yttr · GA05SoU2 · 1986-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till detendenser til! ökning av den oregistrerade konsumtionen genom hembränning,hemfill-verkning av vin och smuggling m. m. som konstaterats under senare årfanns det enligt utskottets mening anledning att undvika mer drastiskaprishöjningar på alkoholvarorna. Utskottet framhöll att i prispolitiken måstefördelarna av de konsumtionsdämpande effekterna vägas mot riskerna för enökning av den oregistrerade konsumtionen. Så sent som behandlade skatteutskottet tremotioner om alkoholbeskattningen (SkU 1985/86:50 s. 59 f.). I mofionernayrkades bl. a. att skatten skulle höjas och att skulle uttala att möjligheternaatt eliminera effekterna av sambandet mellan alkoholpriserna och konsumentprisindexborde prövas. Utskottet framhöll att de målsättningar som riksdagenlagt fast för alkoholpolitiken givetvis skall fullföljas. Det borde SoU1986/87:2y dock enligt utskottets uppfattning liksom närmast ankommapå regeringen att ta ställning till frågan om en lämplig tidpunkt för kommandeskattehöjningar och att i detalj utforma de förslag som kan anses aktuella.Motionerna avstyrktes. behandlade i betänkande FiU 1983/84:4 ettyrkande om tillkännagivande av vad som anfördes i motionen om vikten av attindex som påverkar löner, pensioner m. m. rensas från påverkan av skatter ochpriser på alkohol och tobak. anförde att det vid sidan avkonsumentprisindex finns ett s. k. nettoprisindex. I detta har inverkan frånindirekta skatter (bl. a. alkohol- och tobaksskatter) m. m. rensats bort. Detår också möjligt att konstruera ett index där prisförändringarna påkonsumtionen exkl. alkohol och tobak ingår. Utskottet uttalade vidare att detav det anförda framgick att det dels redan finns index som inte påverkas avförändringar i alkoholbeskattningen, dels går att konstruera andra index sominte innefattar alkoholpriser. Således kan de alkoholpolitiska önskemålen imotionen tillgodoses på olika sätt. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottetmotionen. Det utbredda bruket av alkohol är vårtlands största sociala och medicinska problem. 6 000-7 000 människor beräknasvarje år dö i vissa alkoholrelaterade diagnoser. Omkring 300 000 personerberäknas använda alkohol i sådan utsträckning att det allvarligt påverkar derasarbete, familjeliv och hälsa. Alkoholen har också indirekta skadeverkningar förmissbrukarnas familjer och omgivning. Alkoholbruket medför även stora kostnader för samhället iform av produktionsbortfall, utgifter för sjukvård och sociala insatser, skadortill följd av olyckor och kriminalitet m. m. Olika försök har gjorts attuppskatta dessa kostnader. En beräkning, som avsåg , har angett entotalkostnad om . Andra senare beräkningar tyder på ännuhögre kostnader (se vidare s. 7 f.). Alkoholens del i de samlade hälso- ochsjukvårdskostnaderna är i vart fall betydande. Enligt en beräkning skullealkoholen vara orsak till av de totala kostnaderna för hälso- ochsjukvården, vilka uppgick till 63,4 miljarder. Många olika åtgärder har prövats för att minska såvälbruket som missbruket av alkohol. Hit hör begränsningar i alkoholenstillgänglighet, prishöjande skatter samt opinionsbildande insatser. Den s. k. motboken avskaffades genom riksdagsbeslut 1954.Fram till dess gällde att spritinköp endast fick ske mot motbok, vilken kundeerhållas tidigast . I praktiken tillämpades en 25-årsgräns.Kvinnor hade i allmänhet inte motbok. Rätten till motbok var inte ovillkorligutan beroende på individuell prövning, varvid bl. a. beaktades inte endast sökandensnykterhetsförhållanden utan även sociala och ekonomiska förhållanden (sevidare s. 9 f.). Vid motbokens avskaffande gällde en tillfällig inköpsgräns påtre liter spritdrycker per kalendermånad (tidigare ). För vingällde ingen generell begränsning. Starköl var förbjudet. SoU 1986/87:2y antog ett samlat alkoholpolitisktprogram vilket byggde på förslag från den tillsatta alkoholpolitiskautredningen (APU). Tonvikten låg på socialpolitiska insatser i vid mening ochökade resurser till förebyggande åtgärder och opinionsbildning. Målsättningenangavs vara att begränsa den totala, alltför höga alkoholkonsumtionen och attkomma till rätta med alkoholmissbruket. Något preciserat mål för sänkningen avkonsumtionen fastställdes dock inte. har härefter under en följd avår avslagit motionsyrkanden om ett sådant preciserat delmål (se senast SkU1985/86:1 s. 16). I propositionen om utvecklingslinjer för hälso- ochsjukvården (prop. 1984/85:181) erinrade emellertid statsrådet om detav angivna målet om en minskning avalkoholkonsumtionen fram . Statsrådet uttalade (prop. s.69) att hon ansåg detta vara en angelägen målsättning. Något formellt förslag idenna del framlades dock inte i propositionen. Alkoholkonsumtionen steg kontinuerligt efter avskaffandetav motboken och det samtidiga upphävandet av starkölsförbudet för att kulmineraår , då försäljningen uppgick till per person och år mot 4,92liter . Därefter minskade försäljningen 1984 uppgå till 6,01liter, motsvarande nivå. skedde ånyo en liten ökning(till ). Denna utveckling har fortsatt . Våra kunskaper om alkoholens skadeverkningar har stegvisvidgats. Den alltjämt höga konsumtionen, som dessutom ökat något, inger motdenna bakgrund stark oro. Särskilt allvarligt från skadesynpunkt är att detfortfarande finns så många skolungdomar som missbrukar alkohol. De uppgiftersom framkommit skolungdomsundersökning tyder på att omkring 5 000elever i årskurs 9 dricker systemvaror minst en gång . Dessa uppgifterär uppseendeväckande mot bakgrund av den 20-årsgräns som gäller för inköp avsystemvaror. Enligt utskottets mening är det därför angeläget att ånyolyfta fram alkoholfrågorna i blickpunkten på samma sätt som skedde ochdärigenom skapa en ökad medvetenhet om alkoholens skadeverkningar ochförståelse för behovet av alkoholpolifiska åtgärder. Den inledda nya ökningenav alkoholkonsumtionen måste åter vändas till en minskning med sikte på det avVärldshälsoorganisationen angivna målet, som är en 25-procentig minskning avtotalkonsumtionen fram . När det gäller valet av åtgärder konstaterar utskottet att1977 års alkoholpolitiska beslut, vilket innehöll ett samlat alkoholpolitisktprogram med tonvikt på socialpolitiska insatser i vid mening, följdes av ennedåtgående trend i alkoholkonsumtionen. Flera orsaker kan ha medverkathärtill, bl. a. den ekonomiska utvecklingen. Nedgången tyder emellertid ocksåpå att den då beslutade politiken var riktig och på att en kraftig satsning på socialpolitiskainsatser och opinionsbildning är ett verksamt medel för att få nedalkoholkonsumtionen. Intentionerna i det tidigare riksdagsbeslutet bör därförfullföljas. Alla medel som kan bidra till en varaktig sänkning avalkoholkonsumtionen måste utnyttjas. Ett sådant medel är prisinstrumentet, vilketutskottet återkommer till i det följande. Vidare kan nämnas åtgärder 28 riktademot langning och hembränning. Många efterlyser emellertid också direkta restriktionsåtgärder,såsom SoU 1986/87:2y ransonering. En tänkbar effekt av en allmän inköpsbegränsning vore attfärre "normala" alkoholkonsumenter skulle komma att fastna imissbruk, även om de redan etablerade alkoholmissbrukarna inte lät sigpåverkas. Redan den omständigheten att antalet nytillkommande missbrukareminskade vore dock så väsentlig att utskottet har förståelse för att många seren inköpsbegränsning som motiverad. talar många andra skäl motinförande av en sådan. Erfarenheterna från motbpksfiden visar att det inte ärlätt att utforma regler som fyller de alkoholpolitiska syftena utan att blikrångliga eller ge utrymme för godtyckliga bedömningar. Inte heller är detmöjligt att nu upprätthålla regler som innebär att vissa grupper av konsumenterfår lägre tilldelning än andra. En ofta anförd invändning år vidare att en visstillåten konsumtionsmängd kan uppfattas som att det är ofarligt att konsumeraalkohol upp till denna gräns och därmed i vissa fall uppmuntra fill i ställetför att avskräcka från alkoholkonsumtion. En särskild svårighet i det sammanhangetär också hur lågt en inköpsgräns skulle sättas. Om begränsningen skulle drabbaäven en mera måttfull alkoholkonsumtion skulle den ha svårt alt få stöd hosallmänheten. Å andra sidan kan en alltför högt satt gräns göra åtgärden mereller mindre verkningslös och skapa utrymme för handel med icke utnyttjaderansoner m. m. Som tidigare påpekats av skatteutskottet (se s. 11) är detrisk att svårigheterna med en alkoholransonering kan komma att dominera så attdet skapas negativa attityder mot alkoholpolitiska strävanden överlag. Utskottet anser det utomordentligt viktigt att inte ge underlagför en sådan negativ opinionsbildning. Alkoholpolitiken måste ses som en gemensamsträvan, grundad på väl belagd medicinsk och social erfarenhet, inte somkrångel och onödig kontroll. Det anförda gör att utskottet inte kan se en allmäninköpsbegränsning annat än som en sista utväg att komma fill rätta med enoacceptabelt hög alkoholkonsumtion. är det i första hand andraåtgärder som bör komma till användning, främst för att sprida kunskaperna omalkoholens medicinska skadeverkningar och för att hindra att ungdomargrundlägger ett bruk av alkohol. Utskottet avstyrker sålunda de motionsförslagsom syftar till att nu införa någon form av inköpsbegränsning eller försök medsådan verksamhet (motionerna Sk812 (c), Sk823 (c), Sk830 (fp) och Sk832 (m) imotsvarande delar). Den omständigheten att alkoholkonsumtionen som nämntsnyligen åter börjat öka gör emellertid att det inte är tillräckligt att enbart fortsätta med hittillsvarande upplysnings- och opinionsbildningsverksamhet. Hemmen och föräldrarna har ett grundläggande ansvar att medvetandegöra barn och ungdomar om alkoholens skadeverkningar. Därutöver krävs nu en snabb och effektiv informationskampanj för att dra allmänhetens uppmärk samhet till alkoholfrågorna och för att ånyo vända utvecklingen. Statsmak terna bör vara beredda att ta sitt ansvar för att initiera och stimulera ensådan särskild insats. Utskottet noterar i det sammanhanget att man inom det alkohol- och diskuterat en ny central insats liknande 29 derikskampanjer som tidigare genomförts. Mot bakgrund av de aktuella SoU1986/87:2y konsumtionssiffrornaanser utskottet det angeläget att en sådan Folkrörelserna måste engageras och ta en viktig del i dennakampanj, som måste bygga på en bred samverkan mellan myndigheter Skolan spelar en annan viktig roll och måste ta ettsärskilt ansvar för den upplysning som riktar sig till skolungdom. a. sprida kunskap om de rent medicinska skadeverkningarnaav alkohol och därigenom skapa ökad förståelse för den Massmedia, främst TV, har stor genomslagskraft och börsjälvfallet användas för informationsspridningen. bör vidarevara att skapa en alkoholfri miljö för barn och ungdomar genom särskildinformation till föräldrar och till alla som arbetar med barn- och ungdomsfrågor.Utskottet vill i det sammanhanget erinra om ofta uttaladestöd för alternativ nöjesverksamhet i alkoholfri miljö (se bl. 1984/85:14s. Förutom de opinionsbildande insatserna finns det enligtutskottets mening skäl att ägna särskild uppmärksamhet åt prisutvecklingen påalkoholdrycker som en faktor av stor betydelse för konsumtionen. Utskottetnoterar i det sammanhanget att priserna på alkohol bara delvis följt med i denallmänna prisutvecklingen. Priserna på billigare lättviner och på starköl -varugrupper som svarar för en stor andel av alkoholkonsumtionen - har sålundastigit något mindre än konsumentprisindex. När det gäller starksprit, därkonsumtionen domineras av brännvin och gin, har prisökningen varit väsentligtlägre än konsumentprisindex. Alkoholpolitiska skäl talar enligt utskottetmening starkt emot att alkoholpriserna tillåts släpa efter på detta sätt ochdärigenom uppfattas som relativt sett lägre . En prishöjning ärsålunda motiverad. Utskottet anser att det finns skäl att beaktaatt plötsliga kraftiga prishöjningar på alkohol kan leda till ökad hembränning.Enligt utskottets mening bör man bl. a. därför sträva efter att komma ifrånnuvarande system med en uppmärksammad diskussion kring prishöjningarna, vilkaför närvarande företas i större steg med förhållandevis långa tidsintervall.Önskvärt vore att alkoholpriserna kunde höjas på ett mera kontinuerligt sätt såatt de följde den allmänna prisnivån utan dramatiska förändringar. Denalkoholpolitiska debatten kunde då koncentreras på andra insatser i ställetför att på ett överdrivet sätt kretsa kring prisfrågorna. Utskottet anser detangeläget att regeringen i lämpligt sammanhang överväger möjligheterna tilländrade regler på detta område. Utskottet vill också framhålla önskvärdheten avatt de alkoholpolitiska synpunkterna får ett mera direkt inflytande på beskattningenav alkoholdrycker, vilken utskottet menar bör ses och användas som ettalkoholpolitiskt instrument mera än som en statsfinansiell inkomstkälla. I detta sammanhang vill utskottet också beröra det problemsom ligger i att alkoholpriserna ingår i konsumentprisindex, varigenom en alkoholpolitiskt betingad höjning av alkoholpriserna kommer att påverka avtalsförhandling ar och inflation. Det vore självfallet önskvärt med ett system som gjorde det möjligt att renodla de alkoholpolifiska synpunkterna på beskattningen utan. att behöva beakta nationalekonomiska sidoeffekter. Som tidigare konstate- 3q råts avfinansutskottet (se ovan s. 27 f.) är det fullt möjligt att konstruera SoU1986/87:2y index sominte innefattar alkoholpriser. Enligt utskottets mening bör detta En viktig fråga för den framtida alkoholpolitiken är om vipå alla punkter har tillräckliga kunskaper för att kunna hanteraalkoholproblemen. Utskottet vill i denna del framhålla att det visserligenfinns ett omfattande kunskapsmaterial som visar alkoholens skadliga verkningarpå den mänskliga organismen. Det finns också forskningsresultat som visarsambandet mellan alkoholbruk och våld, kriminalitet och sociala svårigheter avolika slag. Inte desto mindre behövs en förstärkt alkoholforskning och ensystematisk utvärdering och uppföljning av alkoholpolitiken för att ge bättreunderlag för samhällets åtgärder. a. behövs en kartläggning avalkoholmissbrukets sociala och ekonomiska skadeverkningar för missbrukarnasfamiljer och omgivning. Särskilt viktigt är att få till stånd en undersökningav förhållandena för barn i missbrukarfamiljer. Det är också viktigt attförstärka samarbetet mellan å ena sidan de organ som leder samhälletsalkoholpolitik och å andra sidan den medicinska och sociala alkoholforskningenså att nya erfarenheter och forskningsrön verkligen tas till vara i kampen motbruket och missbruket av alkohol. Utskottet vill vidare beröra frågan om ansvaret församhällets uppföljning och ledning av alkoholpolitiken. har som central myndighet ansvaret förinsatser på drogområdet. På alkoholområdet spelar emellertid ocksåfolkrörelserna en särskilt viktig roll. Samarbetet med dem sker dels inom ramenför CAN, dels genom det alkohol- och narkotikapolitiska råd som år knutet tillregeringen. Vid tillkomsten av det alkohol- och narkotikapolitiskarådet angavs att rådet skulle överta den s. k. a-nämndens roll sominitiativtagare och talesman för folkrörelserna (prop. 1984/85:19 bil. De upplysningar om rådets verksamhet som lämnats bl. a. vid den hearingutskottet anordnat i ärendet tyder emellertid på att rådets verksamhet hittillsdominerats av informations- och meningsutbyte i drogfrågor, medan dess roll sominitiativtagare på området varit mera oklar och inte manifesterat sig i formav några formliga förslag från rådets sida. Med anledning härav vill utskottetframhålla att det är synnerligen angeläget att det finns ett organ på drogområdetsom på ett effektivt sätt följer händelseutvecklingen och snabbt kan föreslåregeringen lämpliga åtgärder. Detta är särskilt tydligt när nualkoholkonsumtionen ånyo visar tendenser att stiga. Förslag till konkretaåtgärder för att vända denna utveckling måste tas fram. Det krävs ocksåett vidgat samarbete med bl. a. den medicinska och sociala alkoholforskningen.Regeringen bör enligt utskottets mening överväga om det alkohol- kan få den ledande och pådrivande roll som utskottethär har efterlyst. I annat fall bör andra organisationsformer övervägas för atteffektivisera och samordna samhällets alkoholpolitik. Vad utskottet nu anförtom den centrala ledningen av samhällets alkoholpolitik bör ges regeringen tillkänna. Det anförda tillgodoser såvitt nu är i fråga de motionsförslag somväckts om inrättande av en särskild alkoholkommission (motionernaSk812 (c), Sk821 (vpk), Sk823 (c) och Sk830 (fp) i motsvarande 31 Någraytterligare frågor som tas upp i de remitterade motionerna skall SoU1986/87:2y beröras helt kort. I flera motioner begärs åtgärder för att begränsaanvändningen av snabbvinsatser, en fråga som utskottet ser allvarligt på. Idenna del kan konstateras att härmed sammanhängande frågor inkl.marknadsföringen av snabbvinsatser (se s. 16 f.) numera har behandlats avalkoholhandelsutredningen. Utredningens förslag bereds inomregeringskansliet. Utskottet anser mot denna bakgrund att nu aktuella motionerinte bör föranleda något uttalande. har även behandlat frågor omåtgärder mot hembränning och om reglerna för försäljning av alkoholhaltigapreparat. Inte heller de motioner som rör dessa frågor bör därför föranledanågot uttalande. Mofionsförslag finns också dels om att sänka inköpsåldernfrån nuvarande 20 till , dels om att höja åldern för servering som förnärvarande är . Utskottet har tidigare uttalat att en sänkt inköpsålderskulle motverka de alkoholpolitiska strävandena att begränsa ungdomars tillgångtill alkohol. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Utskottet vill dessutomunderstryka vikten av att upprätthålla den nuvarande 20-årsgränsen, bl. a.genom beslutsamma åtgärder mot langning till ungdomar i lägre åldrar. Det finnsäven vissa skäl som talar för en höjd åldersgräns vid servering. Utskottet ärdock inte berett att tillstyrka ett sådant förslag. Vad som i övrigt anförs i de remitterade motionernaföranleder inget uttalande från socialutskottets sida. Närvarande:Daniel Tarschys (fp), (), (), (),(), (), (), Per (),(), (), (), (vpk), (), () och (). av Per () som anser att det avsnitt iutskottets yttrande på s. 29 som börjar med "En tänkbar effekt" ochslutar med "i motsvarande delar)." bort ha följande lydelse: En försöksverksamhet med alkoholransonering genomförd ochutvärderad med vetenskaplig metodik förespråkas av bl. 200 professorer imedicin och 6 000 läkare i ett upprop. har uttalat att maninte ställer sig avvisande till en sådan försöksverksamhet. av konsumenterna dricker upp omkring hälften avall alkohol som SoU 1986/87:2y säljs. Det är framför allt i denna lilla gruppsom man på goda grunder kan förvänta sig att en inköpsbegränsning ger enminskad genomsnittskonsumtion. En minskning kan också förväntas blandungdomar, som med lätthet får tillgång till alkoholdrycker via föräldraroch/eller langare, som utan restriktioner kan handla på Systembolaget.Langare tillgodoräknar sig ofta viss ersättning för sina tjänster till ungdorriarunder . Även grupper dolda missbrukare, inte minst bland kvinnor, skulleförmodligen tvingas minska sin alkoholkonsumtion vid en inköpsbegränsning. Alkoholpolitiken måste ses som en sammanhållen strävan,grundad på erfarenhet och en väl dokumenterad medicinsk och social forskning.Alkoholkonsumtionen är oacceptabelt hög. Det finns också tecken på enökning, särskilt bland unga brukare. Man har endast kunnat anvisa fåoch alltför vaga metoder för att uppnå en tjugofemprocentig minskning avkonsumtionen fram 2 000. Utskottet anser det därför välmotiverat medett treårigt, vetenskapligt försök med inköpsbegränsning (Sk830 m. ).Framför allt syftar en inköpsbegränsning till att komma de ca 100 000 barn tillhjälp som beräknas finnas i familjer där en av eller båda föräldrarnaöverkonsumerar alkohol. av (vpk) som anser att det avsnitt i utskottetsyttrande på s. 30 som börjar med "Förutom de opinionsbildande" ochslutar med "är sålunda motiverad" bort ha följande lydelse: Det har ofta påståtts att prisutvecklingen påalkoholdrycker har en stor betydelse för konsumtionen. Utskottet delar intedenna åsikt. Priset på alkohol har inte en avgörande betydelse förkonsumtionen. Det kan t. o. m. vara så att en höjning av prisnivån påalkoholvaror kan få negativa . beräknades hemtillverkningen av vin uppgå till25 miljoner liter. Det motsvarade av den totala vinförsäljningen eller såvar med andra ord var fjärde vinflaska hemtillverkad. Hemtillverkningen av vinhar ökat kontinuerligt. Hembränningen av starksprit har också ökat under senareår. Man har uppskattat omfattningen av hembränningen av starksprit till attuppgå till av den totala konsumtionen. har gjortintervjuundersökningar som visar att det höga priset på alkoholdrycker är orsaktill den ökande hembränningen. Man kan starkt förmoda att både hembränningen avstarksprit och hemvinstillverkningen ytterligare kommer att öka om priset påalkoholvaror höjs. Det innebär med all sannolikhet också en ökad konsumtion. Priset på alkoholdrycker skall, enligt utskottets synsätt,vara högt, men inte alltför högt, därför att då motverkas de alkoholpolitiskaeffekterna av just prisinstrumentet. Enligt utskottets mening är priset fillräckligt högtpå de flesta alkoholvaror, och utskottet vill inte ytterligare höja priset. Viden jämförelse med konsumentprisindexutvecklingen visar det sig också attalkoholpriserna - medundantag för starkspriten - i stort sett följer KPI. Utskottet anser att SoU 1986/87:2y priset för starksprit givetvis bör följa KPI. För de allra svåraste missbrukarna av alkohol skulle enprishöjning innebära en ännu svårare situation. De skulle tvingas att drickamer av oren sprit. Eftersom bruk och missbruk av alkohol har ett samband ocheftersom varje missbrukare rekryteras ur "normalkonsumentgruppen" ärdet av största betydelse att minska totalkonsumtionen. För att kunna åstadkomma en sådan konsumtionsminskningbehövs, enligt utskottets mening, andra åtgärder än en prishöjning. av , och (samtliga m) som anser att det avsnitt i utskottets yttrande som börjar på s.30 med "I detta sammanhang" och slutar på s. 31 med "bör dettaövervägas." En kartläggning av alkoholmissbrukets skadeverkningar av (), (), (), Per (), (), () och IngvarEriksson (m) som anser att det i utskottets yttrande på s. 31 efter den meningsom slutar med "barn i missbrukarfamiljer." bort inskjutas följandemening: Vad utskottet nu anfört om en kartläggning avalkoholmissbrukets skadeverkningar bör ges regeringen till känna. Rådet för alkohol- och narkotikapolitiska frågor av , , , , , och (samtliga s)som anser att det avsnitt i utskottets yttrande på s. 31 som börjar med"Vid tillkomsten av" och slutar med "regeringen till känna"bort ha följande lydelse: I rådet för alkohol- och narkotikapolitiska frågor ingårrepresentanter för folkrörelser och organisationer som i sin verksamhet arbetarmed drogfrågor. Ordföranden i rådet är socialministern. Rådet är ett forum förömsesidig information mellan berörda organisationer och regeringen om pågåendeoch planerad verksamhet samt för diskussion om behovet av åtgärder. för alkoholfrågor avvecklades övertogsåledes rådet nämndens roll som initiativtagare och talesman för folkrörelsernai drogfrågor (prop. 1984/85:19, bil. 2, s. 13-14). De upplysningar om rådets verksamhet som lämnats bl. a.vid den hearing utskottet anordnat om alkoholpolitiken visar att rådets verksamhet har dominerats av informationsutbyte och diskussion i olika drogfrågor. Rådets roll som initiativtagare på området förefaller dock oklar. Utskottet har erfarit att regeringen har för avsikt att vidta förändringar inom ramen för rådets verksamhet som ett led i strävandena att effektivisera insatserna mot alkohol- och drogmissbruket. Förändringarna anknyter bl. till rådets diskussion ombehovet av en ny central kraftsamling för att SoU 1986/87:2y intensifieraopinionsbildningen på alkoholområdet. Av förändringarna följer att rådets rollsom initiativtagare och pådrivande kraft förstärks. Innehållsförteckning SoU 1986/87:2y Allmän bakgrund................................. ............. 2