bet · GB01TU20 · 1987-12-31 00:00:00 — I stället regleras gemensamhetsanläggningar till vilka ävenenskild väghållning kan höra genom anläggningslagen (1973:1149) och lagen(1973:1150) om förvaltning av samfälligheter. väghållningsutredning föreslogs att enöverföring av vissa bestämmelser i lagen (1939:608) om enskilda vägar till ovannämnda lagar - borde ske.Vid remissbehandlingen avstyrkte /88:20förslaget och framhöll behovet av en utredning med uppgift att se över densamlade lagstiftningen om fastighetssamverkan. Med hänvisning till vadkommunförbundet anfört finner föredraganden att frågan behöver beredasytterligare. Utskottet kan konstatera att lagstiftningen omfastighetssamverkan - dit även lagen om enskilda vägar hör har varit föremålför ett omfattande utredningsarbete. I den fortsatta beredning av lagstiftningsfrågornasom av föredraganden föreslås nu äga rum skall även lagen om enskilda vägarbehandlas. Med hänvisning härtill finner utskottet att det önskemål om översynav nämnda lag som i motion T341 (fp) förs fram i allt väsentligt blirtillgodosett. Motionen bör därför lämnas utan särskild åtgärd. 7 Anslags- och bidragsfrågor Föredraganden beräknar i budgetpropositionen kostnadernaför till 10,7 milj.kr. för ämbetsverksuppgiftér med en ungefärligfördelning på ' följande sätt. Central administration 2 200 000 Översiktligvägplanering 4 050 000 Fastställandeav arbetsplaner 1 000 000 Internrevision 2 700 000 Utskottet tillstyrker föredragandens förslag tillmedelsberäkning. 7.2 Drift av statliga vägar Från anslaget betalas kostnader för drift avstatliga vägar samt investeringsutgifler för anläggningstillgångaroch avses betalas räntekostnader för kredit i förinköp av omsättningstillgångar. Föredraganden beräknar en kostnadsram för den statligadriftverksamheten till 4 675 milj.kr. För anskaffning avanläggningstillgångar föreslås under anslaget 250 milj.kr. Förslaget innebärsammanlagt en ökning av anslaget för nästa budgetår med 381,24 milj.kr. tilltotalt 4 925 milj.kr. Föredraganden anmäler vidare att han har föravsikt att återkomma till regeringen med förslag innebärande att regeringenhos begär en ytterligare höjning av anslaget med realt 160 milj.kr. I motion T35 (c) yrkande 1 krävs att beslutaratt vägnätet i för /89 tillförs ett extra anslag om 50 milj.kr. för underhåll och upprustningsåtgärder. Ett sådant belopp behövs om länets 21 vägnätskall kunna få en med riksgenomsnittet jämförlig TU1987/88:20 standard. Enligt motion T301 (c) yrkande 2 behöver grusvägnätet iVästerbottens län förstärkas och i ökad utsträckning beläggas. /89 bör 100 milj.kr. avsättas för detta ändamål. I motion T29 (s) yrkande 2 påtalas att landsbygdsvägarna iVärmlands län behöver få medel för förstärkta drift- och underhållsåtgärder. Entredjedel av de allmänna vägarna i länet är grusvägar, varav en del är hårttrafikerade. Nuvarande budget medger att endast grusvägper år kan förses med beläggning. varje vår måstevidare allmänna vägar i länet stängas av för tung trafik därför attbärigheten i tjällossningstid är otillräcklig på grund av avsaknad av en riktigvägbana och ordentliga diken. Det är därför angeläget att grusvägnätet i länetkan beläggas i samma takt som , dvs. med ca 3050kilometer . I motion T317 (c) begärs att får i uppdrag attplanera och genomföra förstärkning av det gotländska vägnätet: Det framhållsbl. a. att den ökade satsningen på drift av statliga vägar bör även kommaGotlands vägnät till del. När det gäller anslaget till drift av statliga vägarfinner utskottet det angeläget alt öka insatserna. För låg investeringsnivå ochotillräckligt underhåll har medfört att vägstandarden i vissa avseenden blivitundermålig. Detta gäller inte minst de mindre vägarna i skogslänen. Utskottet ser därför positivt på den höjning av anslagetB2. Drift av statliga vägar som föreslås i den trafikpolitiska propositionen.Härmed ökas möjligheterna att över hela landet vidta åtgärder mot deteftersläpande underhållet. Utskottet är däremot inte berett att uttala sig tillförmån för något särskilt län. Behovet av driftåtgärder bör avgöras på regionaloch lokal nivå mot bakgrund av trafikmängder och de olika vägarnas tillstånd. En stor del av de insatser som anges i den trafikpolitiskapropositionen avser åtgärder på vägar i skogslänen. Dessa ökade satsningarmöjliggörs genom höjningen av bensinskatten som tidigare beslutat om(prop. 1987/88:50 bil. 2, SkU 21, rskr. Utskottet vill understryka attdet är väsentligt att i sina prioriteringar beaktar nödvändigheten aven satsning på vägar i skogslänen i enlighet med vad som föreslås ipropositionen. Därmed får insatserna också en inriktning som förbättrareffekten av det redan påbörjade investeringsprogrammet för bärighets-höjandeåtgärder. De ökade driftsinsatserna får härigenom också en positivregionalpolitisk inriktning. Utskottet delar föredragandens uppfattning att det ärväsentligt med insatser i skogslänen både av driftskaraktär och förbärighelsupprustning. Utskottet är inte berett att förorda en prioritering avnågra särskilda regioner bland skogslänen, på det sätt som föreslås i fleramotioner. Utskottet som anser att en ökning av resurserför vägunderhåll är angelägen tillstyrker förslaget till medelsanvisning. Av det anförda följer att de nu behandlade motionsyrkandena avstyrks. Utskottettillstyrker vidare föredragandens förslag till bestättningsbemyndi- TU1987/88:20 ganden ät vilket ger verket möjlighet att anskaffa deolika anläggningstillgångarna så ekonomiskt fördelaktigt som möjligt. Utskottet har - beträffande överföring av medel mellanolika anslag inget att erinra mot alt regeringen bemyndigas att vid behov närallmän väg övergår till eller enskild väghållning låta vägverketöverföra medel mellan det statliga driftanslaget och anslagen för bidrag tilldrift av kommunala vägar och gator resp. bidrag till drift och byggande avenskilda vägar. Beträffande jämkning av kostnadsramarna bör det också ingåi regeringens befogenheter alt bemyndiga att resp. år1989 jämka de föreskrivna kostnadsramarna . I syfte att effektivisera väghållningen och underlättaplaneringen bör därtill ha möjlighet att under ett enskilt år göramindre justeringar mellan drift- och byggandeanslagenför väghållningen. Utskottet tillstyrker också att får träffahyresköpavtal och långtidsförhyra (leasa) anläggningstillgångar motsvarandeett anskaffningsvärde av 90 milj.kr. Utskottet delar också föredragandens bedömning att detekniska möjligheterna till övervakning av hastighetsbestämmelserna behöverförbättras. För detta behövs ny utrustning för kontroll av hastigheter. Utskottettillstyrker att 5 milj.kr. av anslagetfår användas för anskaffning avutrustning - som polisen får tillgång till - för hastighetsövervakning. Vidare tillstyrker utskottet att vid ändringar iväghållningsansvarel anslaget för drift av statliga vägar får användas för altunder en övergångsperiod kunna lämna ett tilläggsbidrag till drift av vägaroch gator till sådana kommuner som blir egna väghållare. Med en sådan ordningkan man undvika att de kommuner som redan är väghållare får minskade driftbidrag. I motion T22 (c) yrkande 8 begärs att beslutaratt Blåviksfärjan mellan Torpön och fastlandet ej får dras in. Torpön, som är belägen i sjön , har undersommarhalvåret färjeförbindelse ål nordväst mot fastlandet. 1november-31 mars är färjeleden helt stängd. Torpön har broförbindelse österutmot fastlandet och därigenom fast vägförbindelse till sitt kommuncentrum. i har väckt frågan omindragning av Blåviksfärjan. Bakgrunden är ett uppdrag från regeringen från år1980 till . uppmanades att utreda vilka färjeleder som intelängre kunde anses behövas för det allmänna och där en indragning skullemedföra endast ringa olägenhet för bygden. Enligt iippgift från vägverketuppgår antalet med Blåviksfärjan överskeppade fordon , septemberoch oktober till cirka tio per dag. har avstyrkt indragning. För närvarandebereds ärendet hos . Om vägvei"ket anser att färjan bör dras inmåste frågan avgöras av regeringen, eftersom och i såfall har olika uppfattning. Utskottet är liksom i denna fråga inleberett att förorda att gällande beslutsordning frångås och avstyrker därför motions- 23 yrkandet.Utskottet vill i sammanhanget erinra om sitt ställningstagande i TU1987/88:20 betänkandet /81:6 att indragning av färjeförbindelser endastbör ske i de fall detta uppenbarligen medför ringa olägenhet för bygden. 1 motion T212 (m) krävs åtgärder för att komma till rättamed antalet bildödade renar i . Det anges att antalet bildödaderenar i länet uppgår till ca 1 700 och alt antalet stiger år från år.Detta medför stora förluster för både renägarna och samhället. Utskottet finner i likhet med motionären det angeläget altantalet trafikolyckor med renar utefter-vägarna minskas så långt möjligt.Åtgärder med en sådan inriktning bör dock enligt utskottets mening övervägas avberörda vägmyndigheler. Därvid måste dessa åtgärder vägas mot andra insatserinte minst inom trafiksäkerhetsområdet. Utskottet har erfarit att frågan är under-beredning itrafiksäkerhets-verkels samordningsgrupp för trafiksäkerhet i län.Arbetet är bl. a. inriktat mot informationsåtgärder. En broschyr skall tas frammed information om samernas speciella problem, om vilka vägar som går genombetesområden, om renflyttningar samt om bevakning av renhjordar. Utskottet vill också erinra om att det längs vägarna finnsviltstängsel som finansierats med hjälp av sysselsättningsmedel. Dennamöjlighet bör självfallet även utnyttjas fortsättningsvis. Detta är emellertiden sak för i första hand arbetsmarknadsmyndigheterna och att avgöra.Utskottet som förutsätter att och trafiksäkerhelsverket ävenfortsättningsvis noga följer denna fråga är inte berett att föreslå attsärskilda medel anvisas för viltstängsel eller att skall föreskrivaatt stängsel skall uppsättas på viss sträcka. Motionen avstyrks därför i dennadel. I motion T303 (fp) yrkas att åläggs skyldighetaU varna vägfarande i samband med beläggningsarbeten. Enligt motionärerna synesvägverket inte ha någon skyldighet att sätta upp skyltar vidasfalteringsarbeten, som varnar för att vägbanan kan vara hal. Ett vägarbete innebär att trafikanternautsätts för störning och ibland också för viss fara. Genom uppsättande avvarningsmärken kan väghållaren för trafikariterna ange förhållanden somupplyser om detta. Sådana märken skall vara utförda och användas i enlighet medbestämmelserna i vägmärkesförordningen och trafiksäkerhelsverkets ochvägverkets föreskrifter på området. I föreskrifter om utmärkning av beläggningsarbeten(författningssamling 1984:1) finns särskilda bestämmelser om åtgärdervid risk för halka efter ytbehandling eller indränkning av väg. Enligt 35 S idessa föreskrifter anges att vid sådan risk skall trafiken varnas medvarningsmärket "slirig körbana" på det sätt som föreskrivs ivägmärkesförordningen. I denna förordning anges också på vilket avstånd föreden plats där faran finns som märket skall sättas upp. I vägverketsföreskrifter preciseras på vad sätt märkena skall upprepas. LJtskottet kan således konstatera alt det finnsbestämmelser för hur trafikanterna skall varnas i samband medasfalteringsarbeten. Utskottet förutsätter att varningsmärket också kommer tillanvändning på föreskrivet sätt. Utskottet finner inte alt några särskildaåtgärder är påkallade från sida och avstyrker följaktligen motionen. I motionT31] (s) begärs att vid instängsling av väg ordnar TU1987/88:20 passagermed täta mellanrum, så att svenska folkets urgamla rätt att ströva fritt imarkerna inte kringskärs. Motionären anför att det borde gå att förenavägverkets strävan att minska antalet viltolyckor med önskemålet att intespärra av alltför stora delar av naturen. Delta kan ske genom att man har tätaregrindöppningar i vägstängslen än som är fallet; I de fall man inte ansergrindar vara tillförlitliga att hålla viltet borta från vägarna bör särskildaöver- eller undergångar byggas. Antalet trafikolyckor med vilt ökade mycket kraftigt underhela 1970-lalet. En mängd åtgärder vidtogs för att förbättra trafiksäkerheten.Utskottet har erfarit att de åtgärder som visade sig vara verksammast varuppsättning av viltstängsel och avskjutning av viltstammen. Uppsättning avviltstängsel är en dyr åtgärd och sker därför normalt endast utefter de vägarsom har mycket trafik och där viltfaran är stor. Det ligger i sakens natur attmöjligheterna att från dessa vägar komma ut i naturen begränsas när viltstängselsätts upp. Detta får då vägas mot den högre trafiksäkerheten. Vid uppsättningav viltstängsel konsulterar vägmyndigheterna normalt olikajaktvårdsinlressenter samt markägarna i syfte alt bl. a. ordna grindöppningareller andra passager. Utskottet delar motionärens uppfattning att passager börordnas utefter längre sträckor med viltstängsel i större utsträckning än vadsom oftast sker för att tillgodose även trafikanternas behov. Utskottetförutsätter också att detta kommer att ske. Motionen påkallar därför inte någotinitiativ från utskottets sida, varför den avstyrks. I motion T319 (fp) begärs att får i uppdrag attundersöka och utprova användning av dotomu som inslag i asfalt för att fåljusare vägbanor. Olika beläggningars förmåga att reflektera ljus har varitföremål för omfattande studier. Mörka beläggningar och ljusa markeringar gerofta en bra kontrastverkan och är således från trafiksäkerhetssynpunkt lämpligai vissa situationer. I andra situationer kan ljusa beläggningar vara bättrefrån trafiksäkerhetssynpunkt. Ett mycket omfattande utvecklingsarbete med nyabeläggningar och nya material pågår förutom inom även på statens väg-och trafikinstitut. I detta arbete ingår även studier av olika beläggningarsförmåga att reflektera ljus. Av det anförda följer att något initiativ från riksdagenssida inte är erforderligt. Motionen bör därför lämnas utan särskild åtgärd. I den trafikpolitiska propositionen stryks under attansvaret för planeringen och prioriteringen av vägbyggandet bör skedecentraliserat. Fördelningen av investeringsmedel mellan olika delar av landetoch vägkategorier bör liksom ske på grundval av en noggrannangelägenhetsgradering i syfte alt åstadkomma en så likformig och rättvisfördelning av vägmedlen som möjligt. uttalade vid bl. a. behandlingenav väganslag (prop. 1986/87:100 bil. 8, , rskr; 235) att del ärav stor vikt alt vägbyggnadsobjekten tillkommer i den prioriteringsordning somde regionala och kommunala insatserna i samverkan med uppställt. att deframtida kraven på en effektiv och rättvis vägpolitik skall kunna TU1987/88:20 mötas är det viktigt all ansvaret för väghållningen är lämpligt avgränsat.Staten bör därvid ha ett avgörande ansvar för den övergripande vägplaneringen,medan kommunerna och trafikhuvudmännen bör svara för lokala och i viss män ävenregionala bedömningar. Medel för byggande av statliga vägar anvisas förnärvarande över ett anslag. Vissa delar av det övergripande vägnätet ingåremellertid i vissa större kommuneras väghållningsområden. Staten bidrar tillbyggande av statskommunvägar genom ett särskilt anslag härför. Med hänsyn tillde förslag om principiella ändringar i väghållningsansvaret som anges i propositionenoch som utskottet ansluter sig till skapas bättre förutsättningar för att deövergripande allmänna vägarna kan prioriteras i särskild ordning. Därvid bördet nuvarande systemet med en särskild plan för byggande av riksvägar kunnabehållas och utvecklas till att även omfatta sådana riksvägar som ärstatskommunvägar. Utskottet bedömer att en sådan övergripande planering avriksvägnätet kan bidra till alt viktiga mål för vägpolitiken kan uppnås såsombättre regional balans och ett effektivt resursutnyttjande. Utskottettillstyrker en sådan planeringsinriktning, liksom också att den utveckladeriksvägnät-planen kompletteras med länsvisa planer för investeringar ilänsvägar. Till skillnad från nuvarande ordning bör därmed medel förinvesteringar i länsvägar resp. riksvägar anvisas på skilda anslag. Därmed fårman en klarare avgränsning mellan regionala och övergripande investeringar. Utskottetåterkommer i avsnitt 7.5 till den närmare användningen av anslaget för byggandeav länstrafikanläggningar. 7.4 Byggande av riksvägar Medel för byggande av statliga vägar har anvisatssamordnat via ett anslag som avser såväl riksvägar som länsvägar. Föredragandenföreslår att det inrättas ett särskilt anslag för byggande av riksvägar. Frånanslaget avses betalas byggande av dels sådana riksvägar som ingår i dethittillsvarande statliga vägnätet, dels sådana riksvägar som ingåttbland statskom-munvägarna. Vad sedan gäller medelsbehovet framhålls i dentrafikpolitiska propositio nen alt investeringarna i vägnätet måste öka för att förbättra miljön och trafiksäkerheten. Trafik- och miljösituationen är på många platser sådan att åtgärder bör vidtas. Framför allt är del situationen i storstadsområdena och i vissa andra större tätorter som är oroande. Det konstateras också att hittillsvarande nivå på investeringar i förbifarter inte är tillräcklig. Föratt möjliggöra tidigareläggning äv i riksvägsplanen ingående angelägna förbi- farlsobjekt föreslås anslaget för /89 höjas med omkring 180 milj.kr. utöver i planerna ingående byggande av riksvägar . Vid tidigareläggningen bör enligt föredraganden de berörda förbifarternas prio riteringar i riksvägsplanen beaktas. För /89 föreslås sam manlagt 1 222 milj.kr. anvisas till byggande av riksvägar. Föredraganden anmäler att han har för avsikt att återkomma till regeringen med förslag innebärande att regeringen hos begär en ytterligare höj- 26 ning avanslaget med realt 33 milj.kr. Utskottet instämmer i föredragandens bedömning attinvesteringarna i /88:20 riksvägnätet bör öka, bl. a. för atthöja trafiksäkerheten och förbättra miljön. Det gäller också att underlättanäringslivets transporter, inte minst i skogslänen, och att över huvud tagelförbättra framkomligheten. Utskottet tillstyrker för sin del den föreslagnamedelsanvisningen liksom också vad som sägs om riktlinjer förinvesteringsplaneringen och investeringsverksamheten för byggande avriksvägar. En möjlighet som enligt utskottels mening bör utnyttjasför alt minska problemen med försämrad trafiksäkerhet och miljö är att byggaförbifarter kring större tätorter. Utskottet delar föredragandens uppfattningatt sådana investeringar bör tidigareläggas. Den höjning av anslagsnivån somföreslås och som utskottet alltså tillstyrker möjliggör ett sådant ökatbyggande av förbifarter. Utskottet kommer senare i detta betänkande att ocksåbehandla förslag om avgiftsfinansiering av bl. a. sådana investeringar, liksomockså att anslaget för länstrafikanläggningar skall kunna användas för atttidigarelägga ett antal från trafiksäkerhets- och miljösynpunkt angelägnaförbifarter. Beträffande dispositionen av utgående reservationer tillstyrkerutskottet föredragandens förslag ätt regeringen får besluta om till vilka nyaanslag den behållning som vid ulgången av /88 kan finnas kvar påanslagen Byggande av statliga vägar och Bidrag till byggande av kommunalavägar och gator skall föras. Utskottet har heller ingen erinran mot att en överföringav medel för byggande av riksvägar får ske . Del börsålunda ingå i regeringens befogenheter att bemyndiga att ta i anspråk behövliga medel av de medel som anvisas . I sex olika motioner tas upp yrkanden om att ivägbyggandet prioritera förbifarter. Det gäller motionerna T29 (s) och T72(vpk) där behovet av förbifarter belägna i behandlas, T56 (fp)och T314 (s) där del yrkas på ett byggande av förbifarter i ochGislaved samt T345 (m) där behovet av en nybyggnad av förbifarten i tas upp. I motion T346 (m) anförs beträffande behovet av bättrevägar i att miljöskonande kringfartsleder bör prioriteras. Med hänsyn till den decentraliserade planerings- ochbeslutsprocess som gäller för vägbyggandet finner utskottet nu liksomtidigare det olämpligt att tar ställning till de enskilda objekteni någon särskild landsdel. Utskottet vill dock rent allmänt uttala altmöjligheterna till ett byggande av förbifarter bör kunna öka genomanslagshöjningen och genom i propositionen i övrigt föreslagna möjligheter tillfinansiering. Med hänvisning till alt de av motionärerna aktualiseradevägbyggnads- objekten enligt utskottets mening bör prövas i den för handläggning av., vägärenden stadgade ordningen avstyrks här berörda motionsyrkanden. . , Det gällermotionerna T29 (s) yrkande 1 om förbifarter i . T72 (vpk) yrkande 1 om ett vägpaket tdl , T56 (fp) och T314 (s) som båda handlar om förbifarter vid och , T345 (m) 27 omförbifarten vid Vadsleiui samt motion T346 (m) yrkande 4 om kring- 'U 1987/88:20 I motion T322 (c) begärs en förnyad prövning avmotorvägsslräckningen.. genom . Del anförs bl. a. att nya argumentkan föras fram för en förnyad utredning. Även i motion T331 (vpk) yrkande 1 tas frågan ommotorvägsslräckningen upp. Det begärs att byggandet avbryts omgående. Enhänvisning görs bl. a. till "trädkramarna" som vill ha ettsystemskifte i trafikpolitiken. Utskottet har tidigare ställt sig bakom förslaget attbygga en motorväg mellan och . Utskottet tillstyrkte isitt betänkande /87:19 alt väg E6 i en första etapp byggs ut sommotorväg fram till och föreslog också en medelsanvisning somriksdagen godkände (rskr. En arbetsplan för ombyggnad av väg E6 på delenStenungsund-Uddevalla har fastställts av i ensträckning genom . förordade den sträckning somvägverket fastställt. Regeringen har avslagit överklagandena av vägverketsbeslut och arbetsplanen har därmed vunnit laga kraft. Byggandet av vägenpåbörjades . Enligt vad utskottet erfarit har i det arbete somföregått arbetsplanen inte mindre än väg utretts, dvs. 30 gånger denvägsträcka som fastställts. Det innebär att ett stort antal alternativprövats. Vägplaneringen är decentraliserad. Ärendet har prövatsenligt den ordning som gäller. Utskottet, som inte anser skäl föreligga attfrångå gällande beslutsordning, avstyrker motionerna T322 (c) och T331 (vpk)yrkande 1 i denna del. Beträffande finansieringen av utbyggnaden av väg E6 påsträckan tar föredraganden upp frågan om användningenav anslaget för byggande av riksvägar för att täcka kapitalkostnader för utbyggnadenav nämnda vägsträcka. Bakgrunden härtill är att beslutade den 13 maj1987 (prop. 1986/87:100 bil. 8, , rskr. 235) bl. a. att godkänna att enkredit in- " rättas i för finansieringen av utbyggnadenav väg E6 som motorväg på delen och att kapitalkostnadenår får belasta anslaget. Regeringen har hemställt attriksgäldskontorel inrättar nämnda kredit. Utbyggnaden av väg E6 mellanStenungsund och har påbörjats. Kapitalkostnaden för krediten harför beräknats till omkring 30 milj.kr. Denna kostnad bör enligtföredraganden få belasta anslaget . Utskottet tillstyrker vad föredraganden anför omfinansieringen av utbyggnaden av väg E6 på sträckan . 7.5 Investeringar i länstrankanläggningar I dentrafikpolitiska propositionen föreslås alt ett särskilt anslag för Byggande avlänstrafikanläggningar skall inrättas. Anslaget skall omfatta medel tillbyggande av statliga länsvägar, investeringar i länsjärnvägar samt bidrag till byggandeav sådana statskommunvägar som inte är riksvägar samt vissa 1 tJ 1987/88:20 kollektivtrafikanläggningar.Beträffande det sistnämnda slaget av investeringar skall liksom nu hållplatseroch andra trafikantanläggningar vara bidragsberättigade. Vad nu sagts innebäratt även investeringar i lokal och regional kollektivtrafik på stomjärnvägarna,där det finns ett långsiktigt avtal mellan trafikhuvudmannen och SJ. En utökning av det slag av objekt inom kollektivtrafikensom kan vara bidragsberättigade föreslås också. Anslagsnivån för stöd till investeringar ilänstrafikanläggningar föreslås bli höjd med 300 milj.kr. Det innebär att /89 bör enligt föredraganden 650 milj.kr. Föredragandenanmäler att han har för avsikt att återkomma till regeringen medförslag innebärande att regeringen hos begär en ytterligare höjningav anslaget med 320 milj.kr. till 970 milj.kr., vilket är det belopp som haröverenskommits mellan staten.