bet · GB01SoU6 · 1987-12-31 00:00:00 — om rätt till servicebostad i annan kommun Ibetänkandet behandlas en motion (m) om möjligheterna för handikappade och äldreatt få servicebostad i kommun där de inte är mantalsskrivna. Medanledning av motionen föreslår utskottet att ger regeringen tillkänna att regeringen bör pröva vilka åtgärder som kan vidtas för all möjliggöraför handikappade och gamla att få servicebostad i annan kommun. Imotion 1986/87:So265 av () hemställs att hosregeringen begär att särskilda åtgärder snabbt vidtas för att möjliggöra förhandikappade och gamla att få tillgång till servicebostäder även inom annankommun än mantalsskrivningskommunen. Motionären anför att människor med svårahandikapp som behöver bo i eller liknande har mycket små möjligheteratt kunna flytta från en kommun till en annan, beroende på det krav påmantalsskrivning i kommunen som ställs för alt få bostad i servicehus.Motionären anser att den gällande ordningen är ytterst betänklig med hänsyntill den rätt varje människa bör ha att fritt välja sin bostadsort. Motionärenmenar att det måste bedömas som mycket angeläget att det nu aktualiseradeproblemet snabbt löses, eventuellt genom statliga insatser. I motionen hänvisastill att socialberedningen i sitt betänkande Aktuella socialtjänstfrågor (SOU1986:19) uppmärksammat frågan utan att lägga fram något konkret förslag tillfrågans lösning. Gällande bestämmelser m. m. I3 § socialtjänstlagen (1980:620) anges att kommunen har det yttersta ansvaretför att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver.Enligt 20 och 21 §§ samma lag har socialnämnden ett särskilt ansvar för att detfinns bostäder som är anpassade för äldre och handikappade. Kyrkobokföringoch mantalsskrivning regleras i folkbokföringslagen (1967:198). En person ansesbosatt på och skall vara kyrkoskriven på den fastighet där han regelmässigttillbringar dygnsvilan (11 och 12 §§ folkbokfö- 1Riksdagen 1987/88.12 saml. Vidhelinackordering i för äldre gäller särskilda , SoU 1987/88:6bestämmelser för kyrkobokföringen (23 § folkbokföringslagen). Isammanhanget kan anmärkas att för sjukvårdens del gäller enligt 3 § hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) att varje kommun skall erbjuda hälso-och sjukvårdåtden som är bosatt inom landstingskommunen. En intagning på sjukvårdsinrättningändrar inte den intagnes kyrkobokföringsort (24 § folkbokföringslagen). Som framgår av mofionen har socialberedningen (S1980:07) i betänkandet Aktuella socialtjänstfrågor behandlat den frågan som tasupp i motionen (SOU 1986:19 s. 19-20 och 101). Beredningen konstaterar att demed svåra handikapp som behöver bo på eller särskilda boendeserviceenheterhar svårt att kunna flytta från en kommun till en annan. Hindret utgörs, enligtberedningen, av de bestämmelser som kommunerna har salt upp för att avgöravilka personer som skall få tillgång lill bostad på servicehiis.Bestämmelserna, som har fillkommit på grund av att behovet överstigertillgången, innebär att en person måste vara mantalsskriven i kommunen för attfå lägenhet i . Bestämmelsen är också ett hinder för t. ex. döva attkunna flytta till ett i en grannkommun där de kan umgås med andradöva. Bestämmelsen drabbar också gamla människor som vill flytta fillservicehus i den kommun där deras barn bor. Beredningen anför att den anser attmänniskor med handikapp måste ha möjlighet att flytta lill annan kommun även omde har behov av att bo i eller liknande. Det framhålls attsocialtjänsten har till uppgift alt tillsammans med den enskilde samarbeta medinflyttningskommunen och ge den hjälp som den enskilde kan behöva. Socialberedningenpresenterar inte något förslag i ämnet. Betänkandet har remissbehandlats ochbereds i . Åldreberedningen(S 1981:01) har i sitt belänkande Äldreomsorg i utveckling (SOU 1987:21) intetagit upp flytlningsfrågan till särskild behandling. Idet handlingsprogram i handikappfrågor som framlades av beredningsgruppen förinternationella (SOU 1982:46) anges att handikappade skallha samma möjligheter som andra att välja bostadsort och bostadsform (s. 56).Statens handikappråd redovisar i bilaga lill regeringens skrivelse 1986/87:161om uppföljning av handlingsprogram i handikappfrå-, gor en uppföljning avprogrammet. Däri anges bl. a. att handikappade ofta inte kan välja bostadsortoch boendeform. Flyttningsproblematiken tas dock inte upp närmare i skrivelsenoch redovisningen. Socialstyrelsenuttalar i allmänna råd 1985:8 (insatser för vuxna handikappade)att kravet på kyrkobokföring för att få servicebostad strider mot målet attäven svårt handikappade skall kunna leva som andra (s.45). Utskottet behandlade under /85 enmotion om bosättning för personer inom långvården (SoU 1984/85:2 s. 6-7).Utskottet redovisade att det mellan landstingen och dekommuner som inte ingår i landstingskommuner gäller ett riksavtal för hälso-och sjukvården. vilket ersatt det fidigares. I avtalet finns bl. a. bestäm- SoU 1987/88:6 melser om samarbete då detgäller sådan icke akut vård som motiveras främst av andra skäl än rentmedicinska. Genom avtalet ges en möjlighet att remittera en patient tillett sjukhus inom etl annat landsting, även om likvärdiga vårdmöjligheterfinns i hemlandstinget. a. kunna utnyttjas förpatienter som är i behov av långvarig sjukhus- eller sjukhemsvård och som avfrämst humanitära skäl bör överflyttas till sjukhus eller sjukhem inom denlandsfingskommun där de närmast anhöriga är Utskottetansåg att frågan om att gamla människor får möjlighet att vårdas nära sinaanhöriga är av stor mänsklig betydelse. Det kan innebära stort lidande att intefå vårdas nära sina anhöriga, anfördes det. Utskottet noterade medtillfredsställelse bestämmelsen om "icke akut vård i övrigt" i detnya riksavtalet för hälso- och sjukvården. Genom denna regel öppnas enmöjlighet att utan hänsyn till bosättningen flytta t. ex. en långvårdspatienttill en klinik inom ett annat landstingsområde, förutsatt att de bådalandslingen kan enas om detta, anförde utskottet. Utskottethar inhämtat yttranden över motionen från . delar den uppfattning som framförsi motionen och ställer sig positiv till motionärens hemställan. Styrelsenframhåller att den grundläggande inriktningen måste vara att alla människor isamhället skall ha lika möjligheter att välja bostadsort. anföralt verket i allmänna råd 1985:8 (insatser för vuxnahandikappade) uppmärksammat frågan och framfört att kravet på kyrkobokföringför att erhålla lägenhet med särskild service strider mot målet att även svårthandikappade skall kunna leva som andra. Styrelsenpekar på att en del ungdomar med stora funktionshinder vill bo tillsammans medsina kamrater i kollektiva bostadsformer när de skall flytta hemifrån. Det ärinte ovanligt alt ungdomarna är skrivna i olika kommuner. De i många fall uppställdakraven på mantalsskrivning utgör enligt ett hinder förungdomarnas möjligheter att påverka sitt boende. Det är också angeläget attäldre kan flytta närmare sina barn eller andra anförvanter även när dessa bor ien annan kommun, anför styrelsen. Detta kan vara etl viktigt led i strävandenaatt motverka isolering och ensamhet. Detär, enligt mening, viktigt att kommuner samarbetar medvarandra i vad gäller boende för personer som har behov av särskild service.Socialstyrelsen konstaterar att det i framför allt mindre kommuner kanskeendast finns ett fåtal personer som har specifika behov av service ochomvårdnad. Detta innebär, anför styrelsen, att kommunerna själva kan ha svårtaft inrätta adekvata boendeformer. Många personer vistas därför påinstitutioner av olika slag utan alt vara i behov av institutionsvård.Socialstyrelsen rekommenderar en samverkan kommunerna emellan för att öka förutsättningarna fördessa personer att kunna erhålla en egen bostad 1987/88:6 och servicesom motsvarar deras behov. En sådan samverkan kan, enligt styrelsens åsikt,underlätta målsättningen att alla skall ha rätt fill en egen bostad av godkvalitet. (förbundsstyrelsen)bekräftar att de ay motionären påtalade svårigheterna att få enservicelägenhet i annan kommun än "sin egen" föreligger. Det finnsenligt förbundet flera orsaker fill detta, men den främsta är bristen påservicelägenheter och/eller hemtjänstpersonal. Detär enligt förbundets mening ingen fillfällighet att socialberedningen inteföreslagit någon lösning. Hur en sådan skulle se ut i dagens läge finnerförbundet svårt att ange. Man pekar på att kommunerna försöker täcka bristen påservicelägenheter på två sätt: dels genom att bygga nya sådana lägenheter, delsgenom att sätta in hemtjänstresurser så att så många som möjligt kan bo kvar isina egna bostäder. Kommunerna har, enligt förbundets uppfattning, växlandeframgång med förverkligandet av att människor skall få bo kvar i sina bostädermed adekvat hjälp, främst på grund av svårigheterna att rekrytera personal fillhemtjänsten. En kartläggning av det aktuella problemet och orsakssammanhang av möjliga lösningar är enligt förbundets mening motiverad. Förbundetframhåller det önskvärda i att finna en lösning på problemet. ()framhåller att människor med stora funktionsnedsättningar skall ha självklarrätt- som alla andra- att flytta till den kommun man själv önskar och sompassar personen i fråga bäst. Man skall också få hjälp med planeringen iinflyttningskommunen, anför kommittén. HCK kräver alt tillräckliga resurserställs fill förfogande i alla kommuner och att socialtjänstlagen kompletterasså att den självklara rättigheten att bestämma över sitt eget boendesäkerställs. Motsvarande komplettering bör, enligt HCK, göras i omsorgslagen. () anser attäldre och handikappade måste beredas samma möjligheter som övriga att kunnaflytta till annan kommun. Det framhålls att bristen på lägenheter i servicehuseller boendeserviceenheter inte får utgöra ett hinder. Man pekar på värdet avatt t. ex. äldre människor får flytta till den ort där deras barn eller släkfingarär bosatta. Det är därför av största vikt, understryker PRO, att de särskildaåtgärder som behövs för att möjliggöra i mofionen avsedda flyttningartillskapas. () delar motionärensönskan att underlätta flyttning för handikappade och äldre. Förbundettillägger dock att mottagande kommuns svårigheter måste beaktas. Förbundethänvisar därvid fill att vissa kommuner kan vara särskilt attraktiva. Det kanvara frestande för äldre/handikappade att söka sig till dessa från kommuner medmer ogynnsamma förhållanden. Detbör, enligt SPF:s mening, utredas om ett avtrappat ekonomisktansvar för avflytlningskommunen skulle vara ett sätt att lösa problemet. Attdetta inte helt stämmer med modern syn på vistelsekommunens sociala ansvar fårinte hindra att metoden övervägs, anför förbundet. Utskottet SoU 1987/88:6 Imotion 1986/87:So265 av () begärs att åtgärder snabbtvidtas för att möjliggöra för handikappade och äldre att få servicebostad ikommun där de inte är mantalsskrivna. Socialberedningenkonstaterar i betänkandet Aktuella socialtjänstfrågor (SOU 1986; 19) attbestämmelser med krav på mantalsskrivning i kommunen för att få servicebostad utgörett hinder för handikappade som vill flytta från en kommun fill en annan.Beredningen anför att människor med handikapp måste ha möjlighet att flyttatill annan kommun även om de har behov av att bo i eller liknande.Socialberedningen lämnar inte något förslag fill lösning på problemet.Betänkandet bereds i . Problemethar även uppmärksammats av i allmänna råd 1985:8,insatser för vuxna handikappade. Idet handlingsprogram i handikappfrågor som framlades av beredningsgruppen förinternationella (SOU 1982:46) anges att handikappade skallha samma möjligheter som andra att välja bostadsort och bostadsform. Isammanhanget kan nämnas att det på hälso- och sjukvårdssidan finns ettriksavtal som öppnar möjlighet att remittera en patient till ett sjukhus inomett annat landsting, även om hkvärdiga vårdmöjligheter finns i hemlandstinget.Den nya bestämmelsen hälsades med tillfredsställelse av utskottet vid behandlingav en mofion om bosättning för patienter inom långvården. Utskottet ansåg attfrågan om att gamla människor får möjlighet att vårdas nära sina anhöriga är avstor mänsklig betydelse. Utskottethar inhämtat yttranden över den nu aktuella mofionen från socialstyrelsen.Svenska kommunförbundet, (),Pensionärernas riksorganisafion (PRO) samt (). ,, PRO och SPF är positiva fill motionen. pekar på svårigheternaatt lösa den aktuella frågan men anser det motiverat med en kartläggning avproblemet och orsakssammanhang med analys av möjliga lösningar. Utskottet konstaterar att det föreligger enighet omatt det hinder mot flyttning till servicebostad i annan kommun som kravet påkyrkobokföring innebär är ett allvarligt problem. Utskottets fidigare uttalandeom vikten av att gamla människor får möjlighet att bo nära sina anhöriga ägersjälvfallet gilfighet även i detta sammanhang. Det framstår enligt utskottetsmening även som mycket angeläget att undanröja hinder för unga handikappade attflytta till en lämplig bostad i annan kommun. Att fritt kunna välja bostadsortmåste vara en självklar rätfighet för alla, även för dem som har funktionshinder.Det måste därför tas krafttag för att lösa det problem som behandlas imotionen. De praktiska svårigheter som möter vid detta arbete får inte hindraett inifiativ i frågan. Utskottetnoterar att ställer sig posifivt fill en kartläggningav problemet och en analys av möjliga lösningar. analys vore enligtutskottets mening värdefull. Arbetet måste emellertid SoU 1987/88:6.. genomföras skyndsamt,eftersom det brådskar med förslag till lösning av mening bör därför regeringen redan nu pröva vilka åtgärder som kanvidtas för att möjliggöra för handikappade och gamla att få servicebostad iannan kommun. Vad utskottet nu anfört med anledning av mofion 1986/87:So265 (m)bör ges regeringen till känna. att medanledning av motion 1986/87: So265 som sin ' mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört. Närvarande:Daniel Tarschys (fp), (), (), (), (), (), (), Per (), (), (), (vpk), (),. (), () och ().