bet · GB01AU18 · 1987-12-31 00:00:00 — Det nuvarande systemet förarbetslöshetsunderstöd fyller därmed inte rimliga trygghetskrav. Dessutom hararbetslöshetsförsäkringen alltmer förlorat sin karaktär av försäkring genom attden offentliga andelen av kostnaderna för stödet uppgår till . Enallmän arbetslöshetsförsäkring bör enligt motionärerna ge ett grundskydd pårimlig nivå med möjlighet att bygga på med avtalsenliga eller enskilt tecknadeförsäkringar. När det gäller tilläggsförsäkringen hänvisas i motion A50 tillden modell som förordats av /SR. Vänsterpartietkommunisterna anför i partimotion 1987/88:A46 att trots regeringens ändringsförslag beträffande arbetslöshetsförsäkringen så är en enda, allmän socialförsäkring den bästa lösningen vid alla former av in- 10 komstbortfalleller oförmåga att skaffa inkomst. Inför 1990-talet bör fillsät- AU1987/88:18 tas en särskild utredning med uppdrag att se över och lägga framförslag hur en allmän arbetslöshets- och socialförsäkring skall utformas.Riksdagen bör av regeringen begära en sådan utredning. I deltog företrädare för de femriksdagspartierna, för arbetsmarknadens parter och för . Utredningen lade fram sina förslag till en allmänarbetslöshetsförsäkring i betänkandet SOU 1978:45. Nedan skisseras i korthetnågra huvudpunkter i utredningens förslag. Alla som har uppnått en ålder av 16 men inte ochuppfyller försäkringsvillkoren. (är 16- 19-åringar undantagna frän KASmen inte frän arbetslöshetsförsäkringen.) Ett grundvillkor för ersättning är att sökanden har enaktuell anknytning till arbetsmarknaden. Huvudregeln är därför liksom nu att ettarbetsvillkor skall vara uppfyllt för att ersättning skall utgå. Villkoretinnebär att man före arbetslösheten (ramtid) skallha arbetat i viss omfattning (mot enligt dagens regler).Däremot bortfaller nu gällande krav medlemskap i arbetslöshetskassa(medlemsvillkoret). Personer som är ny- eller återinträdande påarbetsmarknaden skall enligt kunna få ersättning om de 2)genomgåttvuxenutbildning på heltid minst ett läsår med studiesocialt stöd 3)genomgåttarbetsmarknadsutbildning . Utöver kraven enligt l)-3) skall vederbörande ha söktarbete hos arbetsförmedlingen . uppställer regler om karens, avstängning,ersättningstid och samordning med pension av i stort sett samma slag som nugäller. En principiell nyhet är möjlighet till utfyllnadsersättning för den somtar arbete med lägre lön än försäkringsersättningen. Nuvarande erkända arbetslöshetskassor förutsätts bliombildade till all männa kassor. För ny- och återinträdande skapas en särskild kassa med Arbetslöshetskassornas samorganisation som huvudman. kassornas fonder (år 1978sammanlagt ca I miljard kronor) förutskickas bli AU 1987/88:18 upplösta ochöverlämnade till resp. fackförbund/företagarorganisation. ALF-utredningenföreslår ett grundbelopp för alla. Detta skall motsvara 1/125-del avbasbeloppet, avrundat till närmaste femtal kronor. Med basbelopp, , utgör grundbeloppet . Försäkradesom uppfyllt arbetsvillkoret med heltidsarbete får ett till-läggsbeloppmotsvarande av skillnaden mellan grundbelopp och dagsförtjänst. Uppåt sättsen inkomstgräns motsvarande basbeloppet. Skillnadernamot nuläget framgår av nedanstående tabell: (procent av dagsför- ' = 7,5 X basbeloppet Medanledning av motionerna får utskottet för egen del anföra följande. Undersenare delen av utarbetades förslag till en allmän arbetslöshetsförsäkringav den på begäran tillsatta . Dess förslag ibetänkandet SOU 1978:45 kom dock att genomföras av statsmakterna endast ienstaka detaljfrågor. Utredningsarbetet bedrevs efter den senaste storareformeringen av kontantstödet, som gjordes . Då förbättradesarbetslöshetsförsäkringen i olika avseenden och de tidigare, begränsademöjligheterna för icke-försäkrade att få arbetslöshetsersättning i form avkommunalt kontantstöd eller omställningsbidrag för äldre ersattes, som tidigareberörts, av en lagfäst rätt till kontant arbetsmarknadsstöd (KAS), som utgårefter generella kriterier. Utvecklingenhar därefter gått i riktning mot att en allt större andel av deförvärvsverksamma är anslutna till arbetslöshetsförsäkringen. Av det materialsom har tagits fram av a-kassekommittén framgår att under tioårsperioden1977-1986 steg andelen från . Uttryckt i absoluta tal innebärförändringen att medan antalet personer i arbetskraften ökademed 280000 så steg antalet kassamedlemmar med gott och väl det dubbla eller med590000. Till försäkringen är nu anslutna i runt tal 3,5 miljoner medlemmar. Trots den ökade täckningsom arbetslöshetsförsäkringen har uppnått är 12 det fortfarande omkring enfjärdedel av de arbetssökande hos arbetsför- AU 1987/88:18 medlingen som saknarrätt till arbetslöshetsersättning, vartill kommer en del sökande som enbart ärberättigade till KAS. Detta kan motivera att man inför 1990-taletsarbetsmarknad ser över möjligheterna att vidga arbetslöshetsförsäkringen såatt man i den kan fånga in grupper som fortfarande står utanför. Vid en sådanutbyggnad bör man självfallet ta till vara erfarenheterna av det nuvarandeförsäkringssystemet och sträva efter att bevara de fördelar som detta harinneburit. Som utskottet ser det innebär det bl. a. att man även i fortsättningenbör bygga på arbetslöshetskassornas medverkan. Enannan utgångspunkt bör vara att de ökade finansieringskrav som följer med enutbyggd försäkring inte helt eller delvis får tillgodoses av de försäkradesjälva genom höjda egenavgifter, såsom skisseras i ett par av motionerna. Vidbedömningen av den nu aktuella utredningsfrågan har man också att ta hänsyn till att regeringens förslag - som kommer att närmare behandlas i det följande - sammantagna leder till en väsentlig reformering av det ' nuvarande systemet.Utskottet tänker särskilt på förslaget att slopa karensdagarna som i den deleninnebär ett länge önskat närmande till sjukförsäkringens regelsystem ochsamtidigt ger en påtaglig förbättring av det ekonomiska skyddet vidarbetslöshet. Andra angelägna reformönskemål som tillgodoses är anpassningen aversättningsbeloppen till löneutvecklingen och utjämningen av skillnaderna imedlemsavgifter mellan olika kassor. mening bör man avvakta effekterna av nyssnämnda och övriga åtgärdersom förordas i den föreliggande propositionen, innan man slutgiltigt tarställning till frågan om att starta ett nytt utredningsarbete om en allmänarbetslöshetsförsäkring med den inriktning som utskottet har angivit.Utskottets slutsats härav är att i dagens läge bör motionernas yrkanden omutredning av frågan om en allmän och obligatorisk försäkring inte leda tillnågon åtgärd från sida. Fråga om avslag på proposition 1987/88:114 Moderatasamlingspartiet förutsätter i partimotionen 1987/88:A44 att den begärdautredningen om en allmän arbetslöshetsförsäkring skall bedrivas skyndsamt såatt det blir möjligt att avveckla det nuvarande systemetmed kassor. Därför bör inte nu göras några förändringar i detta system, utanregeringens proposition bör avvisas av utom på en punkt. Dennagäller utökningen av antalet ersättningsbe-rättigade dagar vidväderpermitteringar. Imotsats till moderata samlingspartiet anser utskottet att - oavsett inställning till önskemålen om en ny utredning om en allmän arbetslöshetsförsäkring - inte bör avstå från att sakpröva de olika delför slagen. Motionärerna anger som skäl för att det nu inte bör ske några förändringar att en ny ordning för ersättningarna bör kunna genomföras relativt snabbt. Utskottet har inte samma uppfattning utan erinrar om att det tog att arbeta fram sina förslag. rernasjälva dokumenterat har det fillkommit nya och AU 1987/88:18komplicerade frågor som skulle behöva ingående belysas i ett nytt utredningsarbete.Utskottet noterar att övriga partier som framställt motsvarandeutredningsyrkanden inte har dragit lika långtgående slutsatser härav sommoderata samlingspartiet. De har i stället yrkat ändringar i eller avslag på dedelar av propositionen som de ogillat och har därutöver godtagit regeringensförslag. Som utskottet ser det saknas underlag för att såsom begärsi motion A44 avslå i princip hela proposition 114. Till följd härav avstyrkerutskottet motionens avslagsyrkande och övergår till att behandlaregeringsförslagen och till dem knutna motionsyrkanden. Dagpenning- och kompensationsnivån Ersättningsbelopp åren 1988 och1989 Regeringen föreslår att högstbeloppet för dagpenningen iarbetslöshetsförsäkringen och stödbeloppet i det kontanta arbetsmarknadsstödet(KAS) skall höjas dels för återstoden av , att gälla till utgången av det året på sätt framgårav följande tabell. Den visar också de ändringsyrkanden som ställts avcenterpartiet i kommittémotion 1987/88;A50 av Böije m. fl. och avvänsterpartiet kommunisterna i partimotion 1987/88; A46. 114 (c) (vpk) Högstbelopp från a-kassa (f.n. .) 4juli 1988 425 450 KAS (f.n. .) 4juli 1988 149 225 Beloppet för KAS enligt motion A46 är en konsekvens av attvänsterpartiet kommunisterna yrkar att KAS generellt skall utgå medhälften av högsta dagpenningbelopp i arbetslöshetsförsäkringen. Beträffande utbildningsbidragen vidarbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktad rehabilitering anmäls ipropositionen att det är regeringens avsikt att vid bifall till förslagen omersättningarna vid arbetslöshet företa motsvarande bidragshöjningar.Högstbeloppet för deltagare med rätt till ersättning från arbetslöshetskassaskall således bli 425 och . per dag från resp. den 2 januari1989. För deltagare som är eller äldre men inte har rätt tillkassaersättning blir motsvarande belopp höjt från 240 till 255 resp. 270 kr.per dag. För ungdomar som är och inte har rätt till kassaersättninghöjs utbildningsbidraget från 170 till 181 resp. . Centerpartietanser i motion A50 att utbildningsbidragen skall höjas till 14 425, 255 resp. 181 kr.per dag från . 1987/88:18 kommunisternayrkar å andra sidan i motion A46 att utbildningsbidraget för deltagare som intehar rätt till ersättning från arbetslöshetskassa skall motsvara av högstadagpenningbelopp hos kassorna och fr. o. m. fastställas till338 kr. Attersättningsnivåerna bör höjas godtas i motion A50 (c), men höjningen sägs inteböra ske på ett sådant sätt att den upplevs som ett hinder för de meraoffensivt inriktade arbetsmarknadspolitiska insatserna. Detta befaras i vissa fallkunna bli effekten av en kraftig höjning. kommunisternasyrkanden att KAS skall utgöra av högsta dagpenning inomarbetslöshetsförsäkringen och utbildningsbidraget för personer utan rätt tillkassaersättning skall vara av samma dagpenning är ett fullföljande av enlinje som vpk har drivit under en följd av år. Utskottetansluter sig för sin del till de avvägningar beträffande ersättningsbeloppenunder som hargjorts av regeringen. Vadnu anförts innebär att utskottet med avstyrkande av motionerna A46 och A50 imotsvarande delar föreslår att antar dels de till proposition 114fogade lagförslagen 1 och 2 om ändring av dagpenningbeloppen inomarbetslöshetsförsäkringen resp. höjning av KAS från 1988, delsövergångsbestämmelserna fill 17 § i lagförslaget 4 och till 18 § första stycket i lagförslaget 5 beträffande dagpenningbelopp inom arbets löshetsförsäkringen resp. stödbeloppet i KAS . Fr.o.m.år 1990 innebär regeringens förslag att nyssnämnda ersättningsbelopp, dvs. denhögsta dagpenningen inom arbetslöshetsförsäkringen, stödbeloppet i KAS samtutbildningsbidragen, skall anpassas till löneutvecklingen för vuxnaarbetare inom egentlig industri. Förslaget överensstämmer med vada-kassekommittén har förordat. Med löneutvecklingen avses den procentuellautvecklingen av tidlön och ackord. Till grund för de mätningar som framdelesskall ske kommer att ligga den genomsnittliga tidlönen jämte ackordstillägg förvuxna industriarbetare enligt SAF:s och LO;s gemensammalönestatistik. Därjämte skall mätningarna utgå från det högsta dagpenningbeloppsom gäller 1989, dvs. - vid bifalltill regeringens förslag - . Beträffande beräkningsmetoden i övrigt hänvisas till proposition 114 (s. 25). Förnärvarande gäller att arbetslöshetskassorna själva får bestämma om högsta resp.lägsta dagpenningbelopp inom de beloppsramar som är fastställda i 17 §arbetslöshetsförsäkringslagen. Regeringen föreslår att denna valmöjlighetavskaffas så att samma högsta resp. lägsta belopp skall gälla i samtligakassor. Lägsta dagpenningbelopp bör i fortsättningen överensstämma medstödbeloppet i KAS. Ifråga om stödbeloppet i KAS förordar regeringen vidare att detta från år 1990fastställs enligt den beräkningsmetod och den ordning i övrigt som skall gällaför dagpenningen inom arbetslöshetsförsäkringen. Närdet gäller utbildningsbidragen har regeringen alltsedan bidragen fick sin nuvarande utformning kunnat anpassa bidragsnivåerna till de 15 förändringar som genomriksdagsbesluten görs av ersättningarna vid ar- AU 1987/88:18 betslöshet.Regeringens förslag innebär att fr. o. m. inte längre kommeratt medverka vid ändringar av dessa ersättningsbelopp. Med hänsyn härtill begärregeringen bemyndigande att fr. o. m. få anpassa nivåerna påutbildningsbidragen med tillämpning av de ovan angivna principerna för attfastställa den högsta dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen. Ifråga om de nu redovisade förslagen från regeringen om en löpande anpassning aversättningsbeloppen till löneutvecklingen yrkar m.fl. (c) ikommittémotion 1987/88:A50 att desamma skall avslås. Något bemyndigande av detslaget bör enligt motionärerna inte ges i avvaktan på en allmänarbetslöshetsförsäkring. Omman går till att överväga en så genomgripande förändring som en allmänarbetslöshetsförsäkring av det slag som skisseras av t.ex. såkommer anpassningen av ersättningsbeloppen till pris- och löneutvecklingen atttillhöra en av de många frågor som får prövas från nya utgångspunkter. Detligger i sakens natur. Därav drar utskottet emellertid en annan slutsats än motionärerna,nämligen att det förhållandet inte är något hinder för att nu genomföra denordning regeringen förordat och som överensstämmer med a-kassekommitténs, avflertalet remissinstanser understödda förslag. Utskottet biträder alltså denav regeringen föreslagna ordningen för ersättningsbeloppens anpassning fr. o.m. och avstyrker motion A50 även i denna del. Formelltinnebär ställningstagandet att utskottet föreslår att anta 17 § ilagförslaget 4 beträffande arbetslöshetsförsäkringen och 18 § i lagförslaget 5beträffande KAS. Dessutom bör regeringen få begärt bemyndigande beträffandeanpassningen av utbildningsbidragens belopp. Utöver vad som redovisats harutbildningsbidragens konstruktion behandlats i ytterligare två motioner. I denena, 1987/88:A242, som väcktes under den allmänna motionstiden av YvonneSandbergFries och (båda s) förespråkas att dagpenningenkompletteras med ett stimulansbidrag, att dagpenningbeloppet ändras i takt medförändringarna av det allmänna basbeloppet och att bidragsbeloppen förbättrasför vuxna eleverutan rätt till kassaersättning, den s. k. mellangruppen.Motionärerna yrkar på ett tillkännagivande till regeringen av vad de anfört omutbildningsbidraget. andra motionen, 1987/88:A43, som väckts av och (båda s) med anledning av proposition 114, begärs att riksdagenskall ge regeringen till känna vad som anförs i motionen om behovet av enöversyn av utbildningsbidragens struktur. Motionärerna åberopar bl. a. att detav utredningen om socialbidrag klarlagts att av dem som beviljatsutbildningsbidrag behöver uppbära socialbidrag. Trots deförbättringar av utbildningsbidragen som föreslås i propositionen sägsutbildningsbidragen på grund av sin konstruktion fortfarande krävakompletterande socialbidrag till vederbörandes försörjning. Närde nuvarande utbildningsbidragen infördes var de kompletterade med ett särskilt stimulansbidrag om . Bidraget avskaffades iböljan av av besparingsskäl. Man kan, AU 1987/88:18 som motionärernagör, motivera förbättringar av utbildningsbidragen utöver vad regeringen harföreslagit, men problemet är att varje förbättring är kostnadskrävande ochdärför måste vägas mot andra angelägna ändamål. Det kan påpekas att redan ettåterinförande av sfimulansbidraget med det i dagens läge blygsamma belopp somgällde skulle kosta drygt 100 milj. kr. Med hänsyn härtill ocheftersom de ovan tillstyrkta regeringsförslagen medför bidragsförbättringarinom kort är utskottet inte berett att tillstyrka initiativ till nyaöverväganden om utbildningsbidragens nivå. Utskottet avstyrker sålundamotionerna A43 och A242. Enligtden norm som fastställdes vid reformering av arbetslöshetsförsäkringenfår dagpenningen utgå med högst 91,av den försäkrades dagsförtjänst förearbetslösheten. Därutöver sätter den högsta dagpenningen i den kassa medlemmentillhör en ytterligare gräns för de belopp som skall betalas ut. Regeringenföreslår att kompensationsnivån sänks till av dagsförtjänsten inom ramenför den gällande högsta och lägsta dagpenningen. Detta förslag hänger sammanmed det i det följande redovisade förslaget att slopa karensdagarna. Dessa hartidigare avskaffats inom sjukförsäkringen. Det är därför enligt proposition114 naturligt att även anpassa arbetslöshetsförsäkringens kompensationsnivåtill vad som gäller inom sjukförsäkringen. Vidareföreslår regeringen nya regler för samordning av arbetslöshetsersättningarnamed utgående pensionsförmåner. Förslagen avser sammanfattningsvis att motverkaatt de sammanlagda förmånerna av kassaersättning och reducerad pensionöverstiger vad som normalt utgår som hel pension. Dessutom bedöms förslagenmedföra förenklingar. Regeringsförslageni detta avsnitt har inte närmare berörts i motionerna. Utskottet har intefunnit anledning till erinran utan tillstyrker regeringen lagförslag i deaktuella delarna. Dessa berör 20 och 21 §§ lagen om arbetslöshetsförsäkring. Inombåde arbetslöshetsförsäkringen och kontantstödet vid arbetslöshet gäller enkarensfid av . Regler om karens har funnits alltsedan denstatsunderstödda arbetslöshetsförsäkringen började. Regeringen föreslår nu attkarensdagarna slopas fr. o. m. . Reformkostnaden anges tillsammanlagt 270 milj. kr. Folkpartietoch ger reformen sin anslutning i kommittémo- fionerna A49 och A50. Utskottet instämmer i vad som anförs i propositio nen att de argument som en gång kan ha funnits för karensdagarna är hållbara. De ekonomiska hinder som har kunnat åbero pas mot en reform av detta slag föreligger inte längre sedan a-kassekom mittén med sina förslag beträffande kompensationsnivån m.m. har visat att det är möjligt att finansiera reformen inom ramen för oförändrade 17 2 1987/88. Denbetydelsefulla förbättring av skyddet vid arbetslöshet som AU 1987/88:18det här gäller bör alltså genomföras. Lagtekniskt innebär det att 13 § ilagarna om arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstöd upphävs,vilket i sin tur medför följdändringar i ett antal andra paragrafer. Avstängning samt ersättning vid studier Enligtgällande regler skall en arbetslös avstängas från rätten till ersättning vidsjälvförvållad arbetslöshet. Är det fråga om arbete, med längre varaktighet är avstängningstiden . Kortare arbeten medförkortare avstängningsfid. Utöver avstängningstiden tillkommer fem dagars karens.För att inte den sammanlagda tiden utan ersättning i de fall det nu gäller skallförkortas genom att karensdagarna slopas föreslås i propositionen attavstängningstiden förlängs . Förlängningen skall dock inteinträffa när avstängningeri beror på att den arbetslöse vägrar ta ett erbjudetarbete under pågående arbetslöshet och med dagens regler redan har fullgjortkarensen. Närdet gäller ersättningsrätten vid.studier finns inga uttryckligabestämmelser i lagstiftningen, utan saken har fått regleras i praxis.Bedömningen var tidigare restriktiv, men efter avgöranden iför-säkringsöverdomstolen har ärendena kommit att behandlas mer och mergeneröst. Detta innebär att arbetslöshetsersättningarna har kommit attutnyttjas i stället för de finansieringsformer som samhället erbjuder vidstudier. föreslår som huvudregel att den som bedriver studierpå heltid inte skall kunna få arbetslöshetsersättning annat än i särskildaundantagsfall. Detta är också regeringens förslag. Möjligheterna att studeraoch uppbära arbetslöshetsersättning skall i fortsättningen varareglerade i lagarna om arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstödmed den angivna huvudregeln inskriven. Vänsterpartietkommunisterna yrkar i partimotion 1987/88;A46 att regeringens förslagbeträffande avstängsfiden och ersättningsrätten vid studier skall avslås.Enligt vpk:s mening är avstängningsreglerna en skamfläck iarbetslöshetsförsäkringen, och vpk kan inte biträda en relativ skärpning avdessa regler. När det gäller ersättningsrätten vid studier anförs i motionenatt det är en oacceptabel försämring att vidta en sådan förändring utan attange eller föreslå andra system för finansiering av studier för de grupper avarbetslösa det här gäller. En förändring bör samordnas så att studierunderlättas för de arbetslösa och inte tvärtom. Vpk emotser ett nytt förslagfrån regeringen med sådan inriktning. Sommotiv för att förlänga avstängningstiden anför arbetsmarknadsmi nistern att det är "orimligt att en avveckling av karensdagarna skall kom ma den som har lämnat en anställning frivilligt utan giltig anledning till godo. De slopade karensdagarna innebär ju att man får ersättning snabbare och jag anser att det skulle vara stötande om detta skulle gälla även när någon har lämnat sin anställning frivilligt. Detsamma gäller enligt mening den som har skilts från sitt arbete på grund av ofillböriigf uppförande." Utskottet delar arbetsmarknadsministerns uppfattning och tillstyrker så- 18 lunda de nya avstängningsreglerna.Mofion A46 avstyrks i motsvarande AU 1987/88:18 del. Utskottetanser vidare liksom regeringen att det finns anledning att dra upp en gräns föranvändningen av arbetslöshetsersättningarna vid studier. Med anledning av vadsom sägs i motionen orn att man inte bör försämra de arbetslösas möjligheteratt genom studier förbättra sin situation kan hänvisas tillarbetsmarknadsutbildningen. Det är den utbildningsform man i första hand tänkerpå när det gäller arbetslösa, och vid denna utgår utbildningsbidrag som är likastora som eller i vissa fall bättre än ersättningarna vid arbetslöshet. Utöverutbildningsbidragen har samhället för vuxnas studier ställt till förfogandestudiesocialt stöd i form av studiemedel och vuxenstudiestöd. Motionärerna harinte anfört något bärande skäl för att dessa stödformer och utbildningsbidragenskall behöva kompletteras med möjlighet att utnyttja ersättningarna vidarbetslöshet. Det bör framhållas att dessa ersättningar egentligen har tillsyfte att garantera inkomsttrygghet vid fillfälliga perioder av arbetslöshet. Denu gjorda övervägandena leder fram fill att utskottet tillstyrker regeringensförslag även på denna punkt. Det bör understrykas att vad det gäller är att somen huvudregel fastställa att det inte skall vara tillåtet att uppbäraarbetslöshetsersättning med studier. Det innebär att det inte ärfråga om ett totalstopp. Öm det finns särskilda skäl skall det således även ifortsättningen finnas möjlighet att kombinera arbetslöshetsersättning medstudier. Exempel på sådana situationer anges i propositionen (s. 34-35). Dennya regeln om begränsning av ersättningsrätten vid utbildning är avsedd attinföras i 4 § lagarna om arbetslöshetsförsäkring och kontantarbetsmarknadsstöd, att gälla från . Utskottets tillstyrkaninnefattar även lagändringarna som motion A46 avstyrks i denförevarande delen. Arbetslöshetskassornafår med dagens regler statsbidrag som består av ett grundbidrag av deutbetalade dagpenningarna samt därutöver av ett progressivbidrag. I kassor medmycket låg arbetslöshet utgår endast grundbidraget, medan statsbidraget ikassor med hög arbetslöshet kan sfiga till maximalt av dagpenningkostnaderna.Den genomsnitfiiga statsbidragsandelen är för preliminärt beräknad till94,. Statsbidragenbetalas ut fill arbetslöshetskassorna a konto med slutreglering vanligen påföljande år. Bidra gen finansieras till med en arbetsgivaravgift, arbetsmarknadsavgiften, och till från anslaget B 4. Bidrag till arbetslöshetsersättning och utbildningsbidrag på huvudtitel.