yttr · GA05SoU7 · 1986-12-31 00:00:00 — Över totalförsvarets fortsatta utveckling, såvitt avserhälso- och sjukvården samt (prop.1986/87:95, bil. 4) 1986/87:7 y har hemställt om yttrande frånsocialutskottet över proposition 1986/87:95 om totalförsvarets fortsattautveckling i vad avser regeringens i bil. 4 () framlagdaförslag nämligen förslag om antagande av tvä lagförslag, förslag omriktlinjer för hälso- och sjukvården i krig samt förslag om vissa anslag /88 jämte motionsyrkanden i anslutning till nämnda förslag.Försvarsutskottet har dessutom berett socialutskottet tillfälle att yttra sigöver propositionen i övrigt jämte därtill anknutna motionsyrkanden. Med anledning härav yttrar sig utskottet över förutomförslag i nämnda bilaga till propositionen följande med anledning avpropositionen väckta motioner, nämligen motion 1986/87: Föl22 av AnitaBråkenhielm (m), motion I986/87:FÖ127 av m, fl. (c), såvittavser yrkande 19, motion 1986/87:Föl30 av m. fl. (fp) samtmotion I986/87:FÖI36 av m. fl. (vpk), såvitt avser yrkande 3 d. Utskottet har beslutat att med yttrandet tillförsvarsutskottet överlämna den under allmänna motionstiden väckta motionen1986/87:So477 av och (båda m) om sjukhusenssäkerhet i krig. Utskottets yttrande omfattar även denna motion. Genom försvarsbeslut (prop. 1981/82:102, FöU 18,rskr. 374) fastlades som mål för hälso- och sjukvärden i krig att varjemänniska som är i behov därav skall ges den vård sorn hennes tillstånd kräverså långt möjligheterna medger, I beslutet uppmärksammades hälso- öchsjukvården som en av de svagaste länkarna i totalförsvaret, främst mot bakgrundav den otillfredsställande beredskapen beträffande försörjningen medsjukvårds-materiel av förbrukningskaraktär. Beslutet preciserade denlångsiktiga inriktningen av hälso- och sjukvården i krig. Därvid prioriteradesåtgärder för, att tillgodose krigsbehovet av förbrukningsmateriel och läkemedelsamt utbildning. I beslutet fastställdes en investeringsram på 320 milj. kr.för femårsperioden /83-1986/87, dvs. 64 milj. kr. 1 1986/87. När det gäller förbrukningsmateriel fick försvarsbesluttill följd SoU 1986/87:7 y att regeringen godkände enöverenskommelse mellan staten och sjukvårdshuvudmännen. Denna överenskommelsegäller t. o. m. /87 och innebär att sjukvårdshuvudmännen för statensräkning inköper, lagrar och omsätter förbrukningsmateriel inom en fastlagd rampå 115 milj. kr. Därefter har avtal träffats mellan statenoch de enskilda sjukvårdshuvudmännen om beredskapslagringen, vilken byggts uppsom en reserv utöver sjukvårdshuvudmännens normala driftlager. Staten harenligt avtalen insyn i verksamheten. De första individuella avtalen träffadesunder . /87 hade avtal slutits med samtligasjukvårdshuvudmän. Det senast träffade avtalet som avsäg hade imars 1987 inte formellt godkänts av regeringen. Utbetalningar tillsjukvårdshuvudmännen görs av efter räkning från resp.sjukvårdshuvudman. Fram till hade utbetalat 50milj. av totalt anvisade 115 milj. kr. Fyra landsting hade inte inkommitmed någon räkning. Utöver de nämnda utbetalningarna har ocksåutbetalat 21 milj. kr. till sjukvärds-huvudmännen som engångsersättningar. En överenskommelse har också träffats mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen som syftar till att dessa tar över ansvaret förberedskapslagring av s. k. varaktig sjukvärdsutrustning. Överenskommelsengodkändes av regeringen . Fram till hade intenågot avtal träffats mellan staten och något enskilt landsting. försvarskommitté framhåller i sitt slutbetänkandeDet svenska totalförsvaret inför 90-talet (SOU 1987:9) beträffandegenomförandet av beslut att det försenats framför allt avseende decivila delarna. Detta betecknas som otillfredsställande. Kommittén har funnitatt beredskapen i fråga om försörjning med såväl sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktärsom läkemedel för främst den civila hälso- och sjukvärdens behov fortfarandeligger på en oacceptabelt låg nivå. Målet för de insatser som därför måstegöras bör enligt kommittén vara att vid den kommande försvarsbeslutsperiodensslut ha byggt upp resurser sä att i vart fall krigsbehoven i huvudsak kantillgodoses. Kommittén förordar en kraftig förstärkning av uthållighet ochkapacitet för den civila hälso- och sjukvärden i krig. Kommittén ger en femårigekonomisk ram på totalt 1 096 milj. kr. varav 500 milj. kr. Riktlinjer för programmet hälso- och sjukvården i krig Målet för hälso- och sjukvården i krig är enligt 1982 årsförsvarsbeslut att varje människa som är i behov därav skall så långt möjligheterna medger ges den vård som hennes tillstånd kräver. 1 proposition 1986/87:95 om totalförsvarets allmänna inriktning uttalas beträffande inriktningen i stort att den inriktning av verksamheten som angavs försvarsbeslut fortfarande bör gälla (prop. 4 s. 10 f.). Där anförs vidare att hälso- och sjukvärden i krig skall ses som en sammanhängande funktion i, vilken flera totalförsvarsmyndigheter har att samverka för det gemensamma målet att varje människa, civil eller militär, skall kunna få den värd som hennes 2 De berörda totalförsvarsmyndigheterna har ansvar och SoU 1986/87:7 yresurser för olika delar av hälso- och sjukvärden. Genom försvarsmaktens hälso-och sjukvård tillförs funktionen hälso- och sjukvärden i krig betydanderesurser som normalt inte står till förfogande för fredssjukvården. Vidareanförs i propositionen att huvudansvaret för all hälso- och sjukvård som intefaller under försvarsmakten bärs av den civila hälso- och sjukvården och attverksamheten inom försvarsmaktens hälso- och sjukvård främst bör inriktas på akutomhändertagande. 1 fråga om planeringen för hälso- och sjukvården i kriguttalas i propositionen att det för denna verksamhet är av största vikt attbeakta krigsmiljöns särskilda krav och skapa förståelse för vikten av att ikris- och krigstillstånd kunna lösa uppgifterna under mer primitivaförhållanden. Det är nödvändigt att i all planering inom funktionen Hälso- ochsjukvård m. m. utgå från en sådan bakgrund. Man måste också vara medveten omatt vårdstandard och behandlingsnormer inte kan vara desamma som i fredstid.Målet för hälso- och sjukvården i krig får dock inte eftersättas. När det gäller de behov av sjukvård som måste tillgodosesockså under krig anförs i propositionen att dessa omfattar dels akutakirurgiska operationer, dels akuta invärtesmedicinska åtgärder, dels akutapsykiatriska åtgärder. Vad gäller akuta kirurgiska operationer av fredsmässigkaraktär bedöms behoven vara minst i samma storleksordning i krig som i fred.Därför måste även i krig erforderlig kirurgisk operationskapacitet reserverasför dessa behov. Vårdbehoven inom långtidssjukvård och omsorgen om psykisktutvecklingsstörda kvarstår i huvudsak oförändrade i krig. Utskottet har inte något att erinra emot vad föredragandestatsrådet har anfört om inriktningen i stort när det gäller programmet hälso-och sjukvården i krig. Ledningen av hälso- och sjukvården i krig m. m. beslutade (prop. 1980/81:57, SoU 23,rskr. 216) om prin ciperna för ledningen av hälso- och sjukvården i krig. Genom beslutet har ansvaret för ledningen av hälso- och sjukvärden i krig lagts fast på central, högre regional och lägre regional nivå. Centralt leds den civila hälso- och sjukvården i krig under regeringen av . På högre regional nivå har civilbefälhavaren ledningsansvaret. riksdagsbeslut inne bar att ledningsansvaret pä den lägre regionala nivån överflyttades från länsstyrelserna till sjukvårdshuvudmännen. Härigenom fick sjukvårdshu vudmännen också ett mera aktivt planeringsansvar för verksamheten i krig. En motion, motion 1986/87:So477av och son (båda m), tar upp vissa lednings- och planeringsfrågor. 1 motionen hemställs att hos regeringen skall begära att en delegation tillsätts i vilken ingår representanter för ,civilförsvarsstyrel sen och militära myndigheter med uppgift att i enlighet med vad som anförs i motionen handlägga och kontrollera planeringen av sjukvärden under krig. Motionärerna hänvisar bl. a. till den utredning om sjukvårdens säker het i krig(SSIK; slutrapport ingår i redovisar 1986:12) som och presenterade 1985. anför atti den planering som många landstingskommuner nu gör inför SoU 1986/87:7 yframtiden det kan komma att föresläs genomgripande förändringar och ingrepp isjukhusstrukturen, vilka kan komma i konflikt med de krav som ställs på sjukhusoch béredskapslager av sjukvårdsmateriel i krig. Motionärerna anser att det ärmycket viktigt att dessa frågor kan lösas i samverkan mellan berörda parter.Ingrepp och förändringar bör inte genomföras förrän problemen kunnat lösas. I försvarspropositionen (bil. 1 s. 39 f. och bil. 4 s. 13)redovisas att en samlad översyn av totalförsvarets ledning har påbörjats. Enöversyn pågår också i fråga om den kommunala beredskapslagstiftningen (Dir. Fö1985:01). När det gäller hälso- och sjukvärden anförs det vidare ipropositionen att, oberoende av pågående översyner, ett närmare samarbete börutvecklas mellan , civila och militära myndigheter m. fl.Regeringen har mot denna bakgrund beslutat att fr. o. m.den 1 april 1987 inrätta en särskild beredskapsdelegation för hälso- ochsjukvärden i krig. Delegationen skall enligt beslutet verka både i fred och ikrig. 1 fred skall dess uppgifter vara att hålla sig informerad om och taställning till hälso- och sjukvårdens beredskapsförberedelser. Delegationenskall i fred utgöra ett rådgivande organ inom . Syftet äratt i'krig delar av delegationen skall övergå till att utgöra ett stabsorganinom med uppgift att bereda regeringens beslut om hälso-och sjukvärden. Enligt regeringsbeslutet skall delegationen vara sammansatt avföreträdare för försvars- och socialdepartementen, och sjukvårdshuvudmännensamt företrädare för bl. a. överbefälhavaren, försvarets sjukvårdsstyrelse,överstyrelsen för civil beredskap, civilbefälhavarna och . Utskottet gör följande bedömning. Det är av stor betydelse att hälso- och sjukvärdensledning kan fungera effektivt och uppfylla de krav och förväntningar somställs. För att sjukvårdsbehovet skall kunna tillgodoses i kriser och krig påett fullgott sätt och med god uthållighet förutsätts ett väl fungerandesamarbete och samverkan mellan medicinsk och militär expertis och mellanplanerings- och ledningsorgan samt mellan olika huvudmän. hari sitt inventeringsarbete när det gäller sjukvärdens säkerhet i krig kunnatpeka på betydande svagheter och brister. Det är enligt utskottets meningangeläget att dessa aspekter uppmärksammas, inte minst i sjukvårdshuvudmännensframtida planeringsarbete. Regeringen har sedan beslutat att fr. o. m.den 1 april i är inrätta en särskild beredskapsdelegation för frågor som rörhälso- och sjukvärden m. m. i krig. Delegationen skall bl. a. hälla siginformerad om men även ta ställning till hälso- och sjukvårdensberedskapsförberedelser. Utskottet anser det värdefullt att en sådandelegation nu kommit till stånd. Den nya delegationen med dess angivnauppgifter och sammansättning svarar väl mot det krav som framförs i motionSb477 (m). Utskottet ser det som naturligt att delegationen också kommer attbeakta frågor som berör sjukvärdenssäkerhet i krig. Motion So477 (m) får mot denna bakgrund 4 Försörjningsberedskapenför hälso- och sjukvården i krig SoU1986/87:7 y Även i fråga om försörjning anges i propositionen vissariktlinjer för hälso-och sjukvärden i krig. försvarsbeslut prioriterades bl. a. anskaffningför behovet i krig av sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär. I den nuaktuella propositionen uttalas sammanfattningsvis om försörjningsberedskapenför hälso-och sjukvärden i krig att riktlinjerna försvarsbeslut börfullföljas. Det innebär, anförs det, att förnödenhetsförsörjningen för behoveti krig förstärks främst när det gäller anskaffning av sjukvårdsmateriel avförbrukningskaraktär och läkemedel. 1 propositionen redovisas den ovan nämnda och år 1983träffade principöverenskommelsen om sjukvårdshuvudmännens medverkan i dencivila hälso- och sjukvårdens försörjningsberedskap avseende förbrukningsmaterieloch varaktig sjukvårdsutrustning. Som också framgått ovan innebäröverenskommelsen beträffande förbrukningsmateriel att sjukvårdshuvudmännen förstatens räkning inköper, lagrar och omsätter sådan materiel inom den ekonomiskaram som statsmakterna har angett för försvarsbeslutsperioden. När det gällersjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktärbe-räknas lager finnas somsvarar mot det i krig beräknade kvarstående civila fredsmässigasjukvårdsbehovet. Endast mycket begränsade lager finns däremot för det i krigtillkommande sjukvårdsbehovet. Försvarsmakten har vissa lager för sinamotsvarande behov: I fråga om läkemedel uppskattas att drygt hälften av deläkemedel som används i fred utgörs av importerade färdigprodukter och att ca75 % av den inhemska läkemedelsproduktionen baseras på importerade råvaror.Substanser för tillverkning av läkemedel finns lagrade motsvarande detfredsmässiga behovet under ett förkrigsskede. För den i krig kvarståendefredsmässiga sjukvården finns vissa kommersiella och statliga lager av färdigaläkemedel. För det i krig tillkommande sjukvårdsbehovet finns i huvudsak ingacivila lager av läkemedel. Försvarsmakten har vissa lager för sina behov. 5. k. varaktig sjukvårdsutrustning anses finnas hoslandstingen i en omfattning som ej fullt ut tillgodoser behoven i krig.Brister finns bl. a. vid operationsannexen. Sjukvårdshuvudmännen och statensförhandlingsnämnd uttalade i principöverenskommelsen som en gemensamambition att försöka nå en lösning för s. k. varaktig utrustning som motsvararden som åstadkommits för förbrukningsmateriel. Parterna har också enats om attetappvis genomföra ett utrednings- och kartläggningsarbete för att fä underlagför ett slutligt ställningstagande om varaktig utrustning. Den första etappenredovisades 1985 och har sedan resulterat i en ny överenskommelse i januari1986 om fortsatt utredningsarbete. har som ettresultat av den nämnda överenskommelsen redovisat ett utredningsarbetebeträffande operationsannexens försörjningsläge i fråga om medicinskutrustning och medicinska instrument. Försvarskommiitén har funnit att beredskapen i fråga omförsörjning av såväl sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär som läkemedel för främst den civila hälso- och sjukvårdsorganisationen fortfarande ligger pä en oac ceptabelt låg nivå. Enligt kommittén måste, målet vara att man vid den kommandeförsvarsbeslutsperiodens slut, dvs. vid utgången av budgetåret SoU 1986/87:7 y1991/92, skall ha byggt upp resurser så att i vart fall krigsbehoven i huvudsakkan tillgodoses. Kommittén anser att omedelbara åtgärder bör vidtas dels föratt förbättra möjligheterna till inhemsk produktion under kriser och i krig,dels för fortsatt uppbyggnad av beredskapslager för krigsbehovet. Tillgängenpä varaktig sjukvårdsutrustning bör enligt kommittén också förbättras men dettabör baseras pä en förnyad analys av behovet av operationsannex. Föredragande statsrådet uttalar i propositionen att handelar försvarskommitténs uppfattning i dessa frågor. Vad gällerberedskapslager av olika slag anför föredraganden att anskaffning, lager ochomsättning sä långt det är möjligt skall samordnas mellan civila och militäramyndigheter och att principen bör vara att lagringen i första hand bör ske hosden som skall använda materielen. I propositionen uttalas vidare att lagring påkassa-tionsbasis bör undvikas sä långt möjligt och att möjligheterna att ävenutomlands omsätta sjukvårdsmateriel och läkemedel som ännu är användbara börundersökas. I motion 1986/87 :Föl27 av m.fl. ('(■hemställs att beslutar att som sin meningge regeringen till känna vad som anförts beträffande hälso- och sjukvärden ikrig m. m. (yrkande 19). 1 motionen tas bl. a. upp de svagheter som finnsinom sjukvårdsorganisationen och . Motionärerna anför att det ärangeläget att man i all planering som sker för och under fredstid måste ha eninsikt och ansvar för en situation i avspärrning eller krigssituation.Motionärerna anför vidare att staten redan i fredstid borde ta sitt ansvar föratt det även på sjukvårdsområdet skall finnas en bättre beredskap genom enmera decentraliserad verksamhet, genom satsningar på inhemska produkter ochinhemsk produktutveckling. I motion 1986/87:Föl30 av m. fl. (fp)begärs ett tillkännagivande till regeringen om vad som i motionen anförs omminskad lagring av sjukvårdsförnödenheter kombinerad med ökad beredskap förinhemsk tillverkning och återgång till flergångsanvändning (yrkande 2). Motionärernaanser att det med den i propositionen föreslagna förstärkningen avuthålligheten i fråga om förbrukningsmateriel finns en risk att man väljeronödigt dyra lösningar, främst så att lagring tillgrips också i fall där detvore möjligt att i stället förbereda inhemsk tillverkning eller återgång tillflergångsanvändning. Motionärerna hänvisar också till att överstyrelsen i sinberedskapsplanläggning tycks alltför inriktad på lagring medan möjlighetertill inhemska lösningar ägnats för liten uppmärksamhet. Utskottet gör följande bedömning. Utskottet, som delar uppfattningen att de principer somfastställdes för hälso- och sjukvården i krig försvarsbeslutalltjämt skall gälla, anser det angeläget att beslutet nu verkligen kanfullföljas och att beredskapen kraftigt förstärks särskilt när det gällersjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktär och läkemedel. 1 motionerna FÖ127 (c) och FÖI30 (fp) uttalas att man börvidta åtgärder för att möjliggöra en inhemsk produktion av sjukvårdsmateriel och läkeme- , del istörre utsträckning än . Det är enligt utskottet angeläget att sjukvärdenäven i kriser och krig kan försörjas med sjukvårdsmateriel och SoU 1986/87:7 yläkemedel pä ett tillfredsställande sätt. Detta förutsätter inte bara lagringutan också en fungerande inhemsk produktion. Utskottet noterar att försvarskommitténansett att omedelbara åtgärder måste vidtas för att bl. a förbättramöjligheterna till inhemsk produktion under kriser och krig även om det ocksåerfordras en beredskapslagring. Föredragande statsrådet uttalar (bil. 4, s.15) att han delar kommitténs uppfattning i dessa frågor. I motion Fö 130 (fp) tas också upp frågan om återgång tillflergångsanvändning. I propositionen anförs (bil. 4 s. 16) att behovet avsjukvårdsmateriel och läkemedel bör kunna begränsas i ett kris- ellerkrigsläge, i första hand genom begränsning av sortimentet samt genom olikaåtgärder mot överförbrukning, genom ransonering av tillgängliga resurser och iviss mån genom äteranvändning av engångsmateriel. Vidare anförs att sådana förändringardock förutsätter både utbildning av och information till berörd personal föratt kunna genomföras. Enligt utskottets mening får önskemålen i motionerna ihuvudsak anses tillgodosedda genom vad som anförs i propositionen. Utskottetvill i sammanhanget också erinra om vad som ovan redovisats och anförts om dennyligen inrättade delegationen för frågor som rör hälso- och sjukvården m. m. ikrig. Utskottet förutsätter att delegationen även kommer att behandla frågorav här aktuellt slag. I motion I986/87:FÖ130 (fp) hemställs att somsin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts omnödvändigheten av ett ökat inflytande för de civila sjitkvårdshuvudmännen vidpersonalfördelning mellan militär och civil sjukvård i krig (yrkande 1).Motionärerna anför att det finns brister i fråga om personalförsörjningbl. a. till följd av dålig samordning mellan militär och civilsjukvårdsplanering. Motionärerna anser att man sä långt möjligt skall användade fredstida sjukhusen och låta dem behålla viktig personal.Sjukvårdshuvudmännen måste fä ett stort inflytande över vilken personal som tasfrån dem för tjänstgöring vid militära enheter. Civilbefälhavare ochmilitärbefälhavare bör, anförs det vidare i motionen, utifrån fastställdaprinciper göra fördelningar mellan länen. När antalet läkare fastställts bör,anser motionärerna, sjukvårdshuvudmännen ges ett avgörande inflytande övervilka läkare som tas ut, eftersom sjukvårdshuvudmannen är den ende som kanöverblicka konsekvenserna om nyckelpersonal rycks bort från viss klinik. Av 8 § lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- ochsjukvårdspersonal samt veterinärpersonal m. m. framgår att det är regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer som har att utfärda närmarebestämmelser om bl. a. registrering och fördelning av den tjänstepliktigapersonalen. Vilken personal som omfattas av tjänsteplikt och vad som ingår itjänsteplikten redovisas nedan i avsnittet om utvidgad utbildnings- ochövningsplikt i fred. Enligt 3 § förordningen (1981:642) om tjänsteplikt förhälso- och sjukvårdspersonal m. m. skall efter samråd medförsvarets sjukvårdsstyrelse eller i förekommande fall med överbefälhavarenbesluta om fördelningen av den tjänstepliktiga personalen för krigsplaceringsamt i vilkenomfattning resp. myndighet skall disponera den tjänstepliktiga per- SoU1986/87:7 y sonalen. skall i den utsträckning som behövskrigsplacera den personal sorn disponeras för tjänstgöring inom den civilahälso- och sjukvården och det civila hälsoskyddet (4 §). fåröverlåta på annan central myndighet eller efter samråd med landstingskommunöverlä-ta pä denna att registrera och krigsplacera särskilda grupper av dentjänstepliktiga hälso- och sjukvårdspersonalen (5 § förordningen). Enligt vad som anförs i propositionen (bil. 4 s. 16 f.)anses tillgängen på hälso- och sjukvårdspersonal vara tillräcklig för att tillgodose behoven i krig. Icke desto mindre anses det finnas allvarliga vakanser i såväl den civila som den militära sjukvårdsorganisationen i krig. Detta har ansetts bero på att nuvarande system för registrering och fördelning av personal inte fungerar tillfredsställande. För att möta detta har försvarskommittén föreslagit att all den hälso- och sjukvårdspersonal som erfordras i krig bör bli individuellt krigsplacerad i fred. Härvid bör sjukvårdshuvudmännen och försvarsmakten svara för krigsplaceringen inom civila resp. militära sjukvårdsenheter. Kommittén har ansett att efter samråd . medförsvarets sjukvårdsstyrelse bör ange principer för fördelning av personalen.Föredragande statsrådet gör också bedömningen att krigsplacering bör ske avall hälso- och sjukvårdspersonal redan i fredstid. Statsrådet framhåller attmerparten av den kvalificerade sjukvården avses ske vid de civilaberedskapssjukhusen. Föredragande statsrådet anför vidare att fördelning ochkrigsplacering måste ske på sådant sätt att största möjliga effekt uppnås förtotalförsvaret som helhet. Utskottet gör följande bedömning. Mot bakgrund av att den största delen av den kvalificeradesjukvården även i krig kommer att ske med anlitande av den civila hälso- ochsjukvärden och vid de civila beredskapssjukhusen är det enligt utskottetangeläget att väl fungerande arbetsteam av hälso- och sjukvårdspersonal också ikrig kan fortsätta sin verksamhet. Det är därför viktigt att, såsom påtalas imotion Fö 130 (fp), beakta sjukvårdshuvudmännens synpunkter i fråga ompersonalfördelningen. Å andra sidan måste även det militära behovet av hälso-och sjukvård tillgodoses. Utskottet delar den i propositionen uttaladeuppfattningen att fördelning och krigsplacering måste ske på sådant sätt attstörsta möjliga effekt uppnås för totalförsvaret som helhet. Detta förutsätteren god samverkan mellan civila och militära myndigheter. Utskottet ser här intenågot motsatsförhållande mellan propositionen och motionen. Utskottet villockså peka på den roll som åsyftas för delegationen förfrågor om hälso- ochsjukvården i krig och förutsätter att de synpunkter som framförs i såvälpropositionen som motionen kommer att beaktas inom ramen för delegationensarbete. Syftet med motionen får därför anses tillgodosett i här aktuell del. Utvidgad utbildnings- och övningsplikt i fred I propositionen läggs fram förslag till utvidgadutbildnings- och tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal, tjänstepliktigveterinärpersonal m. fl. Bestämmelser om tjänsteplikt m. m. för bl.a. hälso- ochsjukvårdsperso- SoU 1986/87:7 y nålen finns bl. a. i lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso-och sjukvårds personal samt veterinärpersonal m. m.