yttr · GA05FöU1 · 1986-12-31 00:00:00 — Försvarsutskottetsyttrande /87:1 y över bilaga 1 i proposition 1986/87:18 om vissa åtgärder m. m. efter jämte iQfiA/«7-i Näringsutskottethar i fråga om proposition 1986/87:18 om vissa åtgärderm.m. efter jämte eventuella motioner anhållit om yttrande ayförsvarsutskottet såvitt avser bilaga 1 i propositionen. Bilagan gäller.delsberedskapshöjande åtgärder, dels information till om en konventionsom har utarbetats inom och som regeringenavser att senare underställa . Ipropositionen lämnas inledningsvis en redogörelse för kärnkraftsolyckan iTjernobyl i 1986. Härefterredovisas åtgärder som regeringen och myndigheterna i har vidtagit.Beträffande beredskapshöjande åtgärder föreslås bemyndiga regeringenatt besluta om föreskrifter rörande avgifter för sådana åtgärder i enlighet medvad föredragande statsrådet - försvarsminister -har förordat.Vidare föreslår regeringen att anvisar6 milj, kr. på tilläggsbudget Itill statsbudgeten för /87. Slutligen lämnas tillfälleatt ta del av vad försvarsministern har anfört i övrigt om åtgärderna för atthöja beredskapen vid kärnkraftsolyckor. Medanledning av proposition 1986/87:18 har väckts tolv motioner, 1986/ 87:N104- NI15, Flertalet av motionerna innehåller yrkanden som hänför sig till bilaga 1 ipropositionen. redovisar och kommenterar sädana yrkanden idet följande. Avslutningsvis behandlas några mottonsyrkanden med vissanknytning till bilaga 1, Några av dem tillhör mottoner som under våren 1986har väckts med anledning av proposition 1985/86:170. Övriga motionsyrkanden iärendet har ansetts tillhöra annat utskotts beredning. Försvarsministernpåminnerom att regeringen i proposition 1985/86:170 oni räddningstjänstlag, m.m, har föreslagit att föreskrifterna i atomskyddslagen 1 198Ö/S7. tas in ien ny räddningstjänstlag utan några större sakliga ändringar: FöU 1986/87:1y svarar för beredningen av nämnda proposition. Ettbetänkande (FöU 1986/87:2) över propositionen jämte motioner beslutas i .omedelbar anslutning till detta yttrande. Utskottet föreslår i betänkandet atträddningstjänstlagen träder i kraft . / Allmänna synpunkter på beredsksipshöjande åtgärder En av de slutsatser som går att dra av kärnkraftsolyckan iTjernobyl är enligt försvarsministern att det inte går att geografiskt avgränsadet område som kan drabbas av nedfall efter en sådan olycka. Detta gälleroavsett om utsläppet har skett inom eller utom landet. Mot bakgrund härav ärdet enligt hans mening angeläget att vidta åtgärder för att höjaberedskapen inom landet. De åtgärder som avses är grundade på förslag iaugusti 1986 från och remissyttranden över dessa.Försvarsministern uttalar i detta sammanhang -att bildandetav och proposition 1985/86:170 om nyräddningstjänstlag, m.m. kommer att jeda till en naturligare rollfördelningmellan olika myndigheter och därmed till en bättre beredskap, -att det ärviktigt att de länsstyrelser som har särskilda resurser och särskild kompetenspå området i händelse av en kärnkraftsolycka ges i uppdrag att biträdanäraliggande länsstyrelser i den utsträckning som erfordras, -attlänsstyrelserna bör kunna knyta extern personal - bl. a. kvalificeradebrandingenjörer från de större kommunernas brandförsvar - till beredskapsorganisationen. , har inte något att invända mot vadförsvarsministern anfört om beredskapshöjande åtgärder i denna del. Medanledning av har konstaterats brister i den svenska beredskapenför radioaktiva utsläpp. Regeringen och berörda myndigheter har yidtagit eni:ad åtgärder. Utredningar har påbörjats och i vissa fall redan slutförts.Ytterligare åtgärder övervägs, förbereds eller pågår. Många av de motionsvisföreslagna åtgärderna bearbetas alltså redan. Utskottet återkommer härtill idet följande. () och statensstrålskyddsinstitut (SSI) beslöt med anledning av olyckan iTjernobyl att undersöka hur beredskapen och verksamheten i övrigt har fungeratinom myndigheternas ansvarsområden. Undersökningen skulle även avse förslagtill förbättringar i beredskapen eller verksamheten i övrigt. Tillutredningsman utsågs generaldirektören , statens haverikommission.Han lämnade delrapporten efter Tjernobyl. a. förslag till ny beredskapsorganisation och behandlarförvarningssystem, larmsystem, organisationsfrågor, m,m. Yrkande 1 i motion N105 (vpk) gäller framtida informationom effekterna av händelser som , Motionärerna anknyter tillkritik som har framförts bl, a, om motstridig information frän myndigheter. Efter uppstod en komplicerad situationmed stort behov av information till allmänheten, betydande svårigheter förberörda myn- digheteroch mycket stort engagemang från massmediernas sida. Situationen FöU 1986/87; 1y var inte tillräckligt förutsedd av någon. Människor upplevde att detsammanlagda utbudet av uppgifter om konsekvenserna i inte skingradederas ovisshet och oro. Det är därför angeläget att analyserainformationsproblemen i samband med , Generaldirektören att behandla sådana frågor i en särskild rapport. Som framgår av detföljande kommer att utarbetas en informationshandbok för olycksberedskap vidkärnkraftsolyckor. Motionsyrkandet bör inte föranleda något uttalande avriksdagen. Regeringen uppdrog åt rådet för långsiktigaelanvändnings-och elproduktionsfrågor (energirådet) att mot bakgrund av olyckani Tjernobyl på nytt pröva de grundläggande frågorna om kärnkraftens säkerhetm,m, I uppdraget ingick bl, a, att lämna förslag som ökar säkerheten i Sverigevid kärnkraftsolyckor utomlands. tillkallade statsrådet expertgrupp för att utarbeta underlag till energirådet. Nämnda expertgrupp har lämnatrapporten (Ds 11986:11), Expertgruppen förordar att frågan omytterligare förstärkning och andra åtgärder beträffande beredskapen motkärnkraftsolyckor tas upp till noggrant övervägande på basis av tillgängligtmaterial, inkl, delrapporten efter Tjernobyl, har till regeringenöverlämnat expertgruppens rapport m, m. Rådet föreslår att beredskapsfrågornaytterligare övervägs i en särskild utredning. Det är mot denna bakgrund nu har att taställning till redovisningar och förslag beträffande åtgärder som kan höjaberedskapen mot kärnkraftsolyckor redan pä kort sikt. räknarmed att regeringen kommer att tillsätta en utredning om beredskapsfrågorna ienlighet med energirådets förslag. Försvarsministern påpekar att enligt 28 § förslaget tillräddningstjänstlag får alla länsstyrelser ett ansvar för åtgärder till skydd avallmänheten vid utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggningliksom vid överhängande fara för sådant utsläpp. -att statens räddningsverkbör fä i uppdrag att ta fram riktlinjer för länsstyrelsernas planläggning försitt ansvar enligt räddningstjänstlagen, -att han avseratt senare föreslå regeringen uppdra åt att i samråd med bl, a,SSI undersöka möjligheterna att komplettera beredskapen mot kärnkraftsölyckortill att i begränsad omfattning gälla samtliga län genom att utnyttja befintligräddningstjänst- och civilförsvarsplanläggning för beredskapsåtgärder. har inte något att invända mot vad försvarsministernhar anfört om planläggning för kärnkraftsberedskapen. anser det vara viktigt att allalänsstyrelser har en grundkompetens i fråga om beredskap vid kärnkraftsolyckor.Genom de 1* 198Ö/87. åtgärdersom försvarsministern redovisar i denna del avses även länsstyrel- FöU1986/87:1 y serna i län utan kärnkraftverk få en sådan grundkompetens. Härtillkommer ett planerat samarbete mellan länsstyrelser med olika kompetens och deytterligare åtgärder som kan bli följden av genomfört eller föreslagetutredningsarbete. I motion N112 (fp) finns ett yrkande om förstärkning avcivilförsvaret. Motionärerna påminner om förslag i andra sammanhang att 2 000 värnpliktiga direktrekryteras och utbildas för civilförsvarsupp gifter. En sådan förstärkning skulle enligt deras mening me"dföra särskilt påtagliga fördelar vid fara för radioaktivt nedfall, . Frågan om direktrekrytering av värnpliktiga tillcivilförsvaret behandlas av 1984 ärs försvarskommitté och torde därmed bli aktuell-i samband med långsiktiga försvarsbeslut i slutet av det nu pågående . bör enligt försvarsutskottets mening inte i detta sammanhang ta - _ ställningtill en förändring av principerna för att utnyttja värnpliktiga. Kärnkraftslänen i ligger i landets mellersta ochsödra delar. fört medsig att kompetensen i fråga om kärnkraftsolyckor koncentrerats till dessadelar av landet. Enligt försvarsministern finns det därför ett starkt behov avatt på olika sätt höja kompetensen i norra . Han tillstyrker ' ■ ' ettförslag från SSI om särskilt stöd till i föratt samordna kunnandeti länet och fä samma kompetens som länsstyrelserna i kärnkraftslänensamt till i för anskaffning Med anknytning till detta avsnitt finns fleramotionsyrkanden. Åtgärder av ' det slag som försvarsministern förordar förlänsstyrelserna i och bör enligt motionernaN105, yrkande 5 (vpk), N112, yrkande 1 (fp) och NI 13, yrkande 5 (c) sättas ini alla län som inte redan har särskild kompetens. Beträffande behov av utökadkompetens finns särskilda ytkanden beträffande i motion N106 (c)och angående i motion N114, yrkande 1 (c), I motion Nlll,yrkande 1 (c) hävdas att för Norrlandslänens beredskap bör vidtas åtgärderutöver dem som försvarsministern förordar. Genom räddningstjänstlagen och regeringens föreskrifter ianslutning till denna samt de olika åtgärder som redovisas av försvarsministern avses alla länsstyrelser redan på kort sikt få en grundkompetens i fråga om beredskap vid kärnkraftsolyckor. Av länsstyrelserna i Norrlandslänen ges . i samma kompetens som én länsstyrelse i ett kärnkraftslän. där avses utnyttja det kunnande som finns bl. a. vid universite tet och . Härefter finns i alla delar av landetminst en länsstyrelse med stor kompetens pä området. skall i händelse av en kärnkraftsolycka - inom eller utom'landet - kunna bistå näraliggande länsstyrelser. Enligt vad försvarsutskottet inhämtat har statensräddningsverk numera påbörjat arbete med att i samråd med SKI, SSI och länsstyrelserna finna vägar för att i alla län komplettera beredskapen mot kärnkraftsolyckor . ' genom attutnyttja räddningstjänst- och civilförsvarsplanläggningen för FöU 1986/87:1y beredskapsätgärder. Arbetet bedrivs på sådant sätt att uppbyggnaden.av dengrundläggande beredskapen skall kunna påbörjas . Den nya räddningstjänstlagen ger möjlighet att utnyttjapersonal inom civilförsvarsorganisationen vid olyckor i fred. Räddningsverketkommer att vidta åtgärder för att underlätta att både personal och utrustningkan disponeras i olika nödlägen (jfr FöU 1986/87:2). anser att nu bör, godta deåtgärder som försvarsministern anger för att på kort sikt förbättra beredskapenvid kärnkraftsolyckor. Principen om samarbete olika länsstyrelser emellan börkunna tillämpas tills vidare. Länsstyrelserna i län och länskall samarbeta. För Gotlands.län förutses stöd från länsstyrelserna i Kalmarlän och län. Fortsatta överväganden med anledning av deutredningsresultat och förslag som har lämnats kan enligtförsvarsutskottets mening komma . att leda till bedömningen attlänsstyrelsernas kompetens generellt bör höjas' ytterligare. finnsdock inte tillräckligt underlag för beslut härom. Med påpekande att Gotlandsläge i det fortsatta arbetet bör beaktas särskilt anser utskottet att här.nämndamotionsyrkanden inte bör bifallas av ;, . Vid en kärnkraftsolycka inom eller utom landet är detviktigt att de olika myndigheter som har beredskapsuppgifter handlar snabbt,rätt och samordnat. Försvarsministern ämnar föreslå regeringen att uppdra åträddningsverket att i samarbete med berörda myndigheter och organisationerutarbeta en informationshandbok för olycksberedskap vid kärnkraftsolyckor.Verket avses få disponera högst 3 milj. kr. Motion NI 14, yrkande 6 (c) avser ökad myndighetskompetensi fråga om hot från kärnvapen och kärnkraft. I rnotion N115, yrkande 3 (c) hävdas att de mest utsattalänens och. kommunernas företrädare bör vara med i arbetet medinformationshandboken. Samma motion bar också ett yrkande (yrk. 4) omuppbyggnad av en effektiv informationsorganisation. Vidare föreslås (yrk. 5)ett utbildningsprogram för centrala verk, länsstyrelser och kommuner. har påbörjat arbetet med eninformationshandbok för kärnkraftsolyckor. Den beräknas vara klar före utgångenav . Verket räknar med att arbetet att ta fram handbokenkommeratt leda till att en samordnad informationsorganisation successivt växer;fram. I arbetet deltar bl. a. representanter för myndigheter på olika nivåer. Länsstyrelsernas nya ansvar för räddningstjänsten vidkärnkraftsolyckor medför bl. a. utbildning av berörda tjänstemäri. Utbildningingår också i den särskilda förstärkning av beredskapen som skall anordnas i norraSverige. Utarbetandet av informationshandboken beräknas "påinformationsområdet få samma effekt som utbildning. I utbildningen för brandförsvarens personal ingär avsnittsom gäller ' räddningstjänst vid olyckor med radioaktivitet. Mot denna bakgrund anser försvarsutskottet att riksdagenbör godta vad FöU 1986/87:1 y försvarsministern har anfört i denna del och intebifalla något av berörda motionsyrkanden. Utskottet förutsätter att också kommunersom drabbades av radioaktivt nedfall efter olyckarr i Tjernobyl beredstillfälle att medverka i arbetet med informationshandboken. Ytterligare behovav åtgärder för information, utbildning och övning kan komma att konstaterasunder fortsatt utredningsarbete. I detta sammanhang kan nämnas att statensstrålskyddsinstitut i samarbete med bl. a. i dagarnadistribuerar en informationsskrift till alla hushåll i landet om följderna förSverige av olyckan i Tjernobyl. Försvarsministern redovisar beslutade och vidtagnaåtgärder för alarmering av befolkningen vid de svenska kärnkraftverken. Hanförordar att tyfonalar-meringssystemet förbättras genom utbyggnad. Utbyggnadenbör enligt hans mening ske genom punktvisa förstärkningar av systemet inom deninre beredskapszonen (från kärnkraftverket). Skisserade förbättringaroch vissa säkerhetshöjande åtgärder vid avses bli genomfördaav . Enligt motion N105, yrkande S (vpk) bör begäraförslag och åtgärder som säkrar en snabb alarmering över hela landet. I motionNI 14, yrkande 4 (c) efterlyses ett landsomfattande förvarningssystem förradioaktiva utsläpp. Yrkande 5 i samma motion gäller organisatton förindikering. Runt de svenska kärnkraftverken finns ett utbyggt systemför tyfon- och telefonalarmering. Enligt propositionen förbättras dettaytterligare. De åtgärder; som försvarsministern anger har påbörjats avräddningsverket. Med anledning av motionsyrkandena vill försvarsutskottetpåminna om att utanför zonerna vid kärnkraftverken finns möjlighet att varna befolkningen med hjälp av tyfonsignalen "Viktigt meddelande" (se telefonkatalogen)och information i radions program 3. Civilförsvarets utomhusalarmering är rikstäckande ochberäknas vara utbyggd till av planerat slutmål.Systemet avses bli färdigutbyggt . 1 programplan förbudgetåren 1987/88-1991/92 redovisas verkets planering för utomhus- ochinomhusalar-mering. Dessa varningssystem betraktas som en betydelsefull del avberedskapen inför kärnkraftsolyckor. Vid en kärnkraftsolycka utomlands kan förvarningstidernaantas öka genom tillämpning av den konve:ntion om ttdig informatton vid ensådan olycka som redovisas i propositionens bilaga 3. biträder vad försvarsministern haranfört om alarmering. De nämnda motionsyrkandena bör inte bifallas avriksdagen. Beredskapen vid länsstyrelserna i kärnkraftslänen Försvarsministern anser att förvaltningsresurserna hoslänsstyrelserna bör ses över med utgångspunkt i kärnkraftsberedskapen.Försvarsutskottet har inte något att invända mot vad försvarsministern haranfört i denna del. Länsstyrelsernahar omfattande beredskaps- och totalförsvarsuppgifter. FöU 1986/87:1 yFörsvarsutskottet har under förra (FöU 1985/86:5 y) konstaterat attdet råder obalans mellan uppgifterna för länsstyrelsernas försvarsenheter ochde resurser som står till deras förfogande. Försvarsministern förordar att 6 milj. kr. avsätts tillstatens räddningsverk för planläggningen för kärnkraftsberedskapen, höjningenav beredskapskompetensen i norra och utarbetandet avinformationshandboken för kärnkraftsolyckor. Vidare förordar han att 5,5 milj.kr. avsätts till för utbyggandet av alarmeringen vidkärnkraftverken. Han anser att sistnämnda kostnad bör finansieras genomavgifter från de berörda kärnkraftsföretagen. Motion N112 (fp) innehåller ett yrkande (yrk, 4) att äveninformationshandboken skall finansieras av kärnkraftsindustrin. Enligt motionN113, yrkande 6 (c) bör alla kostnader för beredskapshöjande åtgärder täckasgenom avgifter från kärnkraftsindustrin. anser att bör besluta omfinansiering enligt regeringens förslag. De åtgärder som inte avser alarmeringrunt de svenska kärnkraftverken har enligt utskottets mening större samband medriskerna för radioaktiva utsläpp utanför och bör därför finansierasöver statsbudgeten. Med anledning av proposition 1985/86:170 omräddningstjänstlag, m,m, väcktes bl, a, motionerna 1986/87:Föl03(fp) och Föl06 (c). I dessa finns yrkanden som har större anknytning tillproposition 1986/87:18 om vissa åtgärder m,m, efter ,har beslutat att med eget yttrande överlämna dessa yrkandentill näringsutskottet för behandling i samband med sistnämnda proposition.Utöver nämnda motionsyrkanden behandlar utskottet i detta avsnitt motton 1986/87:N105,yrkande 7, Vidare berörs nägra yrkanden i motionerna 1986/87:N114 och N115, I motton FÖ103 (fp) finns ett yrkande (yrk, 5) om enutvärdering av vilka åtgärder som länsstyrelserna vidtog i samband medkärnkraftsolyckan i , anser att en sådanutvärdering numera är genomförd. Den ingår i den tidigare nämnda rapportenBeredskap efter Tjernobyl. Rapporten innehåller bl. a. redogörelser förhändelseutveckling och åtgärder vid en rad länsstyrelser och en analys av händelseförloppet.I rapporten finns också förslag till förbättringar av den regionalaberedskapen. Såvitt gäller informationsfrågor skall, som ttdigare har nämnts,tillkomma en särskild rapport. Utskottet delar motionärernas uppfattning atterfarenheterna av länsstyrelsernas handlande vid denna olycka bör utnyttjassom underlag för förbättringar i beredskapen för räddningstjänst på länsnivå.Det nu sagda gäller självfallet också samarbetet mellan länsstyrelserna i Gävleborgsoch län (mot. NI 14, yrk. 11, c). enligtmotionsyrkandena-är enligt försvarsutskottets mening inte påkallade. FöU1986/87:1 y Motion F0IO6 (c) har ett yrkande (yrk.- 1) orn enparlamentariskt sammansatt rniljökommission för att se överräddningsprganisationen vid radioaktiva utsläpp. .Motionärerna anger följandeuppgifter för en sådan kommission, nämligen att -kartlägga,sammanställa och analysera de långsiktiga effekterna av radio- . -kartlägga delångsiktiga effekterna av lågdossträlning på människor, djur och natur.Särskilt angelägen är en analys av den ackumulerade och samverkande påverkan påmiljön, -se övergällande lagstiftning, organisation, samverkan mellan myndigheter och berördasamt kontrollsystemet, -se över ochförbättra samordningen såväl på statlig och läns- som nivå. är för sin del inte berett atttillstyrka inrättandet av en miljökommission. Åtskilliga av de avsedda uppgifterna för en sådan . kommission utförs nu i andra former. Energirådethar som tidigare nämnts föreslagit en särskild utredning angåendeberedskapsfrågorna. Yrkande 2 i motion FÖIO6 (c) gäller utnyttjande avkompetens från olika samhällssektorer i räddningsverksamheten. Motionärernabetonar att vid en olycka som den nu aktuella bör samhällets alla resurser tastill vara. Fcirivar.y«/ioHer har samma uppfattning och delar därmed också denmening som förs fram i motion N105, yrkande 7 (vpk), meteorologiska ochhydrologiska institut () och försvarsmakten omnämns särskilt i sistnämndamotion. ingår redan i beredskapen för kärnkraftsolyckor. I svåra lägen bördet niilitära försvarets resurser givetvis utnyttjas för räddningstjänst.Utskottet anser inte att detär påkallat med några uttalanden av riksdagenenligt motionsyrkandena. Ett par motioner (NI 14 och NI 15) innehåller yrkanden omutvidgad förrädshållning av jodtabletter. I den' nuvarande beredskapsplaneringen förkärnkraftsolyckor finns detaljplaner för utryrrining av befolkningen inom ettområde ut från kraftverket. Inom denna inre beredskapszon harocksä jodtabletter och -särskild information utdelats till hushållen. Det finnsockså en,större zon, indikeringszonen, med radie, inom' vilken man harförberett mätningar. Som framgär av bilaga 2 i propositionen avser statsrådetBirgitta föreslå regeringen ett utredningsuppdrag till att i samråd med SSI utreda frågan om hur jodtablettberedskapen ytterligare kan förbättras. - som förutsätter att lagring äv jodtablétter på övervägs vid en sådan utredning - anser för sin del att inte nu bör besluta om utvidgad förrädshäljning av jodtabletter. 2.Konvention om bistånd i händelse av en 'föu 1986/87:1 y kärnenergiolyckaeller ett radioaktivt nödläge , ' , 1 propositionen (s. 16) informeras om enkonvention som innebär att de fördragsslutande parterna skall samarbeta med varandra och med (lAEA) för att underlätta snabbt bistånd ' i händelseav en kärnenergiolycka eller ett radioaktivt nödläge. Syftet är att begränsaföljderna av olyckan eller nödläget så mycket som möjligt genom att skydda liv,egendom och miljö frän effekterna av radioaktiva utsläpp. Konventtonenförutsätter viss lagstiftning, och även i övrigt krävs ytterligareöverväganden. Avsikten är att regeringen senare skall inhämta ■ godkännande av konventionen. här inte något att invända med anledning av vad försvarsministern har anfört i denna del. Närvarande: (), (), ÅkeGustavsson (s), i (c), (), (), (), (), (), ' (m), (), (), (), () och i (m), Haps () och () anser attden del av utskottefs anförande under rubriken anläggning för kärnkraftsberedskapensom börjar "Frågan om" och slutar "utnyttja värnpliktiga"bort ha följande lydelse: Civilförsvarets enheter måste ges sådan utbildning att deomedelbart efter mobilisering kan klara även mycket svåra situationer för atträdda människor t, ex, efter bombanfall. Ett civilförsvar med denna kvalitetblir också en mycket värdefull tillgång för den fredstida räddningstjänsten, IDanmark -där värnpliktiga utbildas för tjänstgöring icivilförsvaret - utgör civilförsvaret en mycket viktig del av också denfredstida katastrofberedskapen. Bland de mycket påtagliga kvalitativa bristerna i dagenssvenska civilförsvar finns att organisationen inte är utbildad för insatserefter användning av kemiska vapen eller vid radioaktivt nedfall.Räddningsverket har konstaterat att befattningar med särskild betydelse försådana insatser "kräver kompetens och erfarenhet som endast undantagsvisfinns att tillgå i det civila samhället". Vjdare konstateras att ombristen skulle avhjälpas krävs "grundutbildningi en omfattnmg som inte kan åstadkommas genom FöU 1986/87:1 yutbildning enligt civilförsvarslagen", 1 fråga om kvalificerade befattningshavare ilänsstyrelsernas och kommunernas krigsorganisation när det gäller åtgärderefter radioaktivt nedfall samt mot verkningar av kemiska vapen eller utsläppsynes den rimligaste metoden vara att genom pliktlag ge specialutbildning, bl,a, genom rekrytering bland manliga och kvinnliga studerande vid de tekniskahögskolornas linjer med utbildning i kemi. fleråriga förslag om föryngring och bättreutbildning av civilförsvaret, bl, a. genom direktutbildning av 2 000värnpliktiga till civilförsvaret, bör ses mot denna bakgrund. Detta förslagåterkommer till inför nästa års försvarsbeslut. bör enligtförsvarsutskottets mening inte i detta sammanhang besluta om en förändring avprinciperna för att utnyttja värnpliktiga. i (c) och () anser dels att den del av utskottets anförande under rubrikenPlanläggning för kärnkraftsberedskapen som börjar "Försvarsutskottethar" och slutar "föreslaget utredning'sarbete" bort ha följandelydelse: anser det vara viktigt att allalänsstyrelser har god kompetens i fråga om beredskap vid kärnkraftsolyckor. Deåtgärder som försvarsministern redovisar i deinna del ger enligt utskottetsmening inte länsstyrelserna i län utan kärnkraftverk en tillräcklig kompetens,