yttr · GA05SoU7 · 1986-12-31 00:00:00 — I 4 § nämnda lag stadgas att den som är sysselsatt inom hälso- och sjukvården eller veterinärverksamheten är skyldig att efter anvisning av den myndighet regeringen bestämmer fullgöra sådan tjänstgöring inom verksamhetsområdet, sorn hans kroppskrafter och hälsotillstånd medger. Detsamma gäller den som är anställd med tillsyns uppgifter hos en miljö- och hälsoskyddsnämnd. Av stadgandet framgår vidare att samma tjänstgöringsskyldighet också åvilar personer som har tidigare yrkeserfarenhet inom något av de nämnda verksamhetsområdena och som har legitimation för yrket, har erhållit en kvalificerad behörighet inom yrket eller har avslutat sin tjänstgöring inom verksamhetsområdet före den tidpunkt då tjänsteplikten görs gällande. Av 6 § tjänste pliktslagen framgår att den som är behörig att hår i riket utöva läkaryrket eller som har avlagt svensk läkarexamen och som ej före kalenderårets början fyllt är skyldig att, i den utsträckning som hans kroppskrafter och hälsotillstånd medger, under delta i utbildning och öv ning för tjänstgöring som avses i 4 §. För värnpliktig personal gäller särskil da bestämmelser. Till tjänstepliktslagen finns även en särskild förordning(1981:642) oin tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdspersonal m. m. 11 §förordningen regleras närmare vilken personal som skall hänföras till den tjänstepliktigapersonalen. Förordningen innehåller också vissa bestämmelser om fördelning ochkrigsplacering av personal m. m. I propositionen föresläs att den utbildnings- ochövningsplikt som riu gäller för läkare skall utvidgas till att gälla all hälso-och sjukvårdspersonal och veterinärpersonal som omfattas av tjänsteplikt enligttjänstepliktslagen. Utvidgningen avser också dem som är anställda medtillsynsuppgifter hos en miljö- och hälsoskyddsnämnd. En utvidgning av övnings- och utbildningsplikten har bl.a. föreslagits av utredningen om sjukvård i krig (USIK) i dess slutbetänkandeUtbildning för hälso- och sjukvård vid katastrofer och i krig. Allaremissinstanser som yttrat sig över USIK:s förslag har i princip tillstyrktförslaget om utbildningsplikt. har ansett det angeläget attutbildningsplikten i fred utvidgas till att omfatta inte bara läkareutan all tjänstepliktig hälso- och sjukvårdspersonal. I propositionen hemställs sålunda att antar deti propositionen framlagda och av lagrådet granskade förslaget till låg omändring i lagen (1981:292) om tjänsteplikt för hälso- och sjukvårdsf)ersonalsamt veterinär-: personal m. m. Enligt den föreslagna lydelsen av 6 §tjänstepliktslagen skall den som omfattas av tjänsteplikt enligt 4 §tjänstepliktslagen vara skyldig ■ att, iden utsträckning som hans kroppskrafter och hälsotillstånd medger, under högst60 dagar delta i utbildning och övning för sådan tjänstgöring som avses i dennämnda paragrafen. För tjänstepliktiga som också är värnpliktiga finnssärskilda bestämmeler. Lagändringen föresläs träda i kraft den . I och med att övnings- och utbildningsplikt nu kommer attomfatta även veterinärpersonal aviseras i propositionen att regeringen kan komma att 9 företavissa ändringar i tjänstepliktsförordningen. har socialstyrel- SoU1986/87:7 y sen inkallat läkare till utbildning enligt 6 § tjänstepliktslagen.Enligt propositionen bör göra detta även i fortsättningenbeträffande de kurser som styrelsen anordnar. 1 propositionen anförs att det iövrigt är lämpligt att den som anordnar utbildning som avses i 6 §tjänstepliktslagen också får kalla in berörda personer till utbildningen. utgår från att utbildningsplikten utnyttjas i rimlig omfattning. Utskottet anser det angeläget att civil krigsplaceradpersonal kan utbildas i fredstid för sina uppgifter i krigsorganisationen. Detär även betydelsefullt att den icke värnpliktiga personalen som ärkrigsplacerad i försvarsmakten kan kallas till utbildning och övningartillsammans med den värnpliktiga personalen. Utskottet tillstyrker därförförslaget att all den personal som omfattas av tjänsteplikt enligt 4 § tjänstepliktslagenockså skall vara skyldig att delta i övning och utbildning. Utskottet har ingenerinran mot utformningen av lagförslaget. I motion 1986/87:Föl22 av () hemställsatt beslutar att huvudansvaret för det praktiska fullföljandet avbeslutet om sjuktransportverksamheten med helikopter i fredstid läggs påräddningsverket. Motionären hänvisar till vissa uttalanden i propositionen pmbl.a. krav pä medverkan av sjukvårdshuvudmännen för att statliga medel skallavsättas för att förbättra sjuktransportkapaciteten med helikoptrar. Enligtmotionären måste det klarare sägas ut var huvudansvaret för åtgärdernasgenomförande skall ligga. Det förefaller, anförs det i motionen, nödvändigt attlägga huvudansvaret på ett ställe. Motionären anser att uppgiften att ta ansvarför att verksamheten samordnas och organiseras på ett rationellt sätt börläggas på . Sjukvårdshuvudmännen skall enligt 6 § hälso- ochsjukvårdslagen (1982:763) tillse att det finns en ändamålsenlig organisationför att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkastillstånd kräver att transporten utförs med fordon som är särskilt inrättadeför ändamålet. Av förarbetena till hälso- och sjukvårdslagen framgår attskyldigheten är begränsad till de vägburna sjuktransporterna. Formerna för hursjuktransportverksamheten närmare skall organiseras har inte lagreglerats. Ambulansflygtjänsten bekostas i huvudsak med statligamedel. Enligt ett regeringsbeslut svarar för den medstatsmedel bekostade ambulansflygtjänsten. Ambulansflyg helikopter ellerflygplan får rekvireras av läkare eller annan sjukvårdspersonal. Enförutsättning för användning av flygtjänsten är att andra transportmöjligheterinte står till buds eller att användandet av sådana skulle fördröja transportenoch på så sätt medföra risker för den sjukes liv eller hälsa. Ambulansflygetanlitas främst vid brådskande sjuktransporter över stora avstånd eller vidtransporter som behöver göras från platser utan farbar väg. Sjuktransportermed helikopter sker ofta också frän öar utan vägförbindelse. har träffat överenskommelse med SwedairAB om att långväga akuttransporter inom landet och från,de nordiska länderna skall 10 Den större delen av icke akuta långväga sjuktransporter SoU1986/87:7 y utförs av . inrättades från den 1 juli 1986samtidigt som och statens brandnämnd upphörde.Räddningsverket är central myndighet för befolkningsskyddet ochräddningstjänsten i krig och i fred. Verket ansvarar även för att planeringenav räddningstjänstens organisation och materielanskaffning utformas så attolika räddningsorgan kan samarbeta effektivt i både krig och fred. 1 propositionen (bil. 4 s. 23 f.) konstateras attsjukvårdshuvudmännen ansvarar för och disponerar en mycket begränsad del avtransportmedlen i krig. Det fredsmässiga sjuktransportsystemet är i huvudsakavsett för transporter inom resp. sjukvårdsområde. 1 krig måste en stor del avsjuktransporterna ske över läns- och civilområdesgränser. har i sitt betänkande ansett atttillgång till sjuktransporter med helikopter är av betydelse för en effektivtfungerande hälso- och sjukvård. I fred behövs helikoptertransporter somkomplettering till vägtransporter i stora delar av landet. 1 krig ökar behovenav transporter med helikoptrar. Försvarskommiitén har föreslagit attsjuktransportkapaciteten med helikoptrar ökas för att tillgodose behoven ikrig. Detta bör ske så att även fredsmässiga behov kan tillgodoses.Helikoptertransporter bör enligt kommittén organiseras i landstingskommunaloch statlig regi för att tillgodose fredsbehoven och organiseras samordnat medförsvarsmakten, , helikopterorganisationer och privatahelikopterföretag. 1 krig bör helikoptertransporter kunna ske samlat inom ramenför totalförsvaret. Ansvaret för civila sjuktransporter åvilar enligtkommitténs uppfattning sjukvårdshuvudmännen. uppgifterbeträffande luftburna sjuktransporter bör därför överföras tillsjukvårdshuvudmännen. uppger att det finns ett intresse förett ökat landstingskommunalt och statligt samarbete när det gällersjuktransporterna med helikopter. Kommittén har föreslagit att vissa statligamedel skall avdelas för att förbättra sjuktransportkapaciteten med helikoptrarbåde i krig och fred under förutsättning att sjukvårdshuvudmännen medverkar imotsvarande grad. Föredragande statsrådet uttalar i propositionen (bil. 4 s.24) att han delar kommitténs uppfattning. Enligt vad som anförs är detnaturligt att sjukvårdshuvudmännen ges ett större ansvar för de civilasjuktransporterna. Statsrådet uttalar att han också avser att pröva hurkommitténs förslag om en utökad anskaffning av ambulanshelikoptrar kangenomföras och att han avser att återkomma i dessa frågor. På annat häll ipropositionen (bil. I s. 44) framgår att samråd kommer att ske mellan chefernaför social-, justitie- och försvarsdepartementen i denna fråga och att ävenberedskapen med försvarets tunga helikoptrar i för medverkan iräddningstjänst , nätter och kommer att behandlas. Utskottet vill inledningsvis understryka att en i såvälfred som krig väl fungerande hälso- och sjukvård förutsätter en likaledes väl fungerande sjuktransportverksamhet. Det är därvid viktigt att man för sjuktransporter också kan disponera helikoptrar och annat flyg. Hälso- och sjukvårdens behov av helikoptertransporter kan förväntas öka under krig. Av propositionen framgår att frågan omsjuktransportverksamheten med SoU 1986/87:7 y helikoptrar skall övervägas ytterligareinom . Resultatet härav bör avvaktas. Utskottet avstyrkerdärför motion Fö 122 (m). I tnotion 1986/87:FöI27 (c) tas också upp vissa frågor omsocialtjänsten i krig. Motionärerna pekar bl. a. på bristerna ihemsjukvårdsorganisationen men även i barnomsorgens organisation. Motionärernaanför att målet måste vara att vi även i ett beredskapsläge skall kunna ge envärdig och god omsorg till våra gamla och våra barn. 1 propositionen anförs bl. 4 s. 25 f.) att detunder krig är nödvändigt med en fördjupad samverkan mellan ochhälso- och sjukvården. En förstärkning behövs för t. ex. de patienter som intekan beredas vård på sjukhus. När det gäller äldreomsorgen pekas i propositionenpå de ökade krav som i krig kommer att ställas pä en fungerandetransportorganisation, framför allt för att upprätthålla dagsjukvårdvid-vårdcentralerna. När det gäller barnomsorgen konstateras i propositionenatt denna kommer att få ta emot avsevärt fler barn än i fred. Detta måste,anförs det, ske på ett sätt som utgår från barnens behov av stöd för att klaraav de psykiska påfrestningarna under krigsförhållanden. I och med att familjersplittras under krigsförhållanden genom inkallelser, utrymningar m. m. är detviktigt att riktlinjer finns för hur barnen skall tas om hand. anför att socialtjänstlagen ger kommunerna stora möjligheter attanpassa olika insatser efter de behov och de förhållanden som råder inomkommunen. De riktlinjer som finns i fred bör, anförs det vidare, även kunnagälla under krigsförhållanden. I krig måste dock verksamheten koncentrerastill de för krigsförhällanden speciella uppgifterna och den situation som råderlokalt. Vissa normer i som gäller i fred kan därför komma attavvika från dem som gäller i krig. Enligt utskottet är det angeläget att beakta behovet avåtgärder även när det gäller funktioner i krig. I kriser och krig kommer särskil- ' da kravatt ställas på en väl fungerande socialtjänst, äldreomsorg och barn omsorg. Vid en beredskapshöjning inom hälso- och sjukvärden påverkas när det gäller att dela ansvaret för de patienter som i denna situation inte kan beredas plats inom sjukvården. Det är därför angeläget att kontaktytorna mot hälso- och sjukvården är väl förberedda redan i fred. på alla nivåer måste mot denna bak grund också uppmärksamma sambandet mellan hälso- och sjukvården, so cialtjänsten samt hälsoskyddet. ' I propositionenföreslås vidare att regeringen skall bemyndigas att med- ' delasärskilda föreskrifter om , om riket kommer i krig ellerkrigsfara eller om det råder sådana utomordentliga förhållanden som ärföranledda av krig eller av krigsfara som riket har befunnit sig i. Detföreslås att en särskild bestämmelse med detta innehåll förs in i en ny 78 §socialtjänstlagen (1980:620). I propositionen hemställs sålunda att riksdagenskall anta ett av regeringen framlagt förslag till lag om ändring i social- tjänstlagen(1980:620). Förslaget finns intaget som bil. 4.6 i propositionen. SoU1986/87:7 y Ändringen föresläs träda i kraft . En bestämmelse av motsvarande innehåll finns i hälso-och sjukvårdslagen (20 §). Utskottethar ingen erinran mot lagförslaget. Ekonomisk ram för den civila hälso- och sjukvården i krigunder perioden /88-1991/92 har utarbetat en programplan för dencivila hälso- och sjukvårdsplaneringen /881991/92. Enligtregeringens anvisningar för program- och verksamhetsplaneringen skulleplaneringen utgå frän vad försvarskommittén föreslagit i skrivelse tillregeringen . Kommittén angav därvid att planeringen skullegöras i två ekonomiska nivåer pä 129,3 milj. kr./år resp. 159,3 milj. kr./år.Inom den anbefallda ramen ingår driftkostnader. valde att itvå lägre kostnadsalternativ, motsvarande de av regeringen angivna ekonomiskanivåerna, främst söka tillgodose investeringsbehovet. Detta ledde till attvissa mindre delar av driftkostnaderna lades utanför de angivna ramarna. Socialstyrelsenvalde dessutom att presentera ett tredje kostnadsalternativ. Detta alternativmotsvarar ett genomsnitt på 342,6 milj. kr./år. har i sitt betänkande föreslagit attväsentliga resurser avdelas för att förbättra beredskapen inom hälso- ochsjukvården. Åtgärderna och resurserna föreslås koncentreras till beredskapenför krigsskedet med hänsyn till att de allvarligaste bristerna finns inom dennadel. Kommittén förordar sålunda att utöver grundalternativ500 milj. kr. avdelas för försvarsbeslutsperioden för att förbättra beredskapenpå hälso- och sjukvårdsområdet. Kommittén ger en femårig ekonomisk ram påtotalt 1 096 milj. kr. varav 500 milj. kr. avser särskilda insatser under försvarsperioden.Detta innebär ett årligt genomsnitt på 219,2 milj. kr. för den civila hälso-och sjukvärden i krig exkl. administrativa beredskapskostnader vidsocialstyrelsen och statens bakteriologiska laboratorium. Föredragande statsrådet anför i propositionen (bil. 4 s.27) att han delar kommitténs uppfattning att det är angeläget att vidtaåtgärder för att åstadkomma förbättringar vad avser hälso- och sjukvården ikrig. Den av kommittén föreslagna ramen bör enligt föredraganden leda till attberedskapen kraftigt förbättras inom detta område. I motion 1986/87:Föl36 av m.fl. (vpk), vari iförsta hand yrkas avslag på propositionen, hemställs att beslutar godkänna kostnadsalternativ på 342,6 milj. kr./år för den civila för sörjningsberedskapen inom hälso- och sjukvården för programplaneperio- den 19871992 (}'rkande 3 d). Enligt motionärerna är beredskapsläget inom hälso- och sjukvårdens område katastrofalt. Två slags förbättringar måste genomföras. Det långsiktiga målet är ett större hänsynstagande till beredskapsaspekter när den fredstida vården planeras och organiseras. Därtill behövs akuta åtgärder för att öka beredskapen. Motionärerna anser att det anslag pä i genomsnitt 342,6 milj. kr./år för femårsperioden som föreslagit är väl motiverat och bör beviljas av . Utskottetgör följande bedömning. SoU 1986/87:7 y Den civila hälso- och sjukvården kommer i krig attutsättas för en avsevärt ökad och förändrad belastning. Grunden förverksamheten i krig är de resurser som finns under fredstid. Dessa behöver dockkompletteras i flera avseenden för att klara de ökade påfrestningarna i krig. försvarsbeslut uppmärksammades hälso- och sjukvården som en av desvagaste länkarna i totalförsvaret, främst mot bakgrund av denotillfredsställande beredskapen beträffande försörjningen med sjukvårdsmaterielav förbrukningskaraktär. I försvarsbeslutet prioriterades åtgärder för atttillgodose krigsbehovet av förbrukningsmateriel och läkemedel samt utbildning.Försvarskommittén har framhållit att genomförandet av beslut försenatsframför allt när det gäller de civila delarna. Kommittén har funnit attberedskapen i fråga om försörjning med såväl sjukvårdsmateriel av förbrukningskaraktärsom läkemedel för främst den civila hälso- och sjukvärdens behov fortfarandeligger på en oacceptabelt låg nivå. Utskottet delar uppfattningen att en kraftig förstärkningav uthållighet och kapacitet för den civila hälso- och sjukvärden i krig numåste komma till stånd. Utskottet delar i övrigt de bedömningar som görs avförsvarskommittén och regeringen och förordar en ekonomisk ram för ändamåletför hela femårsperioden på 1 096 milj. kr. eller i genomsnitt 219,2 milj. kr.per år. Utskottet avstyrker därmed motion FÖI36 (vpk) yrkande 3 d. När det gäller genomförandet av försvarsbeslut ifråga om den civila hälso- och sjukvården i krig har utskottet kunnatkonstatera att detta tagit att genomföra bl. a. på grund av långdragnaförhandlingar mellan statens förhandlingsnämnd och sjukvårdshuvudmännen.Utskottet vill med anledning härav betona vikten av att det kommande försvarsbeslutetsintentioner i fråga om den civila hälso- och sjukvärden kan förverkligas.Utskottet anser det angeläget att regeringen noga prövar de möjligheter somfinns att åstadkomma en snabbare process för genomförande av beslutet. Anslagsfrågor för /88 Under femte huvudtiteln upptas tre anslag som avserberedskapen för den civila hälso- och sjukvården, nämligen anslagen E 13.Statens bakteriologiska laboratorium: Försvarsmedicinsk verksamhet, E 20.Beredskapslagring och utbildning m. m. för hälso-och sjukvård i krig och E 21.Driftkostnader för beredskapslagring m. m. Beträffande anslaget E 20. Beredskapslagring ochutbildning m. m. för hälso- och sjukvård i krig har regeringen föreslagit att för budget /88 anvisa ett reservationsanslag av . Detta innebär en ökning av utgifterna från anslaget i förhållande till /87 med drygt 76 milj. kr. De totala utgifterna pä anslaget beräknas till 162,2 milj. kr. Av propositionen framgår (se bl. a. bil. 4 s. 31) att föredragande statsrådet i likhet med vad som framförts frän försvarskommittén anser att en viss del av avsedd försäljning av vissa beredskapslager hos överstyrelsen för civil beredskap bör användas för att förstärka hälso- och sjukvårdens beredskap, vilket minskar anslagsbehovet med 100 milj. kr. Utskottet har ovan behandlat ett motionsförslag (vpk) omgodkännande SoU 1986/87:7 y av kostnadsförslag för hälso- ochsjukvården i krig . Något följdyrkande rörandeanslagen för /88 har inte framställts. Utskottet kan dockredovisa att i sin anslagsframställning för /88och enligt sitt högsta kostnadsalternativ under ifrågavarande anslagspunktäskat ett belopp av 280,1 milj. kr. Utskottet tillstyrker med bifall till regeringens förslagatt under femte huvudtiteln till Beredskapslagring för hälso- ochsjukvården m. m. (E 20)för /88 anslåreU reservafionsanslag av . Utskottet konstaterar att regeringen beträffande denstörsta delen av anslaget föreslagit en sammanlagd summa om drygt 76 milj. kr.utan närmare angivande av fördelning på de i anslaget ingående delposterna.Enligt vad utskottet erfarit kommer regeringen att inledaöverläggningar med bl. a. om den lämpliga fördelningen mellanposterna. Utskottet har ingen erinran mot ett sådant förfarande i dettaspeciella fall, men förutsätter att regeringen beaktar de av utskottet gjordauttalandena i fråga om försörjningen med sjukvårdsförnödenheter m. m. Socialstyrelsenhar under anslaget E 21 äskat ett belopp av 65,4 milj. kr. Utskottet tillstyrker att med bifall tillregeringens förslag för /88 under femte huvudtiteln anvisar tillStatens bakteriologiska laboratorium: Försvarsmedicinsk verksamhet (E 13) ettförslagsanslag av . och till Driftkostnader för beredskapslagringm. (E 21) ett förslagsanslag av . Vad som i övrigt anförs i propositionen föranleder intenågot uttalande från .socialutskottets sida. Närvarande: (), (), GöteJonsson (m), (), (), (), GunnarStröm (s), (); (), (), (), (vpk), (), () och (). Avvikandemening SoU 1986/87:7 y Ekonomisk ram för den civila hälso- och sjukvården i krigjämte anslagsfrågor för /88 (vpk) anser dels att det avsnitt i utskottets yttrande på s. 14 sombörjar med "Utskottet delar" och slutar med "yrkande 3 d. "bort ha följande lydelse: Utskottet delar uppfattningen att en kraftig förstärkningav uthållighet och kapacitet för den civila hälso- och sjukvården i krig numåste komma till stånd. Två slags förbättringar måste genomföras. För detförstakrävs ett större hänsynstagande till beredskapsaspekter när den fredstidavården planeras och organiseras. Detta är ett långsiktigt mål som alltför litebeaktats när stora sjukhuskomplex byggts upp och mindre sjukhus och sjukstugorlagts ned och andra vårdmöjligheter dragits in. För det andra gäller det akutaåtgärder för att öka beredskapen. Utskottet anser att den ekonomiska ram på igenomsnitt 3426 milj. kr./år för femårsperioden som socialstyrel- ■ ' sen föreslagit är väl motiverad och bör godkännasav . dels att det avsnitt i utskottets yttrande på s. 15 sombörjar med "Utskottet tillstyrker med" och slutar med "." bort ha följande lydelse: När det gäller den ekonomiska ramen för den civila hälso-och sjukvården i krig har utskottet tillstyrkt att den av socialstyrelsenföreslagna ramen godkänns av . Detta ställningstagande föranlederhöjning av an; slagen E 20. Beredskapslagring för hälso- och sjukvården m. m.och E 21. Driftkostnader för beredskapslagring m. m. Utskottet tillstyrkerdärför att under femte huvudtiteln för /88 tillBeredskapslagring för hälso- och sjukvården utöver vad som föreslagits iproposition 1986/87:95 bil. 4 anvisar ett reservafionsanslag av 217 900 000 kr.Vidare tillstyrker utskottet att under femte huvudtiteln /88 till Drijikostnader för beredskapslagring m. m. (E 21)utöver vad som föreslagits i nämnda proposition anvisar ett förslagsanslag av . Utskottet tillstyrker med bifalltill regeringens förslag att under femte huvudtiteln för /88 till ratorium: Försvarsmedicinsk verksamhet (E /i) anvisar ett förslagsanslag av . Ledningen av hälso- och sjukvården i krig m. m. () anför: Inför den pågående avinstitutionaliseringen av sjukvårdenligger det nära till hands att beredskapshänsyn glöms bort. Jag vill framhållavikten av att man inför planerade nedläggningar också tar kontakter med sådanamyndigheter som från beredskapssynpunkt kan ha ett intresse i frågan.