bet · GB01LU31 · 1987-12-31 00:00:00 — om konsumentpolitiska frågor m.m. (prop. 1987/88:100, bil.9) l betänkandet behandlar utskottet dels proposition1987/88:100 bilaga 9 (Ftnansdepartementet) i vad avser anslag tillmarknadsdomstolen, och , dels 22motioner som väckts under den allmänna motionstiden och som tar upp olikakonsumentpolitiska frågor. Under beredningen av ärendet har inför utskottet framförtssynpunkter dels från företrädare för , barnmiljörådet ochleksaksbranschen angående motionerna om vålds- och krigsleksaker, dels frånföreträdare för beträffande motionerna om kontokortskrediter.Till utskottet har inkommit skrivelser från barnmiljörådet, Scientologikyrkanoch . Utskottet tillstyrker bifall till propositionen i förevarandedelar och avstyrker bifall till samtliga motioner. Tillbetänkandet har fogats tio reservationer och fyra särskilda yttranden. l proposition 1987/88:100 bilaga 9 (nnansdepartementet)föreslär regeringen under punkterna Cl, C4 och C5 att (Cl) till för /89 anvisarett förslagsanslag av , (C4) till för /89 anvisarett förslagsanslag av , (C5) 1. godkänner vad som i propositionen anförts omallmänna reklamationsnämndens organisation, (C5) 2. till för budgetåret1988/89 anvisar ett förslagsanslag av . 1987/88:L303 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkontokortsföretagen och kronofogdemyndigheten. 1 1987/88. 1987/88:L70Iav () vari yrkas att hos regeringen /88:3 1 begär att får i uppdrag att se övermarknadsföringen av kontokort så att integritetsfrägor ges en skärptuppmärksamhet. 1987/88:L704 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omregler för bullernivån pä hushållsapparater som inte går i kontinuerlig drift. I987/88:L705 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omkonsumenternas situation vid köp. 1987/88:L706 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av en lag som förbjuder könsdiskriminerande reklam. I987/88:L707 av m.fl. (c) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omgränsdragningen mellan egenföretagare och konsument i den konsumenträttsligalagstiftningen. I987/88:L708 av () vari yrkas 1. att hos regeringenbegären utredning om åtgärder mot utbudet av oseriösa s.k. personlighetskurseroch med det sammanhängande verksamhet, 2. att hos regeringen begäratt.konsumentverket får ekonomiska resurser att följa verksamheten underutredningstiden enligt tidigare riksdagsbeslut. I987/88:L709 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omlagstiftning mot extrapris. I987/88:L7I0 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av en lagstiftning rörande våldsförhärligande data- och TV-spel. 1987/88:L711 av m.fl. (s) vari yrkas , 1. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av lagstiftning omförbud mot försäljning av krigs- och våldsleksaker, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts öm behovet av ändring avlagstiftningen så att det inte skall vara tillåtet att göra reklam for krigs-och våldsleksaker. I987/88:L7I2 av och () vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder för att förhindra att konsumenterna får betalaoskäliga räntor. 1987/88:L7l3av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omändringar i konsumentkreditlagen, så att regler för minimibetalningar införsoch möjlighet skapas för tydligare kreditinformation. 1987/88:L715av m.fl. (c) vari yrkas att hos LU 1987/88:31regeringen begär överväganden och eventuella förslag i syfte att motverkamarknadsföring, import, tillverkning och försäljning av vålds- och krigsleksaker. I987/88:L7I7 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regler för märkning av kosmetika och hygienartiklar. 1987/88:L718 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omförbud mot import och försäljning av krigsleksaker. 1987/88:L7I9 av och ()vari yrkas att hos regeringen begär en utredning om vålds- ochkrigsleksaker. 1987/88:L72I av m.fl. (vpk) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag till ändring eller tillägg i marknadsföringslagensä att könsdiskriminerande reklam förbjuds. 1987/88 :L722 av och ()vari yrkas att hos regeringen begär att åtgärder vidtas som ledertill att bestämmelser om barnsäkra förpackningar också kommeratt gälla maskindiskmedel. 1987/88:L726 av m.fl. (vpk) vari medhänvisning till vad som anförs i motion 1987/88:K430 yrkas att hosregeringen begär lagförslag som förbjuder försäljning och marknadsföring avkrigsleksaker och leksaker som bygger pä våld. I987/88:L727 av m.fl. (fp) vari yrkas 1. att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om bruket av extrapriser, 2. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om datorstödd konsumentupplysning, 3. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om varudeklarationer, 4. att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om medel från utbildningsdepartementetskommittéanslag till studie om könsdiskriminerande reklam, 5. att till för budgetåret1988/89 anslår , 6. att till Allmänna reklamationsnämndenför / 89 anslår , dvs. utöver regeringens för slag. 1987/88:L728 av m.fl. (c) vari medhänvisning till vad som anförs i motion l987/88:Jo528 yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om konsumentverketsansvar och insatser avseende information öm livsmedlens användningsområdem.m. 1 * 1987/88. 1987/88:L729 av m.fl. (fp) vari med hänvisning till vad som anförs imotion 1987/88:N333 yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om enprissystem. Utskottet behandlar i betänkandet frågan om anslag /89 till , och allmännareklamationsnämnden jämte en motion (L727 yrkandena 5 och 6) med anknytningtill de två sistnämnda myndigheternas anslag och organisation. Vidare behandlasett antal motioner som berör följande ämnen, nämligen kontokortsskulder (L303,L70I, L7I2 och L713), ränteberäkning vid konsumentköp (L705), gränsdragningenmellan egenföretagare och konsument (L707), könsdiskriminerande reklam (L706,L721 och L727 yrkande 4), utbudet av s.k. personlighetskurser (L708), vålds-och krigsleksaker (L710, L7II, L715, L718, L719 och L726), barnsäkraförpackningar (L722), bullernivån pä hushållsapparater (L704), extrapriser(L709, L727 yrkande I och L729), standardiserad varuinformation ochdatakommunikation inom konsumentinformationen (L727 yrkandena 2 och 3),varudeklarationer pä kosmetika och hygienartiklar samt på livsmedel (L7I7 ochL728). Som en allmän bakgrund till förslagen i propositionen ochmotionerna kan nämnas att godkände mål och riktlinjer förkonsumentpolitiken (prop. 1985/86:121, LU 34, rskr. Riksdagsbeslutet innebäratt målet för konsumentpolitiken skall vara att stödja hushållen i derassträvan att effektivt utnyttja sina resurser samt att stärka konsumenternasställning på marknaden. Konsumentpolitiken skall sålunda bli tydligareinriktad pä hushållsekonomiska frågor och då särskilt på hushållensbaskonsumtion. Tre särskilt viktiga utvecklingslinjer utpekas i riksdagsbeslutet.För det första skall den lokala verksamheten ges hög prioritet. Utbyggnaden,som skall ske genom kommunernas frivilliga åtaganden, bör ha som mål attkonsumentpolitisk verksamhet inrättas i alla kommuner. Vidare bör de lokalakonsumentmyndigheternas arbetsuppgifter och myndigheternas samarbete med andraintressenter ges större omfattning. Bl.a. skall reklamationshanteringendecentraliseras ytterligare. För det andra skall särskilt utsatta grupperstödjas. För det tredje förordas att fler grupper i samhället engageras ikonsumentpolitiken. Konsumenternas möjligheter att påverka produktion ochdistribution av varor och tjänster kan på det sättet förstärkas. Ett ökatengagemang från organisationer eftersträvas. Vidare skall företagen ha ettstörre ansvar för att förbättra konsumenternas förhållanden. För att uppnå målet med konsumentpolitiken skall särskildainsatser göras när det gäller att utveckla konsumenternas kunskaper genomutbildning, konsumentinformation och information från företagen m.m. Forskningoch andra undersökningar om konsumenternas förhållanden skall fä hög prioritet.Riksdagsbeslutet innebar att tilldelas medel för vissaåtgärder när det gäller livsstilsreklam och könsdiskriminerande LU1987/88:31 reklam. Några organisationsfrågor togs upp i riksdagsbeslutet. Föratt verksamhet löpande skall kunna värderas i ettkon-sumentpolitiskt perspektiv beslöts att ett råd med företrädare för konsumenter,näringsliv och kommuner knyts till nämnden. En omorganisation avkonsumentverket beslöts också. handlägger ärenden enligtkonkurrenslagen (1982:729), marknadsföringslagen (1975:1418),konsumentkreditlagen (1977:981), lagen (1978:763) med vissa bestämmelser ommarknadsföring av alkoholdrycker och lagen (1978:764) med vissa bestämmelser ommarknadsföring av tobaksvaror, konsumentförsäkringslagen (1980:38), lagen(1971:112) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden samt lagen (1984:292) omavtalsvillkor mellan näringsidkare. är central förvaltningsmyndighet förkonsumentfrågor med uppgift att stödja hushållen i deras strävan att effektivtutnyttja sina resurser samt att stärka konsumenternas ställning på marknaden. 1anslutning till detta fullgörs de uppgifter som ankommer på konsumentombudsmannenenligt marknadsföringslagen och lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden.Verket fullgör vidare uppgifter enligt konsumentkreditlagen, lagen (1971:1081)om bestämning av volym och vikt och förordningen (1985:619) om statligt stödtill glesbygd. omorganiserades som enföljd av ovan redovisade beslut. Fr.o.m. /87 harprogramindelningen avskaffats, och verket erhåller medel genom ett förvaltningskostnadsanslag(förslagsanslag). har till uppgift att prövatvister mellan konsumenter och näringsidkare rörande varor, tjänster och andranyttigheter samt att ge rekommendationer om hur tvister bör lösas. Nämnden skalldessutom på begäran av domstol avge yttrande vid sådana tvister som förts tilldomstol. Vidare skall nämnden stödja kommunernas reklamationshantering ochdärvid bl.a. informera om nämndens praxis och ge råd till konsumentvägledarepä lokal nivå. är uppdelat pä två enheter. har knutits ett råd med uppgift att bistå nämnden i viktigare frågorom verksamhetens omfattning och inriktning. Rådet skall bestå av företrädareför konsumenter, näringsidkare och kommuner. 1 budgetpropositionen föreslås såvitt gällermarknadsdomstolen att för /89 anvisar ettförslagsanslag av . Propositionen har i denna del inte föranlett någotmotionsyrkande, och utskottet tillstyrker förslaget. I fråga om föreslås att / 89 anvisar ett förslagsanslag av , vilketinnebär en höjning av anslaget med . För att förstärka konsumentfrågornas ställning i skolankrävs enligt föredragande statsrådet (prop. 1987/88:100 bil. 9 s. 33)ytteriigare insatser för Han förutsätter att det hos spardelegationen avsätts LU1987/88:31 700 000 kr. för uppgifter på detta område. Beträffande föreslås attmedel för /89,beräknas med en real minskning av utgifterna medI % ' vilket innebär ett förslagsanslag av . I propositionenbegärs vidare godkännande av en avveckling av enhetsuppdelningen vidnämndens kansli. Medelsberäkningen för allmänna reklamationsnämndenkritiseras i motion L727 (fp). Enligt motionärerna har den minskning avanslaget som skett till inneburitavsevärt förlängda handläggningstider och ökade ärendebalanser. I syfte attdels försöka påskynda ärendebehandjingen inom nämnden, dels tillmötesgånämndens önskemål att utvidga verksamhetsområdet till att även omfatta s.k.snickeritvister föresläs i motionen (yrkande 6) att anslaget till allmännareklamationsnämnden ökas med . för /89. I motion L727 hänvisas till att i motion 1987/88:Fi607yrkas att spardelegationen avskaffas. För att säkerställakonsumentutbildningen vid ett bifall till motion Fi607 i denna del yrkarmotionärerna i motion L727 att tillförs ytteriigare 640 000kr. för /89 (yrkande 5). av detta belopp villmotionärerna finansiera den i motionen begärda ökningen av anslaget tillallmänna reklamationsnämnden. 1 förhållande till regeringens förslag tillkonsumentverket yrkas således ett med . ökat anslag, dvs. Utskottet vill inledningsvis erinra om deställningstaganden som gjorde när frågan om en ökad lokalreklamationshantering samt anslaget till allmänna reklamationsnämndenbehandlades (LU 1985/ 86:34). Utskottet fann därvid i likhet med föredragandestatsrådet att en ökad lokal reklamationshantering borde kunna leda tillminskad belastning på , vilket rimligen också borderesultera i ett i motsvarande grad minskat behov av resurser. 1 samband medbehandlingen av anslaget till framhöllutskottet i sitt av godkända betänkande (LU 1986/87:22) att fråganom hur stor resursminskningen kunde bli var en bedömningsfråga och beroende avhur snabbt den lokala reklamationshanteringen byggdes ut. Utskottet gjorde denbedömningen att den decentraliserade hanteringen av reklamationsärenden bordekunna få betydligt större genomslagskraft under påföljande budgetår. Utskottetvar därför inte berett att med anledning av en motion tillstyrka en begärdhöjning av anslaget till för /88. Enligt utskottets mening saknas anledning att nu frångåden bedömning gjorde . Av propositionen framgår sålunda attantalet till reklamationsnämnden under /87 inkomna ärenden minskatmed och att även ärendebalansen sjunkit. Utskottet tillstyrker såledespropositionens förslag om medelsanvisning till allmänna reklamationsnämndenoch avstyrker bifall till motion L727 yrkande 6. Vad som anförs i propositionen om avskaffande av enhetsindelningenvid reklamationsnämndens kansli godtas av utskottet. I fråga om,anslaget till konstaterarutskottet att det har» LU 1987/88:31 beräknats med utgångspunkt i det huvudförslag som lades fast genom riks dagens beslut . För innebar beslutet att verkets utgifter skall minskas med sammanlagt . Av dessa togs under /88. För vardera budgetåren 1988/89 och 1989/90 skall utgifterna således minskas . Enligt utskottets mening bör anslaget för nästa budgetär beräknas med utgångspunkt be slut. Härutöver bör verket som förordas i propositionen tillföras vissa extra medel. ' Vad härefter angår yrkandet i motion L727 om ökat anslagtill vill utskottet erinra om att finansutskottet (FiU1987/88:16) tillstyrkt regeringens förslag (prop. 1987/88:100 bil. 9punkt F 7. s. 111 f.) om medelsanvisning till sparfrämjande åtgärder ochsamtidigt avstyrkt två motioner om spardelegationens avskaffande, däriblandmotion Fi607 yrkande 5. Med hänsyn härtill avstyrker lagutskottet motion L727yrkande 5. På grundval av utskottets ovan redovisadeställningstagande till den i motion L727 begärda höjningen av anslaget tillallmänna reklamationsnämnden avstyrker utskottet även önskemålet omfinansiering härav genom omfördelning av anslaget till . Utskottet tillstyrker med det anförda propositionensförslag såvitt gäller anslaget till . I detta avsnitt behandlar utskottet fyra motioner, varitas upp frågor avseende kontokortskrediter och viss ändring ikonsumentkreditlagen (1977:981). Konsumentkreditlagen gäller kredit (betalningsanståndeller lån) som är avsedd huvudsakligen för enskilt bruk och som lämnas ellererbjuds konsument av näringsidkare i dennes yrkesmässiga näringsverksamhet.Lagen är också tillämplig på kredit som lämnas av någon annan änen,näringsidkare om krediten förmedlas av näringsidkaren som ombud förkreditgivaren. Bestämmelserna i lagen är av både näringsrättslig ochcivilrättslig natur och omfattar såväl krediter som lämnas utan direkt sambandmed köp av varor, dvs. fristående krediter, som kreditköp. Med kreditköpförstås enligt lagen köp av vara då säljaren lämnar köparen anstånd med någondel av betalningen. Kreditköp föreligger också då betalningen helt eller delviserläggs med belopp som köparen får låna av säljaren eller av annan kreditgivarepå grund av en överenskommelse mellan kreditgivaren och säljaren. Som kreditköpräknas vidare vissa avtal om uthyrning m.m. Vid kreditköp skall enligt 8 §konsumentkreditlagen i princip av varans kou;-tantpris betalaskontant (kontantinsats). Av 9 § följer att en näringsidkare som underlåter attta ut kontantinsats kan meddelas ett vitesförbud av attfortsätta härmed. Enligt 30 § gäller dock reglerna om kontantinsats ochingripande av inte sådana kreditköp för vilka regeringenmeddelat föreskrifter med stöd av lagen (1986:1202) med bemyndigande attmeddela föreskrifter om betalningsvillkor vid kreditköp. Konsumentkreditlagen innehåller vidare (5 §) bestämmelserom att en LU 1987/88:31 näringsidkare vid annonsering, skyltning och liknandemarknadsföring beträffande kredit i princip skall lämna information om deneffektiva räntan för krediten saint om kreditkostnaden och kontantpriset. Innankreditavtal ingås skall den näringsidkare som lämnar eller förmedlar kreditenlämna konsumenten skriftlig information i de hänseenden som sagts. Informationsskyldighetensanktioneras gefiom regler i marknadsföringslagen. I motion L713 (s) framhålls att många människor i dagenssamhälle pä olika sätt lockas att ta dyra krediter i form av bl.a.avbetalningsköp, kontokortskrediter och lån från mer eller mindre seriösalånefirmor. Motionärerna påpekar att hushållens nettoupplåning från enbartfinansbolagen ökat från till ca 20 miljarderkronor . Ofta saknar konsumenterna möjligheter att överblicka följdernaav sin skuldsättning, vilket medför att de överskattar sin betalningsförmågaoch råkar i stora ekonomiska svårigheter. En starkt bidragande orsak tillproblemen är de långa amorteringstiderna i kombination med högakreditkostnader. Motionärerna erinrar om att kontokortskommittén i betänkandet(Ds Fi 1984:10) kartlade marknaden och lade fram förslag till att ikonsumentkreditlagen skulle införas en bestämmelse om att amortering alltidskulle ske med minst en tiondel av skulden under minst 10 av årets månader. Ensådan ordning skulle enligt motionärerna inte bara leda till en minskadskuldbörda för konsumenterna utan också medföra att informationen om kreditkostnadenkunde förbättras. Kreditkostnaden kunde nämligen dä anges i krontal vidmarknadsföring och i samband med varje köp: Motionärerna begär att regler omamorteringsskyldighet införs i konsumentkreditlagen. Även motionärerna i motion L7I2 (s) riktar in sig päfrågan om information till konsumenterna om kreditkostnaderna. Enligtmotionärerna krävs olika åtgärder för att konsumenterna inte skall behövabetala oskäliga räntor. Bl.a. krävs entydiga regler hur den effektiva räntanskall beräknas och en information som gör konsumenterna uppmärksamma pä dentotala kostnaden. Enligt motionärerna måste bankinspektionen också fä erforderligamaktmedel att stoppa oskäliga ränteuttag. I motionen begärs ett tillkännagivandei enlighet härmed. I motion L303 (s) tas också upp följderna av den ökadekreditgivningen till allmänheten. Enligt motionärerna harkronofogdemyndigheternas arbetssituation påtagligt förvärrats till följd avett ökande antal ärenden om indrivning av kontokortsskulder. Denna ökning harsin orsak i att kontokortsföretag och andra kreditgivare alltför lättvindigtlämnar krediter till enskilda personer som senare visar sig saknabetalningsförmåga. Ett sätt att åstadkomma en förbättring av förhållandenaanser motionärerna vara att införa en minimigräns för fordringsbelopp somkronofogdemyndigheterna måste driva in eller att helt undanta kontokortsskulderfrån myndigheternas verksamhetsområde. I likhet med motionärerna anser utskottet att de senasteårens utveckling på konsumentkreditområdet inger stark oro. Karaktäristiskt förutvecklingen är bl.a. att allt fier konsumenter genom att sätta sig i skuld ibland till ett flertal kreditgivare hamnar i en ekonomisk situation där deinte ens inom en överskådlig framtid kan fullgöra alla sina förpliktelser ochdärmed råkar i enallvarlig ekonomisk kris. Rådande förhållanden på konsument- LU 1987/88:31kreditomrädet har fiera, delvis samverkande orsaker. Sålunda kan utvecklingentill en del förklaras med att många konsumenter saknar möjlighet att överblickade ekonomiska konsekvenserna av skuldsättningen, exempelvis vilken inverkankreditkostnaderna har för deras totala ekonomiska situation. En annan orsak ärsjälvfallet att det blivit lättare för privatpersoner att få lån av olikakreditgivare. Vid sidan av den utlåningsverksamhet som banker och finansbolagbedriver har det vuxit fram en kreditmarknad där ett stort antal andrafinansieringsföretag som inte står under bankinspektionens tillsyn lämnar låntill konsumenterna. För att man skall komma till rätta med nuvarandeförhållanden krävs enligt utskottets mening flera olika åtgärder. Frånstatsmakternas sida har också problemen uppmärksammats och ett fiertalinitiativ har tagits i syfte att lösa dem. Visserligen har något krav påamorteringstid inte införts i konsumentkreditlagen men kontokortskommitténsbetänkande ledde till att regeringen gav i uppdrag attförbättra konsumentskyddet på kreditområdet. Uppdraget resulterade i attsärskilda överenskommelser träffades mellan företrädare förkontokre-ditföretagens och handelns branschorganisationer och konsumentverketom en förbättrad budget- och kreditrådgivning genteinot konsumenterna. Bl.a.skall på grundval av uppgifter från kreditföretagen gemarknadsöversikter över förekommande krediter. Uppgörelse med branschenträffades även i fråga om etiska regler vid marknadsföring av krediter ochkreditgivning. Enligt dessa skallfortlöpande krediter normalt amorteras med10-20% vid varje betalningstillfälle. skärptes de av utfärdaderiktlinjerna som gäller information vid marknadsföring av kredit i syfte attåstadkomma en förbättrad och mer enhetlig information. De nya riktlinjerna (KOVFS1985:7), som gäller från den , innebär utökade krav pä informationfrån företagen om effektiv ränta, kreditkostnad och kredittid. en utformning av information om den effektiva räntan som gör det lättareför konsumenterna att jämföra kreditformerna och välja den mest fördelaktigakrediten. Vidare gäller att kreditkostnaden skall anges i kronor för det fallreklam görs för kredit som gäller viss vara eller tjänst eller annan nyttighet. När det vidare gäller bankinspektionens verksamhet villutskottet peka på att inspektionen inför /89 tilldelas särskildaresurser för tillsynen av kreditinstitutens marknadsföring, kreditvillkor m.m.En del av medlen skall avsättas för att inspektionen i samarbete med konsumentverketskall utföra vissa bevakningsuppgifter. I syfte att förbättra konsumentinformationeninom bankväsendet har på uppdrag av regeringen i samråd medbankinspektionen hållit överläggningar med bankerna. Överläggningarna harresulterat i att enighet numera nåtts om bl.a. en gemensam beräkningsgrund föreffektiv ränta. Detta gör det lättare för konsumenterna att jämförakrediterbjudanden frän banker och andra finansieringsinstitut. Bankerna harockså åtagit sig att tillämpa vissa etiska regler vid marknadsföring avkrediter. I sammanhanget vill utskottet också peka på att, enligtvad utskottet LU 1987/88:31 inhämtat, hållit enhearing angående erfarenheterna från tillämpningen av konsumentkreditlagen ochatt man inom departementet på grundval av vad som därvid framkom överväger enöversyn av denna lag. Det bör vidare framhållas att regeringen mot bakgrund aven rad problem av framför allt konsumentpolitisk art när det gäller vissafinansieringsföretag i en nyligen framlagd proposition (prop. 1987/88:149)föreslår att auktorisation skall krävas för bl.a. alla företag som bedriverfinansieringsverksamhet riktad mot konsumenter eller som ägs av bank.