yttr · GA05UU1 · 1986-12-31 00:00:00 — Utrikesutskottetsyttrande /87:1 y om totalförsvarets fortsatta utveckling (prop. 1986/87:95) har genom beslut den 17 mars 1987hemställt att utrikesutskottet yttrar sig över vad som i proposition1986/87:95 anförs om säkerhetspolitiken, dvs. statsministerns anförande,bilaga I såvitt avser säkerhetspolitiken (s. 9 29) samt bilaga 3 (statsrådetGradins anförande). De säkerhetspolitiska avsnitten i regeringens propositionbygger i allt väsentligt pä försvarskommitténs rapport säkerhetspolitikinför (SOU 1985:23). Utskottet vill inledningsvis understryka att det, liksomregeringen, i allt väsentligt kan instämma i den säkerhetspolitiskamiljöbeskrivning som gjorts av försvarskommittén liksom i de slutsatserkommittén dragit för vidkommande. En långsiktig, fast och konsekvent utrikespolitik, liksomställningstaganden i övrigt som understryker vär beslutsamhet att stå obundna,utgör väsentliga inslag i den svenska säkerhetspolitiken. Till denna hör ocksåen aktiv internationell politik, syftande till avspänning, internationellnedrustning och fredlig utveckling liksom till internationell solidaritet ochrättvisa. Neutralitetspolitiken förutsätter vidare en fast ochkonsekvent försvarspolitik, som redan i fred skapar förtroende i omvärlden förvär vilja och förmåga att försvara oss. Ett starkt och allsidigt totalförsvarär väsentligt för att göra säkerhetspolitiken trovärdig. territoriellaintegritet skall i alla sammanhang hävdas. 1 propositionen konstateras att relationerna mellan USAoch första är varit mer ansträngda än pålänge. härden strategiska jämvikt och ömsesidiga andraslagsförmägasom etablerats mellan och medfört en insikt pä båda sidor omatt en seger i ett kärnvapenkrig är otänkbar. Denna insikt har lett tillåterhållsamhet och försiktighet i supermakternas agerande mot varandra. Situationen inrymmer enligt utskottets mening bådemöjligheter och begränsningar. Styrkeuppbyggnaden på ömse sidor har hittillsvisat sig ytterst svår att förändra. finns även hos kärnvapenmakternaen stark önskan om förändring, vilken tar sig uttryck i att kontakterna mellanparterna hålls öppna och nya nedrustningsförslag läggs fram. I 1986/87. maktblockentrots allt tycks sträva efter att inte låta motsättningar och miss- UU1986/87:1 y hälligheter på andra områden förstöra förutsättningarna för meningsfullasamtal i centrala säkerhetspolitiska frågor. Redan i proposition 1981/82:102, som ligger till grund förförsvarsplaneringen innevarande femårsperiod, konstaterades att det nordiskaområdet fått en ökad strategisk betydelse. Enligt regeringens bedömning ärdessa tendenser entydiga och kan bedömas bli bestående under överblickbar tid.I den nu föreliggande propositionen beskrivs närmare de förhållanden som liggertill grund för en sådan slutsats. De grova och till övervägande del avsiktligaundervattenskränkningar som ägt rum under senare är samt andra kränkningar avvårt luftrum och sjöterritorium tillhör tecknen pä ökadestrategiska betydelse. Regeringen och kommittén gör bedömningen att risken för enkonflikt mellan stormaktsblocken inte i sig har ökat. Det anses knappast hellertänkbart att en konflikt utbryter i norr under i övrigt lugna och stabilaförhållanden mellan NATO och . Utifrån en samlad hotbeskrivning drar regeringen, liksomförsvarskommittén, slutsatsen att läge blivit mera utsatt i sambandmed kriser och väpnade konflikter i vår omvärld. På samma sätt som regeringen vill utskottet framhålla attdet finns skäl att uppmärksamma de hot och påtryckningar som kanutsättas för under spända fredsförhällanden. Utskottet noterar medtillfredsställelse att regeringen avser tillkalla en särskild utredare för attse över effekterna för vår försörjningsberedskap av internationaliseringen avvår ekonomi. Men en större uppmärksamhet av sårbarheten i allmänhet i detsvenska samhället, i likhet med vad som skedde i det säkerhetspolitiskabetänkandet (SOU 1985:23), borde enligt utskottets mening komma till uttryckvid försvarsutskottets behandling av förslaget till totalförsvarets fortsattautveckling. var enig i sina bedömningar ochslutsatser i fräga om säkerhetspolitiken. Inte heller nägon av de motioner somväckts i anledning av propositionen ifrågasätter de säkerhetspolitiskaavsnitten i den. Det är enligt utskottets mening av stort värde attgrundvalarna för den svenska säkerhetspolitiken har en bred politiskförankring. Utrikespolitiken och försvarspolitiken utgör de två grundelementeni den svenska säkerhetspolitiken. Vår aktiva och alliansfria utrikespolitik syftar till attfrämja en fredlig utveckling i vär omvärld, att förhindra konflikter, attundanröja konfliktorsaker samt även i övrigt främja och tillvarata Sverigessäkerhetsintressen. Det är av vikt att omvärlden är övertygad om såväl vårvilja som vär förmåga att i alla lägen fullfölja vår neutralitetslinje. bör fortsatt verka för att stärka FN :s auktoritetoch att ge organisationen bättre möjligheter att upprätthålla internationellfred och frihet. I arbetet för en fredlig värld är vår biståndspolitik, vårtarbete för folkrätten och våra strävanden att främja en internationellnedrustning av stor betydelse. En fast och konsekvent försvarspolitik som inger respektoch förtroende såväl i omvärlden som hos svenska folket är en avgörande del av säkerhets politiken. Totalförsvaret skall i första hand vara fredsbevarande genom att 2 ha sådanstyrka, sammansättning och beredskap att en angripares förluster UU1986/87:1 y och andra uppoffringar i samband med försök att utnyttja värt landinte ter sig rimliga i förhällande till fördelarna. Totalförsvaret skall äveninriktas på att möta konsekvenserna av andra säkerhetspolitiska risker än krig. Det är den samlade styrkan i våra säkerhetspolitiskaåtgärder som underbygger vär bestämda föresats att i alla lägen slä vakt omalliansfriheten och neutraliteten och att i händelse av kriser och krig tilldet yttersta värna om vär frihet och vårt oberoende, Närvarande; (), (c), AxelAndersson (s), (), (), BengtSilfverstrand (s), (), (), (), (), (vpk), (), (), () och (). , och (alla m) anför: Som framhålls i propositionen skall totalförsvaret ävenkunna möta ickemilitära påfrestningar och hot därom exempelvis i samband meden ekonomisk och handelspolitisk konfrontation. Allmänt leder den tekniska och ekonomiska utvecklingentill ett ökat internationellt samarbete. En viss ökning av det industriellasamarbetet med andra länder även inom försvarsområdet främjar en säkerlångsiktig materielförsörjning. Samarbetet skall ske i former som är förenligamed neutralitetspolitiken och så att värt oberoende bevaras.