yttr · GA05JuU1 · 1986-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsyttrande /87: ly om långa väntetider för rättspsykiatriska undersökningar JusfitieombudsmannenTor Sverne överlämnade till bl. a. justitie- ochsocialutskott ett av honom meddelat beslut rörande långa väntetider förrättspsykiatriska undersökningar. Beslutet har senare redovisats ijusfitieombudsmännens ämbetsberättelse 1986/87 (s. 151 ff). Justitieutskottethar tagit upp JO:s beslut fill behandling vid flera sammanträden under hösten1986. Medanledning av JO;s ämbetsberättelse har () och () i en motion (mot. 1986/87:K103) hemställt att med anledning avJO:s utlåtande om väntetiderna för rättspsykiatriska undersökningar gerregeringen till känna vad som anförs i motionen om behovet av snabba åtgärderför att undanröja de redovisade bristerna. Motionen, som hänvisats tiilkonstitutionsutskottet, har överlämnats till socialutskottet. Justitieutskottethar vid sammanträde begärt och erhållit upplysningar omförhållandena inom den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten frånföreträdare för (bl. a. statssekreteraren ),(bl.a. statssekreteraren ), (bl. a. generaldirektören ) och statens förhandlingsnämnd(överdirektören ). Utskottet har - efter underhandskontakter medsocialutskottet - vid sammanträde beslutat att tillsocialutskottet avge yttrande i saken såvitt den rör justitieutskottetsberedningsområde. Psykisktsjuka och psykiskt avvikande personer får inte dömas till fängelse förgärningar som de har begått under inflytande av sin sjukdom eller sitttillstånd. Under vissa förutsättningar, bl. a. att vård är oundgängligenpåkallad, kan de i stället överlämnas till sluten psykiatrisk värd (31 kap. 3 §och 33 kap. 2 § ). Underlag för domstolens bedömning utgörs av enrättspsykiatrisk undersökning, som utförs vid någon av de rättspsykiatriskaklinikerna eller stationerna; för dessa är staten huvudman med socialstyrelsensom chefsmyndighet. finns det fyra rättspsykiatriska khniker(, , och ) med tillsammans knappt 1Riksdagen 1986/87. 100 platser samt trerättspsykiatriska stationer (, och JuU 1986/87:1 y ). Denrättspsykiatriska undersökningen beslutas av domstolen. För den som är häktadgäller att undersökningen utförs på rättspsykiatrisk klinik. Under senare århar utförts i medeltal mellan 520 och 550 undersökningar . Närmareregler för den rättspsykiatriska undersökningen finns i lagen (1966:301) omrättspsykiatrisk undersökning i brottmål och tillämpningskungörelsen(1966:613) till lagen. I 4 § lagen anges att undersökningen skall utföras medstörsta möjliga skyndsamhet. Skriftligt utlåtande över undersökningen skallavges till rätten från det beslutet om undersökningen inkomtill den klinik eller station till vilken undersökningen hör. Socialstyrelsenfår medge anstånd i särskilt fall. Enligt 5 § tillämpningskungörelsen fårsocialstyrelsen medge anstånd i den mån det är nödvändigt på grund avundersökningens särskilda beskaffenhet eller på grund av arbetsbelastningen vidden klinik eller station till vilken undersökningen hör. Anstånd på grund avarbetsbelastningen får dock medges endast om undersökningen inte lämpligen kanflyttas till någon annan klinik ellerstation eller utföras med anlitande av enutomstående läkare. Iaugusti 1984 avlämnade socialberedningen betänkandet (SOU 1984:64) Psykiatrin,tvånget och rättssäkerheten. I betänkandet, som innehåller förslag om bl. a.ändrade påföljdsregler för psykiskt störda lagöverträdare, föreslås ianslutning härtill även en lag om rättspsykiatrisk vård och en ny lag omrättspsykiatrisk undersökning. Betänkandet har remissbehandlats och bereds nu iregeringskansliet (justitie- och socialdepartementen). År1981 överlämnade till ett planeringsunderlagmed förslag till rättspsykiatrisk regionvård, utarbetat av en särskildarbetsgrupp inom styrelsen. En av huvudpunkterna i förslaget är att ansvaretför den rätispsykiatriska undersökningsverksamheten bör samordnas medvårdansvaret för motsvarande patientkategorier inom allmänpsykiatrin, dvs.normalt under landstingskommunalt huvudmannaskap. Åven detta förslag harremissbehandlats och ingår som en del i beredningsunderlaget för arbetet medsocialberedningens nyssnämnda betänkande. Iproposition 1979/80:6 om uppgifter och organisation, m.m.förordades att huvudmannaskapet för bl.a. den rättspsykiatriska organisationenskulle överföras till sjukvårdshuvudmännen. Vid riksdagsbehandlingen avpropositionen uttalade vederbörande utskott (SoLI 1979/ 80:45) i denna del bl.a. följande (s. 22 f): Medutgångspunkt i att bör ges möjlighet att i framtidenkoncentrera sin verksamhet på centrala uppgifter har utskottet inte något atterinra mot att avlastas uppgiften att vara chefsmyndighet förden rättspsykiatriska organisationen. Först när klarhet vunnits om denrättspsykiatriska organisationen skall ha i huvudsak nuvarandeuppgifter eller tillföras ökade vårduppgifter bör dock enligt utskottets meningslutlig ställning tas i frågorna om och i vilken omfattning staten fortsatt börha ett ansvar för den rättspsykiatriska organisationen samt vilken myndighetett statligt ansvar bör åvila. Det ankommer dock närmast på regeringen attavgöra formen för beredning av dessa frågor. sålunda uttalat gav regeringen till känna som sin JuU1986/87:1 y mening (rskr. 1979/80:386). Regeringen () uppdrog i februari 1985åt statens förhandlingsnämnd atf - under förutsättning av godtagbara ekonomiskavillkor - träffa avtal med berörda landstingskommuner och omöverförande av huvudmannaskapet för den rättspsykiatriska verksamheten. Av beslut framgår bl. Frågan om långa väntetider för rätlspykiatriskaundersökningar har varit aktuell . Senast meddeladeJO ett beslut i vilket han konstaterade bl. a. att den i lagen föreskrivnasexveckorsfristen inte efterlevdes och påtalade att detta frånrättssäkerhetssynpunkt var synnerligen stötande särskilt som det gälldepersoner som är berövade sin frihet (se JO:s ämbetsberättelse 1985/86 s. Det nu meddelade beslutet var föranlett av sex klagomål,alla avseende kliniken i och inkomna augusti 1985-april1986. Av statistik i ärendet avseende april månad 1986 framgick att tiden fråndet domstolens beslut om undersökning kom in lill kliniken till dess utlåtandetavläts i genomsnitt uppgick i och vidövriga kliniker. Av tiden belöpte sig i på väntetid i häktemedan övriga kliniker hade en väntetid i häkte på mellan knappt tre och . JO anfördesammanfattningsvis följande. Den eftersläpning som förekommerbeträffande de rättspsykiatriska undersökningarna visar vikten av alt den nyaorganisationen för det rättspsykiatriska undersökningsväsendet ges en sådanutformning och sådana resurser att undersökningstiderna kan hållas inomrimliga gränser. Vid en bedömning av vilken undersökningstid som kan godtasmåste man beakta att del inte är själva undersökningstiden på enrättspsykiatrisk undersökningsenhet som är det största problemet. Det ärofrånkomligt att utredningen i vissa mer komplicerade fall kan dra ut på tiden.Under förutsättning att utredningen fortlöpande pågår och den intagne erhållererforderlig psykiatrisk behandling samt bereds sysselsättning, är inte enutredningstid på något ett påtagligt problem, även omhuvudregeln bör vara att undersökningen skall slutföras inom högst de sexveckor som formellt sett nu gäller. Det är i stället väntetiden på häktena somär det allvarliga och stora problemet. Åven om förslag till en ny organisation är underutarbetande är det ofrånkomligt att det kommer att ta innan den kanbörja fungera. De förhandlingar som förts mellan staten ochsjukvårdshuvudmännen i olika frågor rörande den rättspsykiatriska verksamhetenvisar alt frågan om ett övertagande av den rätispsykiatriska verksamheteninnehåller en rad svårlösta problem. Som situationen ser ut är emellertidomedelbara åtgärder påkallade för att nedbringa de totala undersökningstiderna.Som framhållit kan dessutom kösituationen ytterligare försämrasunder , om inte kliniken i öppnas. Med hänsyntill de allvariiga missförhållanden som rått beträffande derättspsykiatriska undersökningarna och det behov av åtgärder JuU 1986/87:1y som föreligger överlämnar jag en kopia av detta beslut till justifiedepartementetoch och jusfitieutskott och socialut-skon. Isamband med utskottets hearing med företrädare för berörda myndigheter harframkommit bl. a. följande. EfterJO-beslutet har vidtagit och kommer att vidta ett flertalåtgärder i syfte att nedbringa väntetiderna. hölls två' avdelningarsemesterstängda i stället för tre som . Härigenom undveks dennedgång av antalet avslutade undersökningar som inträffade sommaren 1985.Väntetiderna vid Göteborgskliniken har minskat kraftigt - från iapril . har emellertid väntetiderna vidde övriga tre klinikerna ökat med rriellan två och . Tre klinikerhade en väntetid i häkte . -behandling av ansökningar om anstånd från klinikerna harstramats upp. Undersökningstiderna har gåtts igenom med ansvarig personal viden klinikchefskonferens. Vissa särskilda insatser av administrativ ochpersonalsocial natur har gjorts på en av klinikerna. Ettåtgärdsprogram har fastställts i samråd mellansocialdepartementet och . Programmet innehåller dels generellaåtgärder, dels åtgärder inriktade på kliniken i . De generellaåtgärderna är: 1. Ytterligare skärpta regler för anstånd. Förbättring avorganisationen, strukturering av utlåtandena, fortbildning av personalen samtdelegation av budgetansvaret med inslag av produktionsstimulans, allt i syfteatt underlätta och påskynda undersökningsarbetet och därmed minskaväntetiderna. Ökat personalsocialt stöd (konsultinsatser samt utbildning imetoder att möta hot om våld). Vid Stockholmskliniken, som lider avplatsbrist, planeras en utökning av antalet undersökningsplatser från 28 till32. Utökningen sker genom att antalet tillgängliga vårdplatser minskas imotsvarande mån. Problemeninom den rättspsykiatriska organisationen är kända . En analysutförd av på departementets uppdrag har visat att det intefinns något direkt samband mellan personaltillgången och effektiviteten vidklinikerna. Orsakerna till svårigheterna är att söka i andra faktorer, såsomarbetsmiljön och rekryteringsunderlaget. För att råda bot på dessa brister, börden rättspsykiatriska undersökningsverksamheten kopplas närmare fill denpsykiatriska vårdorganisationen. I syfte att åstadkomma detta förs sedan ibörjan av förhandlingar mellan staten och om ettöverförande av huvudmannaskapet. en proposition omenförändrad psykiatrisk tvångslagstiftning; resultatet av JuU 1986/87:1 y detta arbete kan förväntasfå posifiva återverkningar även vad gäller Dennuvarande situationen är rriycket ofillfredsställande. Emellertid hållsfortlöpande kontakt mellan social- öch justitiedepartementen. Det kan förväntasatt de åtgärder som vidtas och planeras av kommer att fågoda effekter på kort sikt. På bör regeringens kommande förslag omen förändrad psykiatrilagsfiftning kunna ge ett positivt resultat. Förhandlingsarbetetpågår men är delvis beroende på innehållet i det förslag fill ny lagregleringsom bereds i . Den absolut fidigaste dagen för en övergång avhuvudmannaskapet är .' Innehålleti JO Svernes beslut angående långa väntefider för rättspsykiatriska undersökningarhar ingett utskottet stor oro. De kompletterande upplysningar som utskottet harinhämtat har inte kunnat stilla den oron. Visserligen har det - främst genomsocialstyrelsens redovisning - kommit fram att åtgärder har vidtagitseller inom den närmaste fiden kommer att vidtas i syfte att förbättra denrådande situationen. På utskottets frågor har dock dels upplystatt någon nedgång i antalet meddelade anstånd ännu inte har förmärkts, delsinte kunnat ange någon tidpunkt när de planerade åtgärderna kan förväntasresultera i att den lagstadgade maximifi-den för undersökningar- dvs. Av redovisningen har också framgått att samtliga kliniker iseptember 1986 överskred den fillåtria maximitiden; vid tre.av fyra klinikerrådde dessutom väntetider i häkte som överskred redan innanundersökningen ens hade påbörjats. I några enskilda fall har fiderna uppgåtttill . Detta bedömer utskottet i likhet med JO som mycket allvarligamissförhållanden. Detrör sig här om personer som har bedömts kunna på grund av psykisk sjukdom varai behov av sluten psykiatrisk vård, men som ännu inte är dömda för brott. Enförutsättning för ett beslut om rättspsykiatrisk undersökning är visserligenantingen att den misstänkte har erkänt gärningen eller att domstolen - oftastefter huvudförhandling - har funnit övertygande bevisning föreligga för attden misstänkte har begått gärningen (2 § lagen om rättspsykiatrisk undersökningi brottmål). Men även om en sådan förutsättning föreligger kan det aldrigursäkta månadslånga frihetsberövanden - med förvaring i häkte - som beror påbrister i det allmännas egen organisation och som dessutom innebär att ettpsykiatriskt vårdbehov i många fall inte alls blir tillgodosett. Sådana förhållandenär inte acceptabla i en rättsstat. Utskottet kan inte underlåta att påpeka detanmärkningsvärda i att de påtalade förhälländena-påsina håll synes uppfattas mera som en accepterad ordning JuU 1986/87:1 y än somdet absoluta undantag liom lagstiftaren har-tänkt sig. En sak av en annorlundadimension som inte kan frånkännas betydelse i sammanhanget är deorganisatoriska problem och den budgetbelastning som det nuvarande tillståndetföranleder för kriminalvården. Detta är självfallet inte försvarligt. Mot denangivna bakgrunden måste det därför enligt utskottets mening understrykas medskärpa att allvarliga ansträngnirigar nu måste göras för att komma till rättamed de rådande missförhållandena. Av betydelse för bedömningen är att ettreformförslag, som kan komma att innebära en genomgripande förändring av bådelagregleringen och organisationen i fråga om omhändertagande av psykiskt stördalagöverträdare, bereds och kan komma att föreläggasriksdagen. Utskottet utgår från att sådana synpunkter som utskottet och JO haranlagt på saken därvid kommer att beaktas. Utskottet förutsätter sålunda attnoggranna analyser görs i detta reformarbete och i förhandlingarna om etteventuellt överförande av huvudmannaskapet.för undersökningsverksamheten, såatt inte motsvarande missförhållanden uppkommer i en ny organisation. De förhoppningarsom alltså kan knytas till resultatet av reformarbetet hindrar emellertid inteutskottet från att på nytt påpeka att det redan nu krävs kraftfulla åtgärderför att avhjälpa de missförhållanden som råder och som trotsallvarlig kritik och förslag till förbättringar tillåtits råda alltför länge.Utskottet bedömer de av beslutade åtgärderna som otillräckliga.Justitieutskottet föreslår socialutskottet att hemställa att som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet nu uttalat. Närvarande: (), (), HansPettersson i (s), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), GöranMagnusson (s) och ().