yttr · GA05NU4 · 1986-12-31 00:00:00 — I den förstnämn da föresläs att lagringsmälet skall fastställas i enlighet med utredningens förslag. Regeringens beräkning kan accepteras, sägs det i den senare motio- . nen, underförutsättning att de åtgärder för en omställning av energisystemet som anges imotionen vidtas. Innebörden av dessa åtgärder har beskrivits i det föregående. Behovet av beredskapslager av olja är inte en fråga somnäringsutskottet har att behandla. Utskottet vill dock beträffande synpunkternai motion I986/87:FÖI59 (c) framhålla att oljans andel averiergiförsörjningen'har minskat från tillpreliminärt 46 %är 1986. Detta förhällande bidrar naturligtvis till attoljelagringsmålet nu kan sänkas. Frågor om den framtida inriktningen avenergisystemet kommer som tidigare nämnts att behandlas avriksdagen. Motion 1986/ 87:Föl59 (c) i nu berörd del avstyrks därför avnäringsutskottet. Den nuvarande beredskapslagringen av kärnbränsleupprätthålls genom ett avtal mellan staten och (), ett av kärnkraftsföretagen gemensamt ägt bolag. SKB har i avtaletförbundit sig att hålla ett beredskapslager av kärnbränsle som möjliggör enkärnkraftsproduktion om lägst . Härtill kommer det bränsle som finns ireaktorerna och i de kommersiella lagren. Totalt medger bränslelagringen enproduktion av . I ett förkrigsskede avses kärnkraftverken kunnadrivas med full effekt. Enligt planeringsförutsättningarna för totalförsvaretsenergiförsörjning skall verken kunna stängas av i krig. I propositionen (bil. 12 s. 101) föresläs att de nuvaranderiktlinjerna för beredskapslagringen av kärnbränsle skall ligga fast. En avveckling av kärnkraften bör ingå som en del iberedskapsplaneringen, anförs i motion 1986/87:Föl59 (c). Motionärerna påpekaratt det erforderliga beredskapslagret av kärnbränsle kan reduceras så snartavvecklingen inleds. Frågor kring kärnkraftens avveckling kommer att stå icentrum vid den förestående riksdagsbehandlingen av regeringens proposition medanledning av energirådets förslag. Att nivån pä beredskapslagren påverkas avden fredstida produktionens omfattning finner näringsutskottet uppenbart;utskottet avstyrker här behandlad del av motion 1986/87:Föl59 (c). Regeringensförslag föranleder ingen kommentar frän näringsutskottets sida. Enligt de riktlinjer för beredskapslagring av kol somriksdagen fastställde skall en försörjningsberedskapsreservfinnas för krigs- öch avspärrningsskeden.Något särskilt fredskrislager, i likhet med vad som ' 10 gäller förolja, har inte bedömts nödvändigt. Régeringenhar inte funnit anledning till ändring av degällande riktlin- NU 1986/87:4 y jerna och föreslär därför i propositionen(bil: 12 s. 102) att de skall stå kvar. En ökad användning äv köl leder till en försämradförsörjningstrygghet, anförs i motion 1986/87:FÖ159 (c). Målet bör därför vara,anser motionärerna, att minska kolanvändningen under fredstida förhållanden.Större utrymme borde i stället ges för inhemska bränslen. beslöt om riktlinjer för kolanvändningenfram till är 1990 (prop. 1983/84:158, JoU 1983/84:28, NU 1983/84:44, rskr.1983/ 84:389, 390). förordade härvid en nivå på förbrukningen omhögst energikol per är . Samtidigtfastställdes att långtgående miljökrav skall iakttas vid kolförbränning. År1981 hade uttalat sig för en nivå om högst4 6 miljonerton församma tidsperiod. Enligt beräkningar av statens energiverk uppgickförbrukningen av energikol till ca . Verketuppskattar att kolanvändningen kommer att ligga kvar på denna nivå . konstaterarsålunda att någon ökad kolanvändning inte kan förutsesenligt nuvarande beräkningar. Utskottet finner det inte motiverat att i dettayttrande diskutera kolets roll i energisystemet utan hänvisar även i dennafråga till kommande riksdagsbehandling. Motion I986/87:FÖ159 (c) i berörd delavstyrks därför av näringsutskottet. Vad som sägs i den nu aktuella delen avpropositionen har utskottet inget att invända mot. De nuvarande lösningarna av beredskapsfrågan förnaturgaskonsumenterna är provisoriska i avvaktan pä att tekniskt ochekonomiskt godtagbara metoder att lagra naturgas utvecklas. Enligt lagen(1985:635) om försörjningsberedskap pä naturgasområdet är storförbrukare avnaturgas och gasdistributörer skyldiga att vidta beredskapsåtgärder.Storförbrukarna skall lagra lämpligt ersättningsbränsle för naturgasen normalt olja eller gasol samt ha utrustning tillgänglig för attersättningsbränslet skall kunna utnyttjas. Distributörerna skall vidtaberedskapsåtgärder för att kunna värma upp naturgasvärmda bostadsområden omgastillförseln avbryts eller försvåras. Det har förutsatts attuppvärmningsbehovet i de flesta fall skall, kunna tillgodoses med hjälp avelenergi och i övrigt med olja. I propositionen redovisas (bil. 12 s. 103) pågående arbeteför att finna permanenta lösningar av frågan om hur naturgasen skallberedskapslagras. Enligt regeringens förslag bör som riktmärke förberedskapsåtgärderna inom naturgasområdet gälla att denna fräga skall vara löstsenast är 1995.1 propositionen föreslås också en komplettering av nyssnämndalag så att det klart framgår att skyldighet att ordna beredskapsätgärder avpermanent slag kan åläggas säljare av naturgas. I motion 1986/87:Föl59 (c) påpekas att en inhemskgasproduktion skulle minska behovet av beredskapslagring av naturgas. Enligtmotionärerna finns det betydande möjligheter att utnyttja bl. a. biobränslenför förgas-ning. Liknande synpunkter framfördes i en motion (c) i sambandmed att riks- NU 1986/87:4 y dagen behandlade regeringens förslag till lag omförsörjningsberedskap pä naturgasomrädet (prop. 1984/85:172). I motionenförespråkades dels utvinning av metangas ur torvmossar genom den s. k.vyrmetanmetoden, dels gasproduktion genom metanjäsning av organiskt avfall fränjordbruket. med att arbetet pä att utveckla metoder förberedskapslagring av naturgas fortsätter borde, menade motionärerna, satsningargöras pä att åstadkomma en mer omfattande inhemsk gasproduktion. Motionärernaföreslog att skulle rikta ett uttalande av denna innebörd till regeringen. konstaterade i ett yttrande (NU1984/85:11 y) till försvarsutskottet att frågan om åtgärder för att främjautvecklingen av de nämnda metoderna för gasframställning borde även framgentprövas i ett allmänt energipolitiskt sammanhang. Motionen avstyrktes därför avnäringsutskottet. (FöU 1984/85:13) kom till samma uppfattning.1 båda utskotten stöddes motionen av representanter. Riksdagengick pä utskottens linje. Ett likartat yrkande (c) avslogs av vären1986 pä förslag av näringsutskottet (NU 1985/86:18). finner inte skäl till ett ändratställningstagande från sida. Utskottet avstyrker därför motion1986/87:Föl59 (c) i berörd del. Propositionen såvitt nu är i fråga föranlederingen.kommentar frän näringsutskottets sida. har vid olika tillfällen behandlat frågorrörande mål och riktmärken för den statliga tekopolitiken. Näringsutskottetuttalade (NU 1978/79:48) att ett långsiktigt mål för den stafiigatekopolitiken borde vara att svensk industri skulle svara för eller mer avden totala tillförseln av tekovaror. Någon formell läsning pä denna nivå bordedock inte komma i fräga. beslöt (prop. 1980/81:100 bil.14, NU 1980/81:47, rskr. 1980/81:279) att ett upprätthällande av produktionsvolymskulle utgöra ett riktmärke för den fortsatta tekopolitiken. Vid behandlingenvären av proposition 1982/83:130 om åtgärder för tekoindustrin m. m. slogriksdagen fast att statsmakterna även fortsättningsvis skulle ha sammariktmärke och mål för tekopolitiken som dittills (NU 1982/83:42, rskr.1982/83:321). budgetproposifion (prop. 1985/86:100 bil. 14)framhölls att de fastställda målen för tekopolitiken enligt regeringensuppfattning i första hand har motiverats av försörjningsberedskapsskäl. Detanmäldes i propositionen att industriministern avsåg att i samband medtotalförsvarspropositionen föreslå regeringen att återkomma tillfrågan om hur ambitionen för den statliga tekopolitiken skulle uttryckas. Industriminister meddelar i åretsbudgetproposition (prop. 1986/87:100 bil. 14) att han ämnar återkomma till frågan om målen 12 har i ett betänkande (NU1986/87:25) om teko- NU 1986/87:4 y industri och tekohandel behandlat olikatekopolitiska frågor. Utskottet konstaterar där att det finns vissa positivadrag i utvecklingen inom svensk tekoindustri under senare är. Stora delar avindustrin har genomgått en betydande strukturomvandling och kan nu bättre klaraden internationella konkurrenssituationen. Det påpekas frän utskottets sida atten inte oväsentlig del av tekoföretagens produktion avsätts päexportmarknaden. En motion (c) med krav på att skall slå fast atttekopolitiken även fortsättningsvis skall styras utifrån 30-procentsmåletavstyrks av näringsutskottet med hänvisning till att regeringen avser attåterkomma till målen för tekopolitiken i 1988 ärs budgetproposition. Motionenfår stöd i en reservation (c). Där sägs att tekopolitiken måste ta i beaktande förutom beredskapsaspekten dels tekoindustrins allmänna betydelse förekonomi och sysselsättning, dels den dominerande roll som tekoföretagen har förutkomstmöjligheterna i vissa orter. 1 betänkandet tillstyrker näringsutskottet regeringensförslag om ett visst minskat anslag till industripolitiska åtgärder förtekoindustrin för /88. Detta branschstöd bör avvecklas,sägs i en reservation (m, fp). 1 en reservation (c) begärs att tekostödet skallvara oförändrat ; i avvaktan på pågående beredning av frågan omen omvandling av det statliga tekostödet tillstyrks dock regeringens förslag.Förslag (m; fp) om avskaffande av handelsrestriktionerna på tekoområdetavstyrks av näringsutskottet men får stöd i en reservation (m, fp). Mål för försörjningsberedskapen pä teko- ochläderskoområdena fastställdes av (prop. 1976/77:85, FöU1976/77:11, rskr. 1976/77:238; prop. 1977/78:42, FöU 1977/78:5, rskr.1977/78:81). Målen avsåg bl. a. försörjningsuthållighet ochförsörjningsstandard. Med dessa termer förstås den tid under vilkenförsörjningen kan upprätthållas och den nivå på vilken den kan ske. År 1981beslutades om en viss revidering av målen (prop. 1980/81:100 bil. 14, NU1980/81:47, rskr. 1980/ 81:279). Vid planeringen av försörjningsberedskapen skall enligt nugällande beslut förutsättas en krislängd på tre är och en krisimport och enkrisexport pä resp. av den normala. Vidare skall i fräga omförsörjningsstandard gälla att civilbefolkningens innehav av kläder och skorinte skall sjunka under en viss minsta nivå, den s. k. krisgarderoben. Ettriktmärke för planeringen på tekoomrädet skall vara att vidmakthålla enproduktionskapacitet som svarar mot dessa planeringsförutsättningar. Päläderskoomrä-det skall riktmärket vara att upprätthålla en årlig produktion om2 2,5 miljoner par . har inledningsvis erinrat om de enhetligaantaganden om varaktigheten och karaktären pä kriser och krig som ligger till grund för förslagen i propositionen. Dessa bedömningar, bl. a. i fråga om förkrigsske- dets längd och förlopp, skiljer sig från de planeringsförutsättningar som gäller för beredskapen på beklädnadsområdet. Med de anta ganden som görs förutses t. ex. en mer omfattande utrikeshandel än den som har bedömts möjlig. Därigenom, sägs det i propositionen, kan behovet av att upprätthålla produktionskapacitet reduceras. Förutom för beklädnadsområdet har gjortuttalanden om er- NU 1986/87:4 y forderlig försörjningsstandard för livsmedels-och energiområdena. Enligt regeringen bör nu upphäva dessapreciserade mål. Det borde ankomma på regeringen och de funktionsansvarigamyndigheterna att pä grundval av allmänna uttalanden av i dessahänseenden göra de preciseringar som erfordras. Det aviseras i propositionenatt överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) kommer att ges i uppdrag att isamarbete med berörda myndigheter vidareutveckla målbeskrivningarna förberedskapen inom olika funktioner. Förbeklädnadsområdet föreslås sålunda i propositionen(bil. 1 s. 118) att de fastställda planeringsförutsättningarna och riktmärkenaför försörjningsberedskapen skall upphävas som av beslutadinriktning. I tre motioner krävs att nuvarande mål förförsörjningsberedskapen på beklädnadsomrädet skall bibehållas. En utredning börtillsättas för att pröva grunderna för försörjningsberedskapen, sägs i motionI986/87:FÖ117 (m). I avvaktan pä resultatet av en sådan utredning bör enligtmotiötiärerna inga förändringar av gällande inriktning av beredskapsätgärdernavidtas. Det vore oklokt, anförs i partimotion 1986/87:Föl27, att irådande allmänna läge för tekoindustrin i upphäva det försörjningsmålpå tekoområdet som gäller. Liknande synpunkter framförs i motion 1986/87:Föl 18 (c). Där sägs också att den av beslutade tekopolitiken intebara vilar på beredskapsskäl utan också på industripolitiska och regionalpolitiskaskäl. vill framhålla att riktlinjer för denförsörjningsstandard som i en krissituation skall upprätthållas på beklädnadsområdet självfallet bör utformas med hänsyn endast till de behov som kan konstateras. De bör sålunda inte fastställas på grundval av t. ex. industripolitiska eller syssel sättningspolitiska bedömningar. 'Följaktligen avstyrker näringsutskottet motionerna 1986/87:Föl 18 (c) och I986/87:FÖI27 (c), båda i berörd del. ' Deantaganden om krisers längd och karaktär som görs i propositionen är inte enfräga som näringsutskottet har att pröva. Utskottet avstyrker därför även härbehandlad del av motion 1986/87:Föl 17 (m): Regeringens förslag otn att de avriksdagen uttalade planeringsförutsättningarna och produktionskapacitetsmålenför beklädnadsområdet skall upphävas har näringsutskottet inget att erinramot. 1 tre motioner riktas särskild uppmärksarhhet mot deninhemska produk tionen av grundtextila varor. I motion 1986/87:Föl58 (s) påpekas att de avtal om upprätthållande av produktionskajjacitet som ÖCB har träffat med landets båda kvarvarande bomullsspinnerier och löper ut . ÖCB har träffat preliminära uppgörelser med företageri om en förnyelse av avtalen. För att ÖCB skall kunna ingå slutgiltiga avtal med företagen krävs att ÖCB av regeringen medges rätt att disponera medel av den bemyndiganderam för beredskapslån som står till regeringens förfogande. Enligt motionärerna skulle ett konfirmerande av de preliminära överenskommelserna ligga i linje med vad som sägs i propositioner! angående det angelägna i att förbätt ra beredskapssituationen pä sjukvårdsområdet. 1 motionen begärs också fortsatta insatser för att upprätthålla den svenska skoproduktiorien. motionärernabör ÖCB :s åtgärder för att vidmakthålla produktionskapaci- NU 1986/87:4 ytet inom beklädnadsomrädet inriktas i första hand mot tillverkningen avgrundtextila varor och skor. Det måste, anförs i motion 1986/87:Föl 17 (m), motbakgrund av de svenska klimatförhållandena vara direkt felaktigt att fränsägasig möjligheten att upprätthålla en begränsad kapacitet och ett kunnande förtillverkning av grundtextila varor. Motionärerna begär att skallgöra ett uttalande till regeringen av denna innebörd. En nära nog likalydandeformulering finns i motion l986/87:Föl 18 (c). 1 den motionen framställs dockinget yrkande i frågan. Som tidigare nämnts förutser regeringen att behovet av attupprätthålla produktionskapacitet inom beklädnadsområdet kan minskas till följdav de ändrade planeringsförutsättningarna för försörjningsberedskapen. Enligtregeringen torde de fortsatta kapacitetsbevarande åtgärderna komma att beröratillgången på i första hand vissa grundtextila varor. ÖCB begärde regeringens medgivande att fådisponera medel för ingående av avtalen med och . beslutade regeringen att återförvisa ärendet till ÖCB.Regeringen har uppdragit åt ÖCB att mot bakgrund av de föreslagnaförändringarna av planeringsförutsättningarna för försörjningsberedskapen göraen förnyad bedörrining av behovet av att upprätthålla produktionskapacitet ifråga om bomullsgarn. förutsätter att regeringen i samarbetemed ÖCB vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att vidmakthålla erforderligproduktionskapacitet inom beklädnadsområdet. Utskottet noterar regeringens bedömningatt insatserna torde avse främst kapaciteten för produktion av grundtextilavaror. finner frän sin synpunkt inte skäl till någotriksdagsinitiativ med anledning av här behandlade motioner. De avstyrks därför i berörda delar av näringsutskottet. beslöt att ett buffertlager avinhemskt framställda tyger för uniformer m. m. skulle byggas upp hos dåvarandeöversty- ■ relsen för ekonomiskt försvar(ÖEF). beslöts att vissa statliga myndigheter skulle åläggas atttillgodose sitt behov av tyger genom inköp frän detta lager (prop. 1972:127,FöU 1972:25, rskr. omfattas ett tiotal statligamyndigheter av denna skyldighet. ÖCB har anmält till regeringen att deursprungligen avsedda fördelarna med buffertlagérsystemet bl. a. minskatantal tygkvaliteter, ökade serielängder och ökad långsiktighet i orderna enligt styrelsen har urholkats. Mot denna bakgrund och med hänsyn till de högakostnader och ' de svårigheter att åstadkomma en effektiv hantering som enligtÖCB sammanhänger med systemet har styrelsen föreslagit att det fr. o. m. den Ijuli 1987 skall avskaffas. I stället skulle ÖCB:s övriga åtgärder utnyttjas iökad utsträckning. Regeringen anför i propositionen (bil. 118) attberedskapseffekten av buffertlagérsystemet är liten i förhållande till desskostnader. därför attskyldigheten för vissa statliga myndigheter att upphandla uni- NU1986/87:4 y formslyger hos ÖCB skall upphöra sedan det nuvarande lagret harförbrukats. Regeringens förslag möter kritik i tre motioner. 1motionerna 1986/ 87:Föl 17 (m) och 1986/87:Föl 18 (c) begärs att systemet skallkvarstå. För tillverkarna av grundtextila varor, vilka själva i hög grad harutvecklat vävarna i samarbete med myndigheterna, har upphandlingsmetoden varitav mycket stort värde , heter det samstämmigt i motionerna.Motionärerna begär också att rutinerna för samarbetet mellan de upphandlandemyndigheterna, ÖCB och textilindustrin skall effektiviseras. Yrkande om dettaframställs emellertid endast i den förstnämnda motionen. Frågan ombuffertlagérsystemet berörs även i motion 1986/87:FÖI58 (s), dock utan yrkande.Motionärerna har inget att erinra mot att ÖCB:s lager säljs ut men de förordaratt myndigheternas skyldighet att upphandla svensk väv skall bestå. Enligt näringsutskottets mening måste syftet med densvenska tekopolitiken vara att åstadkomma att tekoindustrin kan konkurrerautan hjälp av subventioner och restriktioner. Utskottet har därför fränindustripolitisk synpunkt inget att invända mot regeringens förslag. Detta geri övrigt inte anledning till någon kommentar från näringsutskottets sida. Härbehandlade delaravmotionerna 1986/87:Föl l7(m)och 1986/87:Föl 18(c)avstyrkernäringsutskottet sålunda. kan s. k. försörjningsberedskapsstöd utgåvid statlig, och landstingskommunal upphandling av teko- ochlädervaror samt skor. Efter bemyndigande av (prop.1975/ 76:57, NU 1975/76:15, FöU 1975/76:2 y, rskr. 1975/76:107) föreskrev regeringeni att dåvarande ÖEF (numera ÖCB) skulle fä besluta om sådant stödi de fall merkostnaden vid inköp frän svensk tillverkare jämfört med köp frånutländsk leverantör uppgår till högst . eller högst av inköpssumman.För innevarande budgetår får högst 8 milj. kr. Frågan omförsörjningsberedskapsstöd har inte berörts i propositionen. I två mofioner - 1986/87:Föl58 (s) och 1986/87:Föl 17 (m)- begärs aU försörjningsberedskapsstödet skall bibehållas. I den sistnämndakrävs också att stöd skall kunna beviljas vid prisskillnader . Enligt vad näringsutskottet har erfarit frånförsvarsdepartementet finns ingen avsikt från regeringens sidaatt dra in denna stödform. Utskottet finner inte skäl att frännäringsutskottets synpunkt förorda en utökad stödmöjlighet. Motionerna1986/87:Föl58 (s) och l986/87:Föl 17 (m) i här aktuella delar avstyrks alltsåav näringsutskottet. Försörjningsberedskapeninom vissa andra områden NU 1986/87:4 y Den s. k. fredskrislagringen av förnödenheter omfattarfrämst olja. Lagringen av olja baseras på internationella åtagandensom medlem i det internationella energiorganet lEA. Förutom olja omfattar fredskrislagringen vissa insatsvarorför industrin, främst vissa petrokemiskt baserade produkter ochlegeringsmetaller. Enligt regeringen bör beredskapsåtgärder som är inriktade päfredstida störningar i normalfallet genomföras och bekostas av det organ somhar ansvaret för den fredstida verksamheten. Statens kostnadsansvar bör varabegränsat till situationer mot vilka det verksamhetsansvariga organet saknarreella möjligheter att skydda sig och där det är ett säkerhetspolitisktsamhällsintresse att verksamheten kan fullföljas. Det bör enligt regeringenankomma på företagen att genom sin kommersiella lagring svara för den beredskapsom erfordras för att de skall kunna möta fredstida störningar avvarutillförseln. Det föreslås därför i propositionen (bil. 1 s. 38) att denstatliga fredskrislagringen av andra produkter än olja skall successivtavvecklas under totalförsvarets förestående femåriga programperiod. Lagret avlegeringsmetaller bör enligt regeringen behållas till periodens senare del. I kommunisternas partimotion I986/87:FÖ136erinras om att partiet sedan läng tid tillbaka har förordat att fyndigheter avlegeringsmetaller som av kommersiella skäl inte bryts skallutvinnas med stöd av medel frän beredskapsanslagen. Detta vore en god affär förSverige, heter det. Motionärerna begär att hos regeringen skallhemställa om förslag till inhemsk utvinning och förädling av legeringsmetallersom ersättning för den nuvarande importen av dessa metaller och att projektenskall finansieras med hjälp av beredskapsmedel. 1 avvaktan på att dennabrytning kommer till stånd yrkar motionärerna avslag pä regeringens förslag omatt fredskrislagrén äv metaller skall säljas ut. delar regeringens uppfattning att det iförsta hand bör ligga under företagens ansvar att svara för fredskrislagringenav bl. a. legeringsmetaller. Utskottet har därför inget att invända motförslaget i propositionen att de statliga fredskrislagrén skall säljas ut. Medhänsyn till den aviserade bojkotten mot bör dock fredskrislagret avlegeringsmetaller behållas intakt ännu . har noteratregeringens förslag att utförsäljningen av detta lager skall ske under denfemåriga programperiodens senare del. Inhemska fyndigheter avlegeringsmetaller bör enligt näringsutskottets mening brytas endast omutvinningen bedöms bli ekonomiskt lönsam. Av det sagda följer att näringsutskottet avstyrker härbehandlad del av mofion 1986/87:Föl36 (vpk). Ammoniak produceras inom landet endast vidSupra AB:s Kapaciteten vid fabriken är ca 60 000ton. 17 övriaa behov av ammoniak tillgodoses genom import. tecknade ÖCB i samarbete med jordbruksnämndenavtal med NU 1986/87:4 y Supra om att företaget skulle upprätthällaammoniaktillverkningen i t. o. m. mot att staten lämnadeberedskapslån. Marknadspriserna pä ammoniak har gått nedkraftigt och anläggningen i går med förlust. Supra hardärför med stöd av en omförhandlingsklausul i avtalet med begärtförhandlingar om en ändring av avtalet. Efter överläggningar har ÖCBaccepterat att avtalet upphävs under förutsättning att hälften av dettidigare utbetalade bered-skapslånet återbetalas. Till grund för ÖCB:söverväganden har legat de förändrade planeringsförutsättningar för kriser ochkrig som redovisas i propositionen. Enligt uppgift frän Supra kommer företagetstillverkning av ammoniak att upphöra . Imotion 1986/87:Föl40(s) begärs att ammoniaktillverkningeni skall upprätthållas. Det vore det bästa sättet att klara en god beredskapsför sörjning för både militära och civila ändamål, heter det. Ammoniak an vänds huvudsakligen för tillverkning ay handelsgödsel. Motionärerna på pekar att ammoniak därutöver har betydelse för plastproduktionen och att den också kan utnyttjas vid frarnställning av krut. Ett liknande krav om fortsatt produktion av ammoniak vid Supras anläggning i har ock så framställts i motion I986/87:N329 (s) från allmänna motionstiden. 1 den motionen erinras om att det vid har utvecklats en teknik den s. k. mino-processen som bl. a. kan utnyttjas för framställ ning av ammoniak med biobränslen som råvara.