yttr · GA05LU4 · 1986-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsyttrande /87:4 y om en tillfällig förmögenhetsskatt förlivförsäkringsbolag, m. m. 1986/87:61) har begärt yttrande från lagutskottet överproposition 1986/87:61 om en tillfällig förmögenhetsskatt förlivförsäkringsbolag, m. m. jämte eventuella motioner. Med anledning av propositionen har väckts motionerna1986/87:Skl35 av och (fp och c),1986/87:Skl36 av , och (m, fp och c),1986/87:Skl37 av och (), 1986/87:Skl38 av AlfSvensson (c) och 1986/87:Skl39 av m, fl, (vpk). I motionerna Skl36,Skl37 och Skl38 yrkas avslag på propositionen. I motion Skl35 yrkas vissändring av förslaget till lag om tillfällig förmögenhetsskatt pålivförsäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser. Åven i motionSkl39 (yrkande 2) yrkas viss ändring av förslaget om den tillfälligaförmögenhetsskatten. har inkommit en skrivelse från . har beslutat avge yttrande över det ipropositionen framlagda förslaget till lag om tillfällig förmögenhetsskatt förlivförsäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser. Lagutskottetfår anföra följande. I propositionen föreslås att en tillfällig skatt skall tasut på förmögenhet i livförsäkringsbolag, understödsföreningar ochpensionsstiftelser. Beskattningsunderlaget för dessa institutioner skall varaderas förmögenhet , till den del förmögenheten överstiger10 milj. kr. Förmögenheten skall utgöras av värdet av den skattskyldigestillgångar efter avdrag för finansiella skulder. Avdrag skall således intemedges för beräknade skulder till försäkringstagare eller motsvarande, förobeskattade reserver eller för eget kapital. Inte heller de tillgångar ochskulder som har samband med återförsäkringar skall beaktas vid bestämmandet avförmögenheten. Endast förmögenhet som är hänförlig till livförsäkring skallbeskattas. Skattesatsen skall bestämmas till av beskattningsunderlaget. Påden förmögenhet i livförsäkringsbolag och understödsföreningar som är hänförligtill sådana kapitalförsäkringar vilkas avkastning beskattas iförsäkringsbolagen skall dock skattesatsen utgå . Till grund för förslaget liggerrealränteskattekommitténs betänkande (Ds Fi 1986:18) Realränteskatt. Ibetänkandet redovisade kommittén en teknisk modell för en permanentrealränteskatt på livförsäkringssektorn, I propositionen anges att dentekniska utformningen av lagförslaget i väsentliga 1 Riksdagen1986/87. hänseendenbaseras på realränteskattekommitténs förslag. Vidare anges att LU 1986/87:4y skillnaden, bortsett från vissa ändringar i kretsen av skattskyldiga, främstbestår i att skatten enligt förslaget i propositionen kommer att erläggas underett år i stället för . Utskottet konstaterar att förslaget i propositioneninnebär att en del av den avkastning på tillgångarna i livförsäkringsbolag,understödsföreningar och pensionsstiftelser, som skall komma bl, a.försäkrings- eller förmånstagarna till godo, dras in till statsverket i form aven tillfällig förmögenhetsskatt. För försäkringsbolagens del innebär det attåterbäringen på försäkringarna blir mindre än vad den eljest skulle ha blivit.Enligt 7 kap. 8 § försäkringsrörelselagen (1982:713) får ett försäkringsbolaginte ge försäkringstagare nägra utfästelser om återbäring i vidare mån än somföljer av lagens regler om tilldelning av återbäring. Sistnämnda regler innebäratt för livförsäkringsverksamhet skall fastställas grunder som bl. a. skallinnehålla föreskrifter om hur tilldelning av återbäring skall ske. Eftersom i försäkringsavtal således inte får göras någraandra utfästelser om återbäring än att en eventuellt uppkommande sådan skallfördelas enligt grunderna för livförsäkringarna kan enligt lagutskottets meningförslaget i propositionen inte anses inkräkta på försäkringstagarnasrättigheter enligt försäkringsavtalet. Åven från de synpunkter som lagutskotteti övrigt har att beakta anser utskottet att den föreslagna lagstiftningen fåranses godtagbar. Varken i lagrådets yttrande över förslaget eller i deremissyttranden över realränteskattekommitténs betänkande som avgivits avförsäkringsinspektionen och företrädarna för försäkringsbranschen har helleranförts några civilrättsliga skäl mot lagstiftningen. Några sädana skäl harinte heller åberopats till stöd för avslagsyrkandena i motionerna. Lagutskottetlämnar alltså propositionen i aktuell del utan erinran. Närvarande: (), (), (), (), (), Inga-BrittJohansson (s), (), (), (), BengtHarding (), (), (), BeritLöfstedt (s), () och (). (), (), (), (), (), () och EwyMöller (m) anser att den del av utskottets yttrande på s. 2 som börjar med"Utskottet konstaterar" och som slutar med "utan erinran"bort ha följande lydelse: Enligt utskottets mening är det en självklarhet attavtaloch andra rättshandlingar inom civilrättens område mellan enskildarättssubjekt ingås i hägnet avrättsordningen och att denna rättsordning i sin tur Vilar på den LU1986/87:4 y konstitutionella rätten. Ingrepp i denna rätt, som går ut på attunder beteckningen skatt överföra kapital från en grupp enskilda till staten,kan därför fä konsekvenser för den enskildes rättstrygghet som enligt utskotteticke är godtagbara. Redan pä denna grund bör propositionen avslås. Den föreslagna skatten är avsedd att "drabba en delav värdetillväxten" hos de skattskyldiga (prop. s. 25) varmed menasåterbäringskapitalet hos livförsäkringsbolagen. Detta återbäringskapital är avfundamental betydelse för försäkringstagarna. Enligt ITP-planen - för att hämta ett exempel frånarbetsmarknadsförsäkringarnas område - skall nämligen det hos SPP uppkomnaåterbäringskapitalet användas till att värdesäkra pensionsåtaganden enligtnämnda plan, dvs. bl.a. ålders- och familjepension. Att återbäringskapitalet - som skapas bl. a. genom att deneffektiva räntan är högre än vad som motsvarar inflationen - skall användas föratt "bibehålla pensionskraften" följer av SPP:s grunder somfastställts av försäkringsinspektionen i enlighet med lagen omförsäkringsrörelse. Ett bibehållande av pensionskraften innebär att pensionenligt ITP-planen i fråga om värdebeständighet blir likvärdig med allmäntilläggspension (ATP). Utfästelse om pension får visserligen enligt lagen omförsäkringsrörelse ej innehålla åtagande från försäkringsbolagets sida attlämna återbäring till försäkringstagaren. Detta förbud - som närmast tar siktepä att "motverka osakliga utfästelser i ackvisifionen om framtidaåterbäring" (Appeltofft och , Kommentar till försäkringsrörelselagens.108)-ändrar å andra sidan icke det faktum att återbäringskapitalet äraccessoriskt till de inbetalade premiebeloppen och alltså lagligen tillkommerförsäkringstagarna. Att det förhåller sig så har varit en grundläggande ochsjälvklar förutsättning vid försäkringsavtalens tillkomst. Genom att denföreslagna såsom skatt betecknade indragningen av kapitaltillgångar tar siktepå återbäringskapitalet kommer förfarandet - på sätt framhållits av hovrättenför -rent faktiskt att ingripa i de avtal som träffats mellanförsäkringstagarna och försäkringsbolagen. Enligt utskottet - som dessutomanmärker att försäkringsbolagen inte anser sig ha förmåga att uppfylla kravetpå att "skatten i slutänden drabbar de enskilda enligt objektiva ochrättvisa grunder" - skulle propositionen sålunda rubba de anspråk påvärdesäkring som försäkringstagarna enligt sedvänja kunnat förväntasig. Propositionen strider således mot gällande försäkringsavtalslag eller ivart fall dess grunder och bör för den skull avslås även pä denna grund.