bet · GB01UU15 · 1987-12-31 00:00:00 — UU 1987/88:15 1986/87:U540 av m.fl. (vpk) vari yrkas 1. att uttalar att åsidosättande avInternationella domstolen innebär en grov kränkning av folkrätten, 2. att riksdagenuttalar sig för en dialog mellan och -1 .ex. iEuroparådet - och hemställer till regeringen att ta initiativ för att utveckladenna dialog, 3. att riksdagenhemställer till regeringen om ökat stöd för i dess strävanden attfinna nya avsättningsmöjligheter för sin export för att kompensera sig för , 4. att riksdagenuttalar sig för en förhandlingsfred i , 5. att riksdagenhemställer till regeringen om initiativ i FN om att dess kommission förmänskliga rättigheter tillsätter en ny speciell rapportör för att bevaka demänskliga rättigheterna i och rapportera till generalförsamlingen. Stora motsättningar finns alltjämt i flertalet länder iCentralamerika. I , den största av de centralamerikanska staterna,råder undantagstillstånd som av regeringen motiveras med att landet utsättsför angrepp från kontrarevolutionära styrkor stödda av , de s.k. contras. författning har antagits under innevarande år, men den tillämpas inte fulltut .så länge undantagstillstånd gäller. I har strider pågått sedanlång tid mellan regeringstrupper och gerillastyrkor, utan att något militärtavgörande kommit inom räckhåll för någondera parten. Läget i harpräglats av hårda motsättningar mellan den tidigare militärregimen ochoppositionen, även om det inte rört sig om något öppet inbördeskrig. En civilregering kom emellertid till stånd . Därefter har en demokratiseringsprocessinletts i och vissa reformer genomförts. Inte heller i , somsedan år 1981 har en civil president, pågår öppna strider men den oppositionsom finns vid sidan av de tillåtna och etablerade politiska partierna,kontrolleras hårt. är det ekonomiskt mest utvecklade landet iregionen. Den politiska oppositionen kan verka fritt. är ett av defå länder i världen som inte nämns i senaste årsbok. 1 1987/88. Konflikterna i de mellanamerikanska staterna har bl.a. singrund i UU 1987/88:15 traditionella sociala orättvisor. Fördelningen avinkomster och kapital i är ytterst ojämn. Situationen harytterligare förvärrats av att en ekonomisk kris drabbadeCentralamerika mycket hårt av oavbruten ekonomisktillväxt. Länderna i regionen är hårt skuldtyngda. Konflikterna i har under senare årengagerat världsopinionen och därmed ett stort antal regeringar. Situationen iregionen behandlas av , vilket lett tillresoludoner som uppmanar till en fredlig lösning av konflikterna i enlighet medfolkrättens principer. Under en särskild dagordningspunkt behandlas att följa Internationella domstolens dom angående militär verksamhet motNicaragua. Vid årets generalförsamling har dessutom en resolution om ekonomisktbistånd till antagits. Vid sidan härav har FN fram till nu intekommit att spela någon aktiv roll i konflikten i . Europeiska gemenskapen har givit stöd åt fredssträvandenaoch bl.a. hållit gemensamma utrikesministermöten med de centralamerikanskaländerna och Contadorastaterna. har antagit resolutioner tillstöd för fredsansträngningarna och och den nu föreliggande fredsplanen (senedan). Även har nära följt utvecklingen iMellanamerika. I en resolution uttrycks stöd för Contadoragruppensarbete. Församlingen har också ägnat särskilt intresse åt regionensflyktingar. ordnade sekretariat ett kollokvium omdemokratin i med deltagare från regeringar och politiska partieri och . Olika försök till en politisk fredslösning har gjorts. År1983 antog statscheferna i , , och en gemensamdeklaration, som innehöll en rad principer och konkreta förslag till en fredliglösning av regionens konflikter. Deklarationen, som fått namnetContadora-initiativet, har sedermera vidareutvecklats och blivit ett centraltdokument för fredsansträngningarna. Contadoraplanen har ett allmänt stöd avflertalet av världens länder. Vid ett möte i den 7 augusti 1987undertecknade de fem statscheferna i de centralamerikanska staterna enöverenskommelse som ligger till grund för den fortsatta fredsprocessen i regionen.Överenskommelsen brukar kallas Esquipulas II efter namnet på den stad i där decentralamerikanska presidenterna höll ett möte . Fredsplanen baseras påett förslag som utarbetades av president, ,som tilldelats för sitt arbete. Den innehåller följandehuvudpunkter: Interna motsättningar i länderna skall överbryggas genomöverläggningar mellan regeringarna och oppositionen. Amnesti skall beviljaspolitiska fångar och fångar som hålls av irreguljära trupper skall friges.Nationella försoningskommissionerskall bildas med uppgift att övervaka uppfyllandet UU 1987/88:15 av fredsöverenskommelsen.I kommissionerna skall ingå representanter för regering, kyrka och de lagligaoppositionspartierna. Uppmaning tilleld upphör Regeringarna åtar sig att verka för eld upphör. Regeringarna åtar sig att inleda endemokratiseringsprocess och att främja respekten för mänskliga rättigheter,social rättvisa och nationellt självbestämmande. Organisering av politiskapartier, folkligt deltagande i beslutsprocessen och val skall garanteras.Undantagstillstånd skall avskaffas där sådant råder. Fria och pluralistiska val skall hållas underinternationell övervakning. Ett centralamerikanskt parlament skall väljas. Förbud mot stöd till irreguljära styrkor ellerupprorsgrupper Alla typer av stöd till sådana grupper skall upphöra.Irreguljära styrkor uppmanas att inte ta emot stöd utifrån. Förbudmot upplåtelse av territorium för aggression mot andra stater Förhandlingarom säkerhet, nedrustning och verifikation skall inledas Flyktingarskall tillåtas återvända och ges bistånd härför Staternaskall verka för alt mer rättvisa samhällen skapas Eninternationell verifikationskommission skall inrättas I en sådan kommission skall FN:s och OAS:sgeneralsekreterare samt bl.a. utrikesministrarna i Contadoragruppen och decentralamerikanska länderna ingå. En tidtabell för det fortsattafredsarbetet antogs i överenskommelsen. I denna anges bl.a. att åtagandena omeld upphör, amnesti, demokratisering, slut på hjälp till rebeller och förbudmot användande av territorium för aggression, skall träda i kraft ochinom . skall de fem presidenterna åter mötas för attbl.a. behandla en rapport från den internationella kommissionen. Sedan nu den första 90-dagarsperioden förflutit kankonstateras att vissa steg tagits i fredsprocessen. De fem centralamerikanskautrikesministrarna har haft ett antal uppföljningsmöten och också sammanträttmed Contadoragruppen. Den i fredsplanen förutsedda internationellakommissionen har bildats. På det nationella planet har ett flertal åtgärdervidtagits. Försoningskommissioner har bildats i , ,och . De båda sistnämnda ländernas regeringar har i enlighetmed planen haft överläggningar med oppositionen. Några betydande resultat hardessa möten emellerddknappast givit hitdils. Regeringen i har ensidigt UU1987/88:15 proklamerateld upphör och erbjudit amnesti. upphörsynes sedermera ha återtagits, eftersom motståndsrörelsen inte gjort Motståndsrörelsens krav - som bl.a. innebär en viss territorielluppdelning och deltagande i en samlingsregering - har emellertid intekunnat antas av regeringen. ochgerillan - som ägde rum i - gav inga konkreta resultat. sägas redan uppfylla åtagandena i planen. I har inletts en nationell politisk dialogmellan regeringen och opposidonsparderna. Vidare tillåts återopposidonstidningen att utkomma, förhandscensuren har upphävts, vissakyrkoledare i exil givits dllstånd att återvända och den katolska kyrkansradiostation har åter fått sändningstillstånd. En huvudfråga i den fortsatta fredsprocessen ärmöjligheten till förhandlingar mellan regeringen i (sandinisterna)och contras. Sandinisterna anser att förhandlingar bör föras medadministrationen i som ju stöder contras militärt och ekonomiskt. regeringanser, liksom även presidenterna i , , ochHonduras, att sandinisterna bör förhandla direkt med contras ledare. Nicaraguahar föreslagit att förhandlingar om eld upphör skall föras indirekt medcontras. Kardinal y Bravo har accepterat att fungera som mellanhand. Flera åtaganden som enligt planen skulle ha fullgjorts avde berörda parterna , dvs. , har emellertid ännuinte blivit fullgjorda. Detta hindrar inte att fredsprocessen fortsätter. FN har tilldelats en viss roll i fredsplanen. Som nämntsskall FN:s generalsekreterare vara representerad i den . FN skall också delta i övervakningen av valen dlldet centralamerikanska parlamentet. Generalsekreteraren har föreslagit attcivila FN-observatörer skall kunna medverka i planens genomförande. Esquipulas II harfått ett positivt mottagande av flertalet regeringar. Den svenska regeringenhar i flera uttalanden givit den ett förbehållslöst stöd. Inställningen i är mindre entydig. President har uttalat sig positivt om planen men påtalat att denhar brister när det gäller att garantera demokrati och säkerhet i området.Administrationen anser vidare att sandinisterna bör förhandla med contras, påsamma sätt som regeringarna i och haft överläggningar medsina resp. oppositionsgrupper. Den står fast vid sin föresats att fortsättastödet dll contras, eftersom contras utövar det tryck på sandinisterna somanses nödvändigt för att skall uppfylla fredsplanen. I den amerikanska kongressen finns emellertid en betydandeopposition mot fortsatt militär hjälp till contras, vilket bl.a. medfört atteventuellt fortsatt stöd till contras för den kommande intekommer att behandlas av kongressen innan en ytterligare bedömning avfredsprocessens resultat kan göras. Utskottet UU 1987/88:15 Esquipulas-överenskommelsen är både långtgående ochkonkret. Den är i första hand inriktad på att få ett slut på våldet i regionen,bl.a. underhållet av utländsk inblandning i interna väpnade konflikter.Samtidigt sysselsätter sig planen med de mer djupgående skälen tillmotsättningarna; bristen på demokrati, hotet mot de mänskliga rättigheterna, desociala orättvisorna. Det är enligt utskottets mening av största betydelse attde centralamerikanska länderna kunnat enas om vad de olika parterna ikonflikterna måste göra för att en varaktig fred skall kunna uppnås. Det ärockså av största betydelse att fredsprocessen får stöd från andra länder ochatt det internadonella samfundet därigenom utövar ett tryck såväl på decentralamerikanska regeringarna, oppositionspartier och motståndsrörelser sompå andra i konflikten inblandade stater, att uppfylla vad som enligt planenförväntas av dem. Esquipulas-överenskommelsen skiljer sig frånContadorainitiativet bl.a. därigenom att en tidtabell för fredsprocessensförsta etapper uppställs. Detta gör det möjligt att bedöma takten ifredsansträngningarna. Samddigt är det enligt utskottets mening angeläget attbetrakta planen som en process. Det förhållandet att den första90-dagarsfristen förflutit utan att de för den perioden uppställda målen nåtts, bör inte tolkas som ett misslyckande förplanen. Den och de svenska politiska partiernahar och med stor uppmärksamhet följt utvecklingen iCentralamerika. Ett uttryckligt svenskt stöd har funnits för Contadoragruppensarbete och finns nu pä samma sätt för Esquipulas-planen. Enligt utskottets mening bör regeringen på allt såttfortsätta att verka för att fredsprocessen i fullföljs. Fredsöverenskommelsen av är, som utskottetser den, ett uttryck för folkrättsliga principer som betraktar somvikdga. Överenskommelsen omfattar bl.a. förbud mot stöd dll irreguljära truppereller upprorsgrupper liksom förbud mot upplåtelse av territorium för aktionermot andra stater. Enligt svensk uppfattning år direkta militära ochekonomiska stöd till contras en folkrättsstridig inblandning i Nicaraguasangelägenheter. Överenskommelsen är också ett uttryck för att demokrati,social rättvisa och respekt för medborgerliga fri- och rättigheter ärförutsättningar för varaktig fred i regionen. Även i detta avseende liggerplanen i linje med grundläggande svenska värderingar. Det finns därföranledning för den att slå fast att en demokratisk utvecklingär ett nödvändigt inslag i fredsprocessen. Undantagstillståndet i äruppenbarligen ett av hindren för en sådan utveckling och bör hävas. Allvarliga brott mot mänskliga rättigheter begås i fleraav de centralamerikanska länderna, vilket utförligt beskrivs bl.a. i AmnestyInternationals årsrapporter och särskilda länderrapporter. Det är angeläget attför de berörda regeringarna påtala varje brott mot de mänskliga rättigheternaoch understryka att regeringarna har ett yttersta ansvar för medborgarnasrättigheter även i en situation då djupa politiska motsättningar råder. humanitärabistånd som svenska staten, svenska folkrörelser och andra UU 1987/88:15länder ger till länderna i spelar en viktig roll när det gälleratt stärka skyddet för de mänskliga rättigheterna. I motion U540 (vpk) beskrivs situationen i decentralamerikanska länderna. Motionärerna gör en kritisk granskning av och föreslår ett antal åtgärder som skulle kunna främja fredsansträngningarnaoch stärka de enskilda ländernas självständighet. Utskottet vill med anledning av motionens yrkanden anföraföljande. Frågan om åsidosättande av Internationella domstolens dom avden (yrkande 1) har, som framgår av det föregående, bl.a.behandlats under FN:s generalförsamlings årliga möten. Den svenska regeringenhar i anföranden i generalförsamlingen och även i andra sammanhang klartredovisat sin ståndpunkt, nämligen att bl.a. genom sitt stöd till contrasbryter mot grundläggande folkrättsliga principer. Detta är en uppfattning somdelas av en majoritet av FN:s medlemsländer, inbegripet flera västländer. Utskottet delar regeringens bedömning i denna fråga. USAhar genom olika aktioner riktade mot begått kränkningar av vissaregler inom folkrätten. Något uttalande av därutöver anser utskottetinte vara påkallat. Yrkande 1 i motionen får därmed anses besvarat. 1 yrkande 2 föreslås att skall uttala sig tillförmån för en dialog mellan och inom exempelvisEuroparådet. Som framgår av det föregående är detta någonting som ligger ilinje med vad och andra europeiska stater anser. Både EG-lånderna ochEuroparådets medlemmar har försökt främja fredsprocessen i ochpå olika sätt medverkat i en dialog med dessa länder. Utskottet är avuppfattningen att tillsammans med övriga nordiska länder och inom ramenför när så är möjligt, bör medverka i och även uppmuntra enfortgående dialog mellan och . Därmed får yrkande 2 imotionen anses besvarat. I motionens tredje yrkande föreslås att skall geökat stöd till strävanden att finna nya avsättningsmöjligheter försin export i syfte att lindra verkningarna av blockad. är redanett av biståndsmottagarländer. Ett syfte med biståndet är självfalletatt stärka landets egen produktionskapacitet. Biståndets omfattning har ökatrelativt kraftigt . har en begränsadproduktionsförmåga, huvudsakligen till följd av den mycket besvärligaekonomiska situationen i landet men också till följd av kriget. Huvudproblemetsynes just nu inte vara att finna avsättningsmöjligheter för det som tillverkasutan att tillverka mer. Utskottet finner inte att yrkandet motiverar någonsärskild åtgärd av . Det avstyrks följaktligen. I fråga om yrkande 4 vill utskottet endast anföra attEsquipulas-överenskommelsen, vilken ingicks efter det att motionen väcktes, tarsikte på en förhandlingslösning av konflikten i och de övrigacentralamerikanska länderna. Syftet med yrkandet torde vara uppfyllt med detstöd som uttalat för överenskommelsen. Yrkandet får därför ansesbesvarat. Yrkande 5 föreslår att regeringen skall ta initiativ tillatt FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna tillsätter en ny rapportörför . Enligt vad utskottet inhämtat har FN:s kommission för demänskliga UU 1987/88:15 rättigheterna beslutat ersätta rapportörskapet ined enexpert, som skall bistå i dess arbete på att förbättrarespekten förde mänskliga rättigheterna i landet. Experten skall avge enrapport till kommissionen. Därmed är även fortsättningsvis ett av defä länder som särskilt observerar. Yrkande 5 behöver därförenligt utskottets mening inte föranleda någon särskild åtgärd,varför det avstyrks. 1. beträffandeInternationella dotnstolen attriksdagen förklarar yrkande 1 i motion 1986/87: U540 besvarat med vad utskottetanfört, 2. beträffandedialog mellan och attriksdagen förklarar yrkande 2 i modon 1986/87:U540 besvarat med vad utskottetanfört, 3. beträffandeavsättningsmöjligheter för export att avslår yrkande 3 imotion 1986/87:U540, 4. beträffandeen förhandlingsfred i attriksdagen förklarar yrkande 4 i motion 1986/87:U540 besvarat med vad utskottetanfört, 5. beträffande rapportör för mänskliga rättigheteri att avslår yrkande 5 i motion 1986/87: U540. Närvarande: (c), (),(), Axel (), (), AnitaBråkenhielm (m), (), (), RuneÅngström (fp), (), (), (),(), (vpk) och (). Reservation uu 1987/88:15 Margarethaaf , och (alla m) anser attden del av utskottets yttrande på s. 5 som börjar med "Enligt svensk"och slutar med "i regionen." bort ha följande lydelse: USAlämnar militärt och ekonomiskt stöd till contras. enligt i , lämnat stöd dll motståndsgrupperi . Överenskommelsen, som är ett uttryck för att demokrad, socialrättvisa och respekt för medborgerliga fri- och rättigheter är förutsättningarför en varaktig fred i regionen, förutsätter att sådant stöd upphör.