inte längre speladesamma roll som fidigare för bedömningen av den enskildes personligakredifvärdighet. Härtill medverkade att en stor del av allmänheten köperdyrbarare egendom pä avbetalning under äganderättsförbehåll för säljaren.Vidare var beneficiereglerna så pass generösa aff större delen av lösöret i ettordinärt hem är undantagen från exekution för gäld. Def var emellerfid alltjämti fråga om rörelseidkare av betydelse, aft man kunde utan större svårighetfastställa vad som hör fill rörelsen och därigenom bl. a. bildar underlag förförmånsrätt på grund av förefagsinteckning. Om en rörelseidkare kommer påobestånd var det, fortsatte beredningen, även av intresse att hans kunder vidden ekonomiska uppgörelsen behandlades på inbördes lika sätt. Svårbedömdatvister kunde uppkomma, om vissa köpare av varor har rätt att vid konkurs få ufdessa in nafura enbart därför aff leveransen kan identifieras utan atf dockvaran har utlämnats av säljaren. Beredningen påpekade vidare atf def inom vissa branscherhade blivit sedvana att förskott lämnas. Avtalet avsäg då ofta beställning avindividuellt besfämd produkt, t. ex. skepp. I fråga om "båtar" råddesamma sedvana. Någon generell regel om sakrättsligt skydd för överlåtenegendom vid överlåfarens konkurs, s. k. separationsrätt, såvitt gälldebeställare som lämnat förskott syntes beredningen inte lämplig. Beträffandespeciella objekt kunde det däremot låta sig göra att stadga undantag. I frägaom skeppsbygge hade också genom ändringar i sjölagen beretts skyddför beställaren genom att hans rätt kan inskrivas. Beredningen ansåg atf enliknande ordning var mofiverad beträffande båtar. Beredningen erinrade om aft som eff viktigt stöd förtraditionsprincipen hade det brukat framhållas, atf den ger eft visst skydd mofatt skenavfal eller antedaterade avtal med framgång kan åberopas när utmätningeller konkurs är aktuell. Krav som av sådana hänsyn uppställs på att någonsärskild åtgärdskall ha vidtagits för aft en köpare skall få sakrättsligt skydd kunde LU1987/88:1 naturligtvisibland vålla rättsförlust. 1 fråga om köp av fast egendom (inkl. tomträff)gäller avtalsprincipen, och beredningen ansåg att def inte var uteslutetatt man skulle även i övrigt kunna i huvudsak komma fill rätta med skenavfalenpå annat sätt än genom tradifionskrav. 1 fräga om åtskilliga slag avlös egendom, kanske främst värdehandlingar, konstföremål och liknande,måste det emellerfid antas bli besvärande, om avfalsprincipen fick råda,och en allmän återgång fill avtalsprincipen fick därför anses 1 enlighet med det anförda framlade beredningen eft påfradifionsprincipen grundat förslag fill en lagreglering av villkoren försakrättsligt skydd vid överlåtelse och pantsäffning av lösöre. Förslaget leddeinte till lagstiftning utan betänkandet i denna del avskrevs i samband medinförandet av utsökningsbalken. Pä senare fid har frågan om besittningens betydelse isakrättsligt hänseende aktualiserats i samband med kommissionslagskommitféns(Ju 1978:10) arbete. Kommittén, som tillkallades är 1978 för aff se överkommissionslagen m. m., avlämnade eft delbetänkande, (SOU 1984:85)Handels-agentur och kommission, med förslag till en ny lag om handelsagenfuroch kommission. I betänkandet framhåller kommittén att den enligt sina direktivskall undersöka vissa frågor kring s. k. kommissionärsbblag. En av uppgifternarörande kommissionärsbolagen är enligt kommittén att utreda se-parafionsräffentill egendom hos dessa. Denna fräga är av utpräglat sak-räffslig art. Denligger vid sidan av kommitténs övriga arbete och den har därför fått ståfillbaka medan kommittén slutfört sin huvuduppgift aff göra en översyn avkommissionslagen. Efter samråd med justifiedeparfemenfef har kommittén funnitdef lämpligt aff bryta ut problemen rörande kommissionärsbolagen för fortsattoch separat behandling. Som exempel pä frågor vilka kommer aff uppmärksammas i detfortsatta utredningsarbetet nämner kommittén bl. a. spörsmålen hur tredje manfår sakrättsligt skydd vid kommissionärens insolvens när han genom avtal medkommissionären förvärvar egendom av denne samt hur gränsen skall dras mellaninköpskommission och köp i fast räkning. På lagutskottets begäran har yttranden över motionenavgivits av (), hovrätten för , Stockholmstingsrätt, juridiska fakultetsstyrelsen vid , , . , föreningsbankers förbund. , och Föreningen har yttranden inkommit från konsumentombudsmannen och Svenska sågverks-och trävaruexportföreningen. har beretts fillfälle affyttra sig men infe låfit sig avhöra. RSV har i princip inte någon erinran mot en översyn av defsakrättsliga LU 1987/88:1 regelsystemet men betonar traditionsprincipensbetydelse och ansluter sig härvid till lagberedningens uppfattning. Hovrätten för finner infe aff någon översynär mofiverad. och anser att uppkomna problem kan lösas genom, andra åtgärder änett övergivande av fradifionsprincipen. intar ihuvudsak samma ståndpunkt. anser inte aft behovet avändrade sakräftsliga regler på konsumenfköpsområdet är sådant aff def motiveraren utredning. En översyn på området bör i vart fall infe begränsas tillkonsumentköpen utan ges en bred inriktning pä sakrättsliga frågor vidöverlåtelse och pantsäffning.