yttr · GA05SoU1 · 1986-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsyttrande /87:1 y om läkarförsörjning m. m. har berett socialutskottettillfälle att yttra sig över vissa med anledning av proposition 1985/86:167 omvissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. väckta motioner, nämligenmotion 1985/ 86:559 av m.fl. (c), såvitt avser yrkande 4,motion 1985/86:561 av m. fl. (m), såvitt avser yrkandena 2 och 3samt motion 1985/86:562 av m. fl. (fp), såvitt avser yrkande4. Motionerna berör i de delar som remitterats frågor om läkarförsörjningen iSverige. I motion 1985/86:559 yrkande 4 (c) hemställs att riksdagenbeslutar att av regeringen begära initiativ till överläggningar mellansocialstyrelsen och i syfte att utarbeta åtgärdsprogram förett effektivt decentraliserat ansvarstagande för solidarisk läkarförsörjning ienlighet med vad som anförs i motionen. Motionärerna anför att en god vård germänniskor möjlighet att välja mellan olika vårdgivare, dvs. välja läkare ochvälja mellan privat och offentlig vård. Motionärerna konstaterar att möjligheternaatt välja vårdgivare eller behandlande läkare varierar avsevärt i landet.Antalet vakanta tjänster har ökat markant , konstateras det imotionen. Nyinrättade befattningar har, enligt vad som anförs i motionen,koncentrerats kring slutenvården, varför läkartillgången inom slutenvården ökatpå öppenvårdens bekostnad. Motionärerna anser att vårdpolitiska satsningar inomförebyggande hälsovård och insatser för att utveckla öppna och halvöppnavårdformer riskerar att bli verkningslösa, om inte utvecklingen i fråga omläkartillgången bryts. Motionärerna påpekar vidare att nya tjänster i huvudsakinrättats på orter med regionsjukhus/ länssjukhus, varigenom läkartäta områdentillförts ytterligare läkarresurser medan läkarsvaga områden blivit utan.Sammanfattningsvis konstaterar motionärerna att utvecklingen under åren1982-1985 befäst en kvalitativt och kvantitativt ojämlik vård och attutvecklingen inte gått mot en mer solidarisk läkarförsörjning, vare sig inomregioner eller mellan olika delar av landet. Motionärerna anser att riksdagenbör ta intryck av den försämrade 1 1986/87.12 saml. situationenoch noga följa verksamheten . Regeringen 1986/87:1 y bör enligtmotionärerna ta inifiativ till överläggningar med bl. socialstyrelsenoch ett effektivt decentraliserat ansvarstagandeför en solidarisk läkarförsörjning skall komma till stånd. ett förstasteg i ett sådant åtgärdsprogram ingår, anför motionärerna, att varjelandsting åtar sig att visa stor återhållsamhet med att inrätta nya läkartjänsteri välförsedda områden. I motion 1985/86:561 yrkande 2 (m) hemställs att riksdagenhos regeringen begär att regeringen skyndsamt lägger fram ett förslag tillåtgärder som främjar rekryteringen av yrkespraktiker i första hand tillunderförsörjda områden i enlighet med vad som anförs i motionen. I samma motionyrkande 3 begärs ett tillkännagivande av motionens förslag till åtgärder medsyfte att komma till rätta med snedfördelningen av läkartjänster inom denoffentliga vården. Motionärerna anför att en god hälsa och en vård på likavillkor för hela befolkningen bl. a. förutsätter att läkarbristen hävs iunderförsörjda områden, främst i glesbygder. Läkarbristen kan enligtmotionärerna motverkas på i huvudsak två sätt. För yrkespraktiker bör, anförsdet i motionen, särskilda glesbygdstillägg och andra stimulansinsatser, t. ex.investerings-och utbildningsstöd, prövas. En särskild glesbygdsförhöjning avsjukförsäkringens ersättningstaxa bör, anförs det vidare i motionen, införasutöver en mera generellt tillämpad avtrappningsbar etableringstaxa. Entaxehöjning bör enligt motionärerna dessutom genomföras. Förutom stimulanser avskilda slag anser motionärerna att sjukvårdshuvudmännen, fram till dess attläkarförsörjningen är godtagbar i hela landet, måste visa stor återhållsamhetmed att inrätta nya tjänster, främst i orter med läns- och regionsjukhus. Dettaförutsätter dock enligt motionärerna fri etableringsrätt för privatpraktikeroch fri anslutningsrätt till sjukförsäkringen av fritidspraktiker. I motion 1985/86:562 yrkande 4 (fp) hemställs attriksdagen hos regeringen skall begära förslag till åtgärder för att stimuleraläkarrekryteringen till läkarglesa områden enligt vad som anförs i motionen.Motionärerna konstaterar att det s. k. Dagmarsystemet medfört att de ekonomiskaresurserna från sjukförsäkringen nu fördelas jämnare än vad som varfallet. Däremot har inte den regionala fördelningen av läkare och sjukgymnasterförbättrats. För läkarfördelningen är det enligt motionärerna av stor betydelsehur många tjänster som inrättas i olika delar av landet. Motionärernakonstaterar att det inrättats väsentligt flerläkartjänster än vad som motsvaras av antalet utexaminerade läkare och attdetta försvårat rekryteringen i regioner med olika rekryteringssvårigheter. Detfinns därför, anför motionärerna, anledning att iaktta återhållsamhet med nyaläkartjänster så länge det är brist på läkare. Motionärerna anser vidare måste införa positiva åtgärder för att stimulera läkarförsörjningen iläkarglesa områden. Motionärerna pekar på möjligheten att ge privatläkare sometablerar sig i läkarglesa områden ett särskilt investeringsstöd, en högre ersättning från sjukförsäkringen och en möjlighet till avskrivning av studieskulden för läkare som arbetar i dessa områden. Motionärerna anser också att de landsting som har lägst läkartäthet bör ges ökade ekonomiska resurser så att de har större möjligheter att motverka den skeva läkarfördelningen och för att en ökad 2 regionalrättvisa skall kunna uppnås. Tidigarebehandling m.m. SoU 1986/87:1 y har vid flera tillfällen tidigarebehandlat frågor om läkarfördelningen. I betänkande SoU 1983/84:19 (s. 17)uttalade utskottet sitt stöd för att åtgärder vidtas för att lösa problemen medläkarbrist geografiskt och verksamhetsmässigt. Enligt utskottet måste kraftigaansträngningar göras för att läkarplaneringen skall bli mera effektiv. Detansågs inte minst viktigt att landstingen uppmärksammas på effekterna av attanställa vikarier. Utskottet var dock inte då berett att ta ställning tillvilka övriga styrmedel som skulle kunna komma i fråga. Utskottet behandlade med anledning av ett antal motionerväckta under den allmänna motionstiden problemen medläkarförsörjningen och köer inom vården (SoU 1985/86:16). a. preliminära resultat av en s. k. läkarbemanningsundersökning som gjortsav i samarbete med . Vidare redovisades attsocialdepartementet i samråd med tillsatt en arbetsgruppmed uppgift att studera läkarförsörjningen i . Det erinrades ocksåom att en översyn av läkarnas vidareutbildning pågår, av vilkenresultatet aviserats till slutet av 1986. Utskottet, som avstyrkte de dåaktuella motionerna, gjorde följande bedömning (SoU 16 s. 30 f.). Läkarvakanser och köer inom vården är problem som gällersåväl resursfördelningen mellan regioner som inom en region. Samhället har enskyldighet att förse hela befolkningen med en god hälso- och sjukvård. En sådankräver också god tillgång på kvalificerade läkare och annan sjukvårdspersonal.Den ojämna fördelning som råder är en allvarlig orättvisa och kan i längdeninte accepteras. Som framgått av den lämnade redovisningen är emellertidläkarförsörj- ningsproblemen redan väl uppmärksammade av såväl regeringen som sjukvårdshuvudmännen. Utredningsarbete pågår på olika områden för att analysera situationen och finna lämpliga åtgärder. Mot bakgrund av det arbete som pågår anser utskottet det dock inte erforderligt med något initiativ från sida Sedan utskottets behandling kan bl. Läkarförsörjningsfrågan behandlades bl. a. iinledningsanförandet vid i slutet av april 1986.Därvid utlovades från förbundets sida en förnyad insats i syfte att begränsaantalet nya läkartjänster till dess att läkarvakanserna fyllts. Den tidigare nämnda läkarbemanningsundersökningen har nubearbetats färdigt och föreligger i PM-serie (PM 134/1986).Rapporten har överlämnats till hälso- och sjukvårdsberedningen som ett underlagför beredningens fortsatta ställningstaganden beträffande läkarplaneringen. Läkarbemanningsstudien genomfördes den 25 september 1985.Av rap porten framgår att antalet läkarbefattningar för vidareutbildade läkare inom den offentliga hälso- och sjukvården var 12 800. Härav fanns ca två tredjedelar vid kliniker och ungefär en tredjedel vid öppenvårdsenheter. Av totalt ca 12 800 inrättade befattningar för vidareutbildade läkare var 1 200 befattningar eller helt vakanta. ökade antalet inrättade befattningar för vidareutbildade läkare inom den 3 offentligavården med ca 2 800 befattningar. Den årliga ökningen låg på SoU 1986/87:1y drygt 900befattningar, motsvarande en ökningstakt på . Jämförtmed , då antalet befattningar ökade med ,har ökningstakten varit betydligt Denstörsta ökningen har varit inom den slutna vården. befattningarhar ökat snabbare än fillskottet av nya läkare. vakansläget1985 försämrats i förhållande till 1982. befattningarvar 1985 av antalet inrättade befattningar mot 1982.Vakanserna har framför allt ökat inom den slutna vården. Tillgången på läkare har öl«at starkt under de senasteårtiondena. fanns ca 6 800 läkare. fanns över 22000 läkare - inkl. AT-läkare. Med nuvarande utbildningskapacitet beräknastotalantalet examinerade läkare komma att uppgå till ca 30 2000. Avläkarbemanningsundersökningen framgår att antalet läkare ökat med drygt 2 000personer eller . Det ökade läkarantalet harmedfört en genomsnittligt sett ökad läkartäthet. Variationerna här är dockstora mellan enskilda landsting. Jämfört med tidigare undersökningar uppvisarde landsfing som förut hade höga vakanssiffror fortfarande ett högt vakansläge.Generellt sett har glesbygdslänen alltjämt en sämre vakanssituation än övrigaområden. Den ovannämnda arbetsgruppen inom meduppgift att analysera läkarförsörjningen i har i början av juni1986 till hälso- och sjukvårdsberedningen överlämnat rapporten . Bakgrunden till att valts för en analys är attdetta län i princip redan har en sådan sjukvårdsstruktur som ligger i linje medde av 1985 antagna utvecklingslinjerna för hälso- och sjukvården(prop. 1984/85:181, SoU 28, rskr. 400), dvs. en struktur med en koncentrationav länssjukvården och en utbyggd decentraliserad primärvård som i huvudsakbygger på allmänläkarinsatser. Det har mot denna bakgrund ansetts angeläget attJämtlands läns landsting får arbeta med tillfredsställande läkarförsörjning. I arbetsgruppen har ingått representanter förLandstingsförbundet, , , Spri ochSveriges läkarförbund. I rapporten beskrivs läkarsituationen på nationell nivåoch i . Vidare beskrivs rekryteringsåtgärder som vidtagits inomJämtlands län men också inom andra närstående glesbygdslän ävensom andrainsatser för en förbättring av läkarrekryteringen. I rapporten läggs också framförslag till olika försöksåtgärder. Arbetsgruppen föreslår att utredningsarbetet skallfortsätta med en uppföljning och utvärdering av försöksverksamheterna och framläggande av eventuella slutgilfiga förslag. När det gäller åtgärder på tar arbetsgruppen upp bl. a. frågor om läkarnas vidareutbildning, forsknings- och utvecklingsarbete, regionalpolitiska åtgärder och olika personalsociala åtgärder. Sålunda föreslår arbetsgruppen bl. a. att staten låter utreda möjligheterna att avskriva delar av studieskulderna vid tjänstgöring i glesbygd. Arbetsgruppen föreslår också att berörda arbetsmarknadsparter diskuterar förbättring av arbetstids- och tjänstgöringsförhållanden etc. för läkare i glesbygd, möjligheterna till studieresor och olika ekonomiska i a. mer differentierad och individuell SoU 1986/87:1 y lönesättning.När det gäller åtgärder på kort sikt föreslås bl. a. en nationell kampanj föratt manifestera en gemensam uppfattning om primärvårdens och allmänmedicinensbetydelse och om vikten av att särskilt uppmärksamma glesbygdens läkarproblem.Vidare föreslås ett antal försöksprojekt som berör . Landsfingsförbundetsstyrelse beslutade i enlighet med vad som utlovats vidförbundskongressen om en rekommendation fill landstingen om åtgärder för attförbättra läkarförsörjningen. Enligt rekommendationen skall det totala antaletnya tjänster inom landstingen begränsas till högst 300 . Varje huvudmanföreslås få öka sin andel av antalet inrättade tjänster med högst årligen.Regionlandstingen får öka med . Begränsningen skall bestå till dessatt antalet helt vakaiita tjänster undersfi-ger , dvs. har halverats.Förslaget förutsätter ett solidariskt handlande. Begränsningen av antalet nyatjänster får inte kringgås genom att huvudmännen exempelvis anställer flerläkare på vikariat. har i en utredningsrapport lämnat en rad förslag tillstimulansåtgärder för rekrytering av läkare till glesbygd. serde nuvarande rekryteringssvårigheterna som ett allvarligt problem, både medhånsyn till läkarnas arbetsmiljö och från samhällsekonomisk synpunkt. Förbundetbehandlar i utredningen olika aspekter på rekryteringsproblema-fiken och lämnaren rad förslag till åtgärder. Sålunda föreslås åtgärder på det familjesocialaområdet, i fråga om arbetstider och tjänstgöringsförhållanden, utbildning ochforskning och när det gäller ekonomiska stimulanser av olika slag. Bland desistnämnda kan nämnas bl. a. avskrivning av studieskulder för läkare iglesbygd, större utrymme för individuell lönesättning och höjning avnyetableringstaxor för privatpraktiserande läkare. Hälso-och sjukvårdslagen (1982:763) anger som ett av de övergripande målen för hälso-och sjukvården en vård på lika villkor för hela befolkningen. En god hälso- ochsjukvård och en vård på lika villkor förutsätter bl. a. en god geografiskfördelning av vårdresurserna. Det förutsätts också en god kontinuitet i vårdenoch att erforderlig behandling kan ges när behovet därav uppstår och utanalltför långa väntetider för den enskilde. Socialutskottetkonstaterade i sitt betänkande (SoU 1985/86:16) att den ojämnafördelningen av läkare och andra vårdresurser som föreligger är problemsom gäller både mellan regioner och inom en region. Utskottet uttalade vidareatt den ojämna fördelning som råder och som bekräftas av den nyligengenomförda läkarbemanningsundersökningen är en allvarlig orättvisa som ilängden inte kan accepteras. Läkarförsörjningsfrågornaär emellertid, som utskottet i det föregående utförligt redovisat, på olikasätt föremål för uppmärksamhet från såväl regeringen som sjukvårdshuvudmännen.Även och är engagerade i denutredningsverksamhet som pågår. Mot denna bakgrund anser socialutskottet - i likhet medutskottets SoU 1986/87:1 y bedömning - det inte nu erforderligt mednågot initiativ från sida. Utskottet avstyrker därför motionerna1985/86:559 yrkande 4 (c), 561 yrkandena 2 och 3 (m) och 562 yrkande 4 (fp). Närvarande: (), (), JohnJohnsson (s), (), (), (), AinaWestin (s), Per (), (), (), (), (vpk), (),() och (). 1. av (), (), Per ArneAglert (fp), () och () som anser attden del av utskottets yttrande som börjar på s. 5 med "Socialutskottetkonstaterade" och slutar på s. 6 med "yrkande 4 (fp)." bort haföljande lydelse: Ett centralt syfte med de regler för ersättningar frånsjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen och till privatpraktiserande läkareoch sjukgymnaster som beslutades av angavs vara attbristen på läkare, främst i glesbygder, skulle hävas, allt i enlighet medhälso- och sjukvårdslagens '. 'likavillkorsprincip". Det nya ersättningssystemet har emellertid inte minskatden regionala obalansen härvidlag. Situationen har i stället förvärrats. Detframgår tydligt av den ovan redovisade läkarbemanningsundersökningen. Enligt utskottets mening är det viktigt attsjukvårdshuvudmännen visar stor återhållsamhet med att inrätta nyaläkartjänster. Främst gäller detta platser med god läkartillgång. Vidare anser utskottet att det är angeläget medsfimulansåtgärder som syftar till ökad etablering av yrkespraktiker iunderförsörjda områden, t. ex. särskilda glesbygdstillägg och andrastimulansinsatser som investerings- och utbildningsstöd. En särskildglesbygdsförhöjning av sjukförsäkringens ersättningstaxa bör prövas, utöver enmera generellt tillämpad avtrappningsbar etableringstaxa. En allmäntaxehöjning för yrkespraktiker bör dessutom genomföras. Även på platser med god tillgång till läkare bör enligtutskottets mening principen gälla att fri etablering får ske inom ramen försjukförsäkringen. Som ovan nämnts bör för underförsörjda områden särskildastimulanser tillämpas inte minst genom ersättningstaxan. Taxedifferentieringen kommer att innebära att nyetableringi välförsörjda områden inte kommer att te sig lika lockande. yrkespraktikernasföreträdare och sjukvårdshuvudmännen bör eftersträvas. SoU 1986/87:1 yDetta förutsätter att tvångsmomenten i ersättningssystemet och i anknutetregelkomplex rensas ut. 2. av och (båda c) som anser attden del av utskottets yttrande som börjar på s. 5 med'Läkarförsörjningsfrågorna är" och slutar på s. 6 med "yrkande 4(fp)." bort ha följande lydelse: Som framgår av den ovan redovisadeläkarbemanningsundersökningen har utvecklingen inte gåttmot en mer solidarisk läkarförsörjning. Det är enligt utskottets meningangeläget att åtgärder nu vidtas. Som ett första steg i ett sådantåtgärdsprogram ingår att varje landsting åtar sig att visa stor återhållsamhetmed att inrätta nya läkartjänster i välförsedda områden. Man måste emellertidockså pröva olika former av sfimulansåtgärder för att åstadkomma en jämnarefördelning av läkarresurserna. Sådana kan gälla särskilda glesbygdstilläggeller en särskild glesbygdstaxa i fråga om sjukförsäkringen. Man kan ocksåbehöva pröva särskilt investerings- och utbildningsstöd. Enligt utskottet är det vidare viktigt för riksdag ochregering att noga följa verksamheten . Utskottet anser också-i likhet med vad som yrkas i motion 1985/86:559 (c) - att regeringen omedelbartbör ta initiativ fill överläggningar med bl. a. ochLandstingsförbundet i syfte att presentera åtgärder för ett effektivtdecentraliserat ansvarstagande för en solidarisk läkarförsörjning.