bet · GB01SfU27 · 1987-12-31 00:00:00 — Den nämnda utredningen skedde på regeringens uppdrag ochavsåg att utreda omständigheterna kring ett stort antal förvarstaganden, inteminst avseende barn , som beslutats av polismyndigheten i ,vaktdistrikt. JK har redogjort för sin utredning i yttrande tillregeringen . I yttrandet gör JK en genomgång av gällande regleroch förarbeten. Enligt JK:s bedömning har utredningen inte gett vid handen attförvarstaganden skett i större utsträckning än som är tillåtet enligt lagen.JK pekar dock på allvarliga brister i fråga om avfaltningen av förvarsbeslutoch på några omständigheter som enligt hans uppfattning är ägnade att medföraatt förvarstagande av utlänningar sker vid vaktdistrikt i fall närdetta inte är motiverat sarnl lägger fram förslag som kan medföra en bättreordning. Frågan om förvar tas upp också i betänkandet Översyn avutlännings lagen och i en utredning som på regeringens uppdrag gjort om behovet av åtgärder för asylsökandebarn. anser i sin skrivelse till regeringen att förvarstagande av barn bör förbjudas och att och bör få i uppdrag att Ii utreda huralternativ till förvarslagande bör utformas, SfU 1987/88:27 1 avvaktan på beredningen av de nämnda utredningarna villutskottet inte förorda något totalt förbud mot att barn tas i förvar. Utskottetvill understryka betydelsen av en restriktiv tillämpning avförvarstagandebeslämmel-serna och betydelsen av att - för de fall ettförvarstagande bedöms oundgängligen nödvändigt - det sker i godtagbara formeroch i lämpliga lokaler. Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna Sf517 yrkande 5. Sf534 yrkande 11 och Sf541 yrkande 8 i denna del. I 81 S utlänningslagen anges till vilket landverkställighet av beslut orn avvisning eller utvisning skall ske. Avvisningskall ske till det land från vilket utlänningen har kommit och utvisning tillhemlandet eller, om hemlandet inte kan fastställas, till det land från vilketutlänningen kom hit. I 77-80 §S utlänningslagen finns bestämmelser om s. k.politiskt verkställighetshinder. Avvisning eller utvisning får normalt inteverkställas till etl land där utlänningen riskerar politisk förföljelse ellervidaresändning till etl sådant land. Vidare får en krigsvägrare i princip intesändas till ett land där han riskerar att sändas till en krigsskådeplats ellertill ett land där han riskerar vidaresändning till ett sådant land. En defacto-flykting som anför synnerliga skäl för att han inte skall sändas tillsitt hemland får inte sändas dit eller till ett land där han riskerar att blisänd till sitt hemland, I motion Sf525 anför att inte bordefå återsända flyktingar till en del länder sä länge situationen i länderna ärsom den är. Motionären begär i yrkande 1 etl tillkännagivande om att flyktingarfrån . och samt palestinier inte bör utvisas till sinahemländer. Utskottet utgår från att de återgivna reglerna omverkställighet av avlägsnandebeslut följs och anser inte att skäl föreliggeratt nu förorda någon ändring av reglerna. Utskottet avstyrker därmed bifalltill motion Sf525 yrkande 1, Ett beslut om avvisning eller utvisning skall enligt 84 Sutlänningslagen verkställas så snart det kan ske. Beslutet får enligt 76 Sutlänningsförordningen verkställas genom att utlänningen åläggs all inom enviss lämna riket. En förutsättning för detta är att utlänningensannolikt är villig att rätta sig efter beslutet utan att tvångsåtgärdervidtas, I princip får också enligt 69 S ullänningsförordningen anstånd beviljasför . om utlänningen begär det för att ordna enskilda angelägenhetereller om han åberopar annan godtagbar anledning eller anstånd av annat skäl börmeddelas. Om det inte är sannolikt alt utlänningen kornmer att rätta sig efteretl åläggande eller om han inte har följt etl åläggande, får han föras urlandet med tvång. Närmare föreskrifter angående dessa frågor får enligt 87 Sutlänningsförordningen utfärdas av efter samråd med invandrarverket.Enligt uppgift från anges tidsfristen för en utlänning attlämna landet normalt , och anstånd ges med . BengtWesterberg m. fl. åberopar i rnotion Sf534 rätten enligl FN:s 19 flyktingkonventiontill "skäligt rådrum", som ger utlänningen möjlighet alt SfU1987/88:27 förbereda resa till annat asylland (.irii han inte vill återvändatill hemlandet. Enligt motionärerna torde den asylsökande i huvuddelen av allautvisnings-ärenden självmant och frivilligt lärnna landet, om han bara fårmöjlighet till det. Motionärerna begär i yrkande 7 ett tillkännagivande om attden,som fått avslag på sin asylansökan skall få rimlig förberedelsetid föravresa. Motionärerna lar också upp frågan om splittring av asylsökandesfamiljer vid verkställighet av avlägsnandebeslut. Enligt motionärerna börföräldrar inte kunna utvisas om del innebär att de skiljs från minderårigabarn, och i yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om vikten av att föräldrarinte utvisas om det innebär att de skiljs från minderåriga barn. Utskottet behandlade likalydande motionsyrkanden i sitt avriksdagen godkända betänkande SfU 1987/88:9, Utskottet framhöll dåinledningsvis att de regler som gäller verkställighet av avlägsnandebeslutgenom åläggande tar anses ge tillräckligt rådrum för avresa. Utskottetuppfattade emellertid yrkandet som i första hand syftande på verkställighetgenom tvång, då utlänningen också kan tas i förvar innan han förs ur landet ochuttalade att även om ett visst mått av tvang kunde visa sig nödvändigt - detgivetvis ' är angeläget att verkställigheten sker på ett sätt som inte årkränkande för utlänningen. Utskottet utgick från att berördatillsynsmyndigheter har sin uppmärksamhet riktad på hur polismyndigheternapraktiskt genomför verkställigheten av avlägsnandebeslut och ansåg att något tillkännagivandeinte behövdes i den frågan. Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och anserinte alt motion 81534 yrkande 7 påkallar någon åtgärd. Åven frågan om familjesplillring behandlades av utskottetsenast i nämnda betänkande. Utskottet ansåg alt det var omöjligt att heltundvika familjesplillring, eftersom det ibland förekommer att någon i familjenmedverkar till sådan splittring genom att gå under jorden eller genom att gömmabarnen. Myndigheterna borde dock enligl utskottet i rnöjligaste mån undvika ensplittring av familjer, vilken uppfattning också hade kommit till uttryck i etlsvar av dåvarande invandrarministern på en fråga i . Utskottet ansåginte heller i detta avseende att något tillkännagivande behövdes. Ulskoltet, som konstaterar att frågan om familjesplillringockså behandlas i belänkandet Översyn av utlänningslagen, vidhåller sintidigare uppfattning och anser inte all någon åtgärd med anledningav motion Sf534 yrkande 8 är påkallad. är det straffbart att gömma en avvisad ellerutvisad utlänning om det sker i vinningssyfte (96 § utlänningslagen). I motion Sf522 begär i etltillkännagivande om att det bör straffbeläggas att gömma personer vilka nekatsasyl. I propositionen till den lag varigenom den nuvarandebestämmelsen infördes (prop. 1981/82:146) framhölls bl. a. att kunskaperna om proble mets omfattning och om orsakerna var begränsade men del ansågs an geläget alt kunna ingripa mot vissa yttringar som döljandet av avvisade personer kunde komma att ta sig. I sitt av godkända betänkande -,,> (AU1982/8.3:3) ansåg arbetsmarknadsutskottet att man borde beakta att SfU1987/88:27 det fanns stora variationer beträffande motiven för ett aktivtingripande i syfte att hindra verkställigheten. I de fall en person ingrep avtvingande medmänskliga bevekelsegrunder ansåg utskottet att andra medel änstraffpåföljd borde tillgripas, främst informationsåtgärder. avstyrkte ett liknandemotionsyrkande i sitt betänkande SfU 198.3/84:4 med hänvisning till atterfarenheterna av bestämmelsen, som varit i kraft mindre än , bordeavvaktas. Frågan har uppmärksammats vid översynen avutlänningslagen. I betänkandet Översyn av utlänningslagen anförs att enrättsstat i längden inte kan tolerera att i laga ordning fattade beslutåsidosätts och att det därför kan övervägas om inte slraffriheten för den somsöker hindra verkställighet bör begränsas ytterligare, såsom till att avse densom hjälper vissa släktingar alt hälla sig undan. Utredaren anser emellertidatt del bör kunna antas att kortare väntetider innan slutligt beslut meddelaskommer att leda till att undanhållande blir mindre vanligt än nu och att någonskärpning av bestämmelserna därför för .närvarande inte bör göras. Beredningenav del nämnda betänkandet pågår inom . Utskottet beklagar att enskilda personer och vissaorganisationer medverkar till att utlänningar håller sig gömda för att undgåett eventuellt avlägsnandebeslut eller för all hindra verkställighet av ettsådant beslut. Utskottet, som beaktar att sådan verksamhet ofta bottnar iideell övertygelse, anser dock att andra medel än straffpåföljds främstinformationsinsatser, i första hand bör tillgripas för all komma till rättamed sådant beleende. Vidare bör enligt ulskottets bedömning bl. a. kortare handläggningslideri asylärenden bidra till att göra sådana undanhållanden mindre vanliga. Med delanförda avstyrker utskottet bifall till motion Sf522. Motionsyrkanden med särskild inriktning på barnenssituation i asylärenden har behandlats både i avsnittet om förvar och iavsnittet om verkställighet av avlägsnandebeslut. I ett antal motioner - Sf515av m. fl., Sf526 yrkandena 1-3 av m. fl,,Sf534 yrkande 9 av m. fl. och Sf537 av m. fl, -begärs emellertid tillkännagivanden om asylsökande- och flyktingbarns behov iolika avseenden. Bl.a. nämns behovet av utredning om barnens skäl för asyl.ensamma asylsökande barns behov och möjligheterna till aktiviteter. I motionSf541 yrkande 8 (delvis) begär etl förslag om ändring av reglerna vidasylutredning som innebär att familjer hälls samman . I det av godkända betänkandet SfU 1985/86:21behandlade utskottet flera motioner om flyktingbarnens speciella situation. Liknande frågor behandlades också i de av godkända betänkandena SfU 1986/87:15 och SfU 1987/88:9. Utskottet pekade därvid pä att en utredning om asylsökandebarns situation pågick inom . a. den sociala och psykologiska situationen för barnen, social tjänstens och hälso- och sjukvårdens eventuella skyldighet alt bistå ut- -' länningsrnyndighetennied utredningar och utlåtanden i frågor om uppe- SfU 1987/88:27 hållslillståndsamt invandrarverkets resp. kommunernas och landstingens ansvar för attasylsökandes och flyktingars sociala och medicinska behov tillgodoses undervistelsen på olika förläggningar. Utskottet underströk angelägenheten av attbarnens situation noga uppmärksammades såväl vid tillståndsprövningen som underförläggningsvistelsen men ansåg med hänsyn till del pågående utredningsarbetetatt de föreliggande motionerna inte påkallade någon åtgärd. har fått regeringensuppdrag att utreda även frågan om det behov av stödinsatser från socialtjänstensamt hälso- och sjukvården som kan finnas hos flyktingbarn när tillstånd givitsatt stanna i , Denna utredning beräknas vara avslutad senast den 1 juni1988. första utredning överlämnades, som nämntsi avsnittet om förvar, till regeringen . I regeringens skrivelse harföredragande statsrådet anfört alt de olika förslag som på skilda hållframförts orn åtgärder för alt barnens situation i utlänningsärenden skalluppmärksammas båttre enligl hans mening kan avgöras först efter en samlad bedömningav flyktingbarnens situation. Statsrådet avser därför att föreslå regeringenatt ta ställning till vilka ytterligare åtgärder pä området som kan behövasförst efter att ingående ha studerat den utredning som socialstyrelsenredovisat rörande de sociala, medicinska och psykologiska behov som barn tillasylsökande har de vistas i förläggning eller i andra kollektivaboendeformer. Utskottet vill än en gång understryka vikten av allbarnens situation noga uppmärksammas och anser det angeläget att en samladbedömning kommer till stånd. Utskottet utgår ifrån ati så sker. MotionernaSf515, Sf526, Sf534 yrkande 9. Sf537 och Sf541 yrkande 8 i denna del behöverdärför enligl ulskottets uppfattning inte föranleda någon åtgärd. I motion Sf502 begär ett förslag om en"Flyktingbarnens dag" med olika slag av insamlingar, artistgalorrn.m. för att hjälpa flyktingbarn över hela världen. Utskottet anser de i motionen framförda förslagen vara välvärda att uppmärksammas. Ett initiativ i fl-ågan bör dock enligt utskottetsmening knappast ankomma på riksdag eller regering utan snarare inomfrivilligorganisationernas ram. Utskottet avstyrker därför bifall till motionSf502. Asylsökande utan identitets- och resehandlingar m.m. De problem som gäller idenlifieiing av asylsökande harberörts i många sammanhang, Inresekonlrollen år ett av de huvudområden somriksdagens revisorers granskning avsett och revisorerna har i förslag 1986/87:18ansett att frågan om asylsökande med okiind eller osäker identitet särskiltbehöver beaktas. Enligl revisorerna är problemen framför allt följande. Passlösa får företräde vid asylbedömning genom att derasuppgifter inte kan kontrolleras och genom alt passlöshet försvårar verkställighet av av lägsnandebeslut vilket i föriängningen minskar möjligheter alt ta emot dem som verkligen är i behov av en här. En stor del av de 22 passlösaasylsökande, främst från och , har kommit till SfU1987/88:27 rned hjälp av agenter sorn arrangerat resan hit. Bland deasylsökande vars identitet är okänd eller osäker kan finnas personer som itredje land begått allvarliga brott, terrorister m. fl. Ett snabbi ökande antalpersoner som trots okänd eller osäker identitet kan fa svensktfrämlingspass/resedokumenl och senare svenskt medborgarskap och svensktheinlandspass kan leda till minskad tilltro till svenska passhandlingarutomlands och föra rned sig en utökad viseringsskyldighet för innehavare avsvenska pass. Revisorerna framhåller också viklen av att denpasskontrollerande personalen har tillgång till teknisk utrustning m.m. i denutsträckning som erfordras för att föreskriven kontroll skall kunna företasulan alltför omfattande och tidskrävande arrangemang. Frågor om identifiering av asylsökande tas upp i tremotioner som väckts med anledning av revisorernas förslag och i en motion frånårets allmänna motionstid. i och Per Stenmarck begär i motion1986/87:Sfl23 dels i yrkande 1 etl tillkännagivande om möjligheterna att nä enöverenskommelse med iransportbolagen om alt under resa samla in resenärernaspass och andra identitetshandlingar, dels i yrk-inde 2 etl tillkännagivande omalt aktivt genom FN bör medverka till att i något alliansfriit landinrättas ett centralt fingeravtrycksregister, dit alla konvenlionsländerförbinder sig att sända fingeravtryck av spontaninresande som saknar pass elleridentitetshandlingar. begär i motion 1986/87:Sfl24 yrkande 2 etttillkännagivande om att den passkontrollerande personalen bör ha tillgång tillall den tekniska utrustning som erfordras för all föreskriven kontroll skallkunna företas och i yrkande 3 ett tillkännagivande om att passkontrollen överhuvud tagel bör effektiviseras så all passlösa inte får företräde vid asylbedömningen. m. fl. begär i motion Sf518 yrkande K) etttillkännagivande om att sådana åtgärder bör vidtas att asylsökandes identitetsäkrare kan bestämmas. Av regeringens skrivelse 1987/88:157 om flyktingpolitikenframgår att den svenske delegaten vid i november 1987särskilt pekade på problemet med asylsökande som utan godtagbara skäl anländeri avsaknad av identitets- och resehandlingar samt att den nordiska samrådsgruppenpå hög nivå för flyktingfrågor avser att diskutera möjligheterna till gemensamtagerande inom ramen för UNHCR när det gäller frågor rörande irreguljär invandringoch dokumentlöshei. Frågan tas upp också i betänkandet Översyn avutlänningslagen. Där framhålls alt förekomsten av asylsökande ulan identitets- och resehand lingar i hög grad är ett internationellt problem saml all UNHCR uttryckt stark oro över del tilltagande missbruket all förstöra identitets- och resehandlingar och i olika sammanhang ställt sig bakom uppfattningen alt avsiktligt förstörande av sådana handlingar kan försvaga en asylsökandes ställning. I belänkandet ges förslag i syfte all minska missbruket att förstöra identitets- och resehandlingar. Dessa förslag rör bl. a. möjligheterna att la en utlänning som inte kan styrka sin identitet i 23 förvar ochatt ålägga transport()rer kostnadsansvar, SfU 1987/88:27 Såsom ovan berörts år frågan rörande asylsökandesdokumentlöshei upp-inärksariimad internationellt. Förslag i detta avseende harockså lagts fram i betänkandet Översyn av utlänningslagen, 1 avvaktan påberedningen av förslagen anser utskottet inte att någon åtgärd idessa frågor är påkallad vare sig med anledning av revisorernas förslag ellermed anledning av motionerna. Utskottet avstyrker därför bifall till motionernal986/S7:Sfl23 yrkandena I och 2.' 1986/87:Sfl24 yrkandena 2.och 3 samt1987/S8:Sf518 yrkande 10. Enligt gällande riktlinjer för invandringspolitiken skallinvandringen kontrolleras för att göra del möjligt alt anpassa den tilllandets resurser och politiken på olika områden. Kontrollen innebär att den somvill invandra till i princip skall ha arbete, bostad ocharbetstillstånd ordnade före inresan. Undantag från denna huvudregel gäller bl.a. för flyktingar och för nära familjemedlemmar till den som redan finns iSverige. Dessa'kan beviljas tillstånd efter inresan. En utlänning som har ansökt om tillstånd att fä stanna iSverige här inte rätt att arbeta han väntar på besked itillslåndsärendel. Denna ordning gäller oavsett vilka skäl han har åberopattill stöd för sin ansökan. Kommunernahar enligt lagen (1986:159) skyldighet att se till att grund- ' - läggandesvenskundervisning anordnas för invandrare efter ankomstentill ; Skyldigheten avser bl. a. utländska medborgare som efter att haansökt orn uppehållstillstånd regelmässigt vistas i kom-' rnunen i avsikt allbosätta sig i riket. Asylsökande får dock inte delta i denna utbildning förrände väntat på uppehållstillstånd . I sju motioner tas upp frågor som hänger samman medasylsökandes möjligheter till arbete och annan meningsfull sysselsättning. I motionerna Sf501 av och yrkande 4 av rn. begärs tillkännagivande av att tempo rärt arbetstillstånd bör kunna ges asylsökande. Per och begär i motion Sf532 yrkande 3 att förbudet för asylsökande att arbeta avskaffas och all arbetstillfällen anordnas för dem. ' berg rn. begär i motion Sf534 yrkande 13 ett tillkännagivande om möjlig heterna att tillåta beredskapsarbete under asylsökandes väntetid. begår i motion Sf541 yrkande 7 etl förslag om prakiikplatser för asylsö kande och i rnotion Sfl3 yrkande 1 begär ett förslag om möjligheter tilfarbete och svenskundervisning för asylsökan de. 1 motionerna framhålls särskilt de problern sorn den påtvingade sysslo lösheten under de långa handläggningstiderna för uppehållstillstånd utgör för asylsökande. 1 motion Sf5l9 begär och invandrarverket ges i uppdrag att lösa försäkringsfrågorna för asylsökandesom får beredskapsarbete. Liknande motionsyrkanden behandlades av utskottet senast ibetänkan det SfU 1986/87:15, Utskottet framhöll då, i enlighet med tidiga- reställningstagande i frågan, att man i första hand måste komma till rätta SfU1987/88:27 rned de problem som uppkommer genom att hålla nerehandläggningstiderna och utskottet vidhöll att arbetstillstånd borde beviljasförst dä beslut om uppehållstillstånd ges. En annan ordning kunde, enligt vadriksdagen tidigare uttalat, befaras leda till en uppluckring,av principen omden reglerade invandringen. ' Utskottet erinrade om att det i direktiven såväl föröversynen av utlänningslagen som för översynen av organisation och rutiner förhandläggning av utlänningsärenden särskilt framhållits vilka påfrestningar delånga handläggningstiderna innebär framför allt för den som söker asyl ochansåg i avvaktan på resultatet av dessa översyner att borde, ,vidhålla sin tidigare inställning och avslå de då föreliggande motionerna. De två nämnda utredningarnas betänkanden Översyn avutlänningslagen och Kortare väntan föreligger nu och bereds inomregeringskansliet. Förslagen med anledning av dessa betänkanden, liksom dennya organisation av invandrarverket som som också har föreslagits, kan enligtutskottets mening förväntas ha stor betydelse för att faktisktnedbringa väntetiderna i asylärenden avsevärt. Utskottet vill också peka på desvårigheter som föreligger alt placera flyktingar och invandrare i arbetslivetoch behovet av alt i första hand salsa arbelsrnarknadsresurser på dessa. Med del anförda avstyrker utskottet bifall till motionernaSf501. Sf518 yrkande 4. Sf532 yrkande 3. Sf534 yrkande 13, Sf541 yrkande 7 ochSfl3 yrkande 1. Utskottet finner till följd härav inte heller alt rnotion Sf519bör föranleda någon åtgärd. Ekonomisk ersättning mellan kommunerna En av grundtankarna bakom det nya system förflyktingmoltagning som beslöts var att sprida flyktingar ochasylsökande till ett större antal kommuner. fick därvid iuppdrag alt träffa överenskommelser med kommuner om mottagande av asylsökandeoch flyktingar rnot statlig ersättning. Enligt regeringens skrivelse deltog 241kommuner i flyktingmottägandet. Statlig ersättning lämnas tillkommunerna enligl förordningen (1984:683) om statlig ersättning för mottagandeav flyktingar och vissa andra utlänningar. Ersättning lämnas för ekonomisktbistånd som kommunen utgivit till flyktingar från det de beviljats uppehållstillståndoch därpå följande tre är samt till asylsökande. För ekonomiskt bistånd tillsjuka och handikappade flyktingar och flyktingar som hade fyllt då defick uppehållstillstånd kan ersättning lämnas under längre lid än tre år.Vidare kan schablonersältning utgå till kommuner sorn harlräffatöverenskommelse med invandrarverket om mottagande av flyktingar och vissaandra utlänningar. Utöver schabloneisättningarna kan lämnas särskilda bidragför speciella insatser eller för läckande av speciella kostnader. Revisorerna tar i sitt förslag till förra årets riksmöteupp problem som uppslår för kommunerna i samband med s. k. sekundäromflytlning, dvs. då flyktingar och asylsökande bosätter sig i andra kommuner än i dem där mottagning planerats för dem. begär i motion 1986/87;Sf 124 yrkande 1att möjlighet SfU 1987/88:27 införs för en vislelsekommun att fåersättning för utgifter enligt socialtjänstlagen från den kommun som harslutit mottagningsavial med invandrarverket. Ersättning till kommunerna för ekonomisk hjälp enligtsocialtjänstlagen (1980:620) och lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande m.fl. baseras på de faktiska kostnaderna och utbetalas till den kommun som lämnathjälpen i fråga. Det saknar således vid denna bidragstyp betydelse om denbidragsbe-råtfigade flyttar från en kommun till en annan under bidragsliden.Schablonbidraget betalas däremot till den kommun som tagit emot flyktingeneller den asylsökande enligt avtal med invandrarverket. Fr. o. m. budgetåret1987/88 kan särskilda bidrag enligt den ovan nämnda förordningen orn statligersättning ges bl. a. till kommuner vars kostnader för flykting- mottagandethar ökat särskilt påtagligt till följd av stor s. k. sekundäromflyttning frånandra kommuner. Utskottet, som finner del angelägel alt invandrarverketnoga följer utvecklingen av den s. k. sekundärornflyltningen. anser att någonomfördelning av ersättningar direkt mellan kommunerna inte bör ske. Med hänsyntill det anförda avstyrker utskottet bifall till motion 1986/87:Sfl24 yrkande1. revisorers förslag till 1986/87:18grundas på revisorernas granskning av flyktinginvandringen till m.m.Granskningen har inriktats på fyra huvudområden, nämligen tyngdpunkten i densvenska flyktingpolitiken, kostnaderna för verksamheten vid de statligaflyktingförläggningarna, flyktinginvandringens återverkan på kommunerna samtinresekonlrollen. 1 förslaget framhåller revisorerna särskilt följande. Flyktinginvandringen till har ökat kraftigt undersenare år som en följd av ökningen i antalet spontant inresta asylsökande. Despontant inresta asylsökande har i betydande utsträckning saknat erforderligapasshandlingar.