yttr · GA05SoU2 · 1986-12-31 00:00:00 — Den omständigheten att det visat sig svårt att finnaen lagteknisk lösning på problemet innebär alltså inte att man kan avstå frånatt försöka komma till rätta med den utbredda försäljningen av snabbvinsatser,särskilt sådan som sker till ungdomar under eller omkring . Utskottetförutsätter att regeringen i lämpligt sammanhang ånyo överväger denna fråga. Skatteutskottetanförde i betänkande SkU 1984/85:1 (s. 20) bl. a. följande SoU 1986/87:2yom snabbvin: De svårigheter som är förenade med en lagstiftning avangivet slag hänger närmast samman med att alla de komponenter som ingår isnabbvinsatserna, med undantag av fruktsaften, normalt funnits att köpa i deaffärer som tillhandahållit tillbehör för vanlig hemtillverkning av vin.Snabbvinsatsen innebär alltså bara att man gjort ett paket som innehåller saft,vissa kemikalier och en bruksanvisning. Utan tvivel underlättar vinsatsernahenilillverkningen av vin, särskilt som de numera saluförs i flertalet störrevaruhus och genom postorderfirmor, men det torde vara svårt att fastställa ivilken omfattning snabbvinerna bidragit till en ökad totalkonsumtion. Den ibörjan snabbt ökande försäljningen av vinsatser synes numera ha avtagit.Verkställda undersökningar tyder på att snabbvinsatserna svarar för entredjedel av hemtillverkningen av vin. Den som anskaffat utrustning förtillverkning av snabbvin kan vid ett förbud mot vinsatserna lätt övergå tillordinär hemtillverkning på samma sätt men med billigare råvara. Utskottet villmed dessa synpunkter inte försvara det kommersiella utnyttjandet avhemtillverkningsreglerna som snabbvinsatserna innebär utan endast framhållasvårigheterna att med bibehållen rätt till hemtillverkning av vin förbjudasaluförandet av vinsatser. Utskottet förutsätter att följerutvecklingen med uppmärksamhet och föreslår de åtgärder som påkallas härav. I betänkande SkU 1985/86:1 (s. 17) uttaladeskatteutskottet förståelse för uppfattningen att syftet medalkohollagstiftningen motverkas av försäljningen av snabbvinsatser och föroron över att ungdomar kan lägga grunden till alkoholproblem genom en enkelvintillverkning. Utskottet hänvisade dock bl. a. till att man tidigare konstateratatt det visat sig svårt att med bibehållen rätt till hemtillverkning förbjudaeller beskatta vihtillsatserna. Utskottet pekade också på möjligheterna attingripa mot olämplig marknadsföring när det gäller direktreklam till ungdomarunder . Man ville även nämna det från alkoholpolitisk synpunkt diskutablaförhållandet att reklam- och marknadsföringsförbudet på alkoholområdet intetillämpas i fråga om snabbvinsatser. Utskottet utgick liksom tidigare ifrån attproblemen kommer att uppmärksammas, förutom av alkoholhandelsutredningen ocksåav , och det alkohol- och narkotikapolitiskarådet. De aktuella motionerna avstyrktes. behandlade i betänkande LU 1985/86:24 enmotion om begränsning av marknadsföring av snabbvinsatser. Lagutskottethänvisade till skatteutskottets ovan redovisade betänkande (SkU1985/86:1)..hade inhämtat att alkoholhandelsutredningen skullekomma att ta upp frågan. Med hänsyn härtill ansåg lagutskottet inte någotuttalande från sida påkallat. I motionerna Sk808 (c) yrkande 4 och Sk826 (fp) begärsåtgärder för att motverka hembränning. I den senare motionen föresläs etttillkännagivande om ökade insatser för att säkerställa att lagen omtillverkning av drycker följs (yrkande 1), en översyn av lagen (yrkande 2) och en kampanj mot SoU 1986/87:2yhembränning (yrkande 3). Motionärerna anför att tillbehörför hembränning säljsöppet bl. a. via postorder. Regler om tillverkning av alkoholdrycker finns i lagen(1977:292) om tillverkning av drycker. Till lagen har meddelatverkställighetsföreskrifter (SOSFS 1977:99). Spritdrycker får endast tillverkas av Vin- ochSpritcentralen. Framställning av vin, starköl och öl klass II kräver tillstånd av socialstyrelsenom det inte är fråga om tillverkning i hemmet för eget behov. Den som saknar tillstånd får inte importera, tillverka,överlåta eller inneha destillationsapparat eller föremål som är avsett att ingåi en sådan apparat (18 §). Den som innehar aktivt kol eller annat renings-eller filtreringsmedel får inte sälja detta, om han insett eller bort inse attvaran skulle komma till användning vid rening av olovligen tillverkad spriteler vid olovlig rening av teknisk sprit o. d. (19 §). Överträdelse av reglerna är förenat med straffansvar. Densom olovligen tillverkar sprit kan dömas till böter eller fängelse i högst tvåår. Är brottet grovt, är straffet fängelse i högst (27 §). upptäcker polisen hundratals fall av hembränning,vanligen i mindre skala. Antalet hembränningsbrott som kommit till polisenskännedom uppgick fill 853. Motsvarande siffror 1983 och 1984 var921 resp. 802. Om förändringarna beror på polisens aktivitet eller förändringari förekomsten av hembränning har inte undersökts. På uppdrag av Systembolaget har 19:B5 gjort enundersökning rörande hembränning. Undersökningsresultatet har ännu intepublicerats. Liknande frågor har också ställts 1974, 1976, 1980 och 1982. Medledning av svaren har försök gjorts att uppskatta omfattningen av hembränning ilandet. Av vad som kan utläsas har omfattningen ökat . menbefinner sig på samma nivå 1982 och 1985. En klar tendens är att inställningentill hembränning fortsätter att bli alltmer tolerant. I den senasteundersökningen ansåg endast en tredjedel av de tillfrågade att det var ettmycket allvarligt brott att själv tillverka spritdrycker. Vid olovlig tillverkning av spritdrycker används vanligenjäst avsedd för bakning. En metod att mäta hembränningens omfattning är attjämföra förbrukningen av hushållsjäst med mjölförbrukningen. Metoden anses hastora brister. till 1982 har kvoten jäst/mjöl visat ökandetendens, vilken upphörde och minskade 1984 (prel. uppgifter från CAN). Vid olovlig tillverkning av sprit används ofta aktivt kolför att rena spriten. Aktivt kol kan också användas för att ta bortdenatureringsmedel från alkoholhaltiga preparat. tar upp problemet medhembränning i sitt slutbetänkande. Utredningen anser det obestridligt attolovlig sprittillverkning förekommer i betydande omfattning och att det mestatyder på att hembränningen ökat under men att enviss Av intervjuundersökningarna om hem- SoU 1986/87:2ybränning (se ovan) drar man slutsatsen att det höga priset på alkoholdrycker ärorsak till den ökande hembränningen. En bidragande orsak kan vara att metodernaför framställning förfinats. Utredningen har inhämtat från företrädare försocialstyrelsens alkoholbyrå att förbudet i 19 § lagen om tillverkning avdrycker (se s. 19) mot överlåtelse av aktivt kol i vissa fall inte fått avseddeffekt. Aktivt kol säljs i stora mängder från varuhus, bensinstationer ochfärgaffärer, uppenbarligen för att i huvudsak användas vid illegalspritfillverkning. Utredningen anser att det behövs ytterligare insatser föratt komma till rätta med hembränningen. Man föreslår därför att reglerna förhantering av aktivt kol skärps. Enligt förslaget skall det krävas tillstånd föratt importera, tillverka eller överlåta aktivt kol. Straffen för illegal alkoholhantering höjdes av riksdagenvid /81. Året därefter behandlade skatteutskottet en motion medyrkande om åtgärder mot hembränning (SkU 1981/82:50 s. 10). Utskottet ansåg sigi och för sig inte ha något att erinra mot resonemangen i motionen menavstyrkte denna mot bakgrund av att straffen höjts året innan. Skattefri införsel och försäljning I två motioner, Sk806 (fp) och Sk823 (c) yrkande 5,föreslås avskaffande av den skattefria försäljningen och införseln för resande.I tre motioner, Sk506 (m), Sk537 (m) yrkande 2 och Sk811 (m), vill motionärernatillåta skattefri försäljning vid ankomst fill flygplats (ankomstförsäljning). Resande som kommer till får införa vissa varorfritt från tull, skatt och andra avgifter. Vanligtvis får den som fyllt 20 årockså medföra viss kvantitet alkoholdrycker. Det har inte gjorts någon omfattande undersökning av hurmycket alkoholdrycker som resande för in i landet. De uppgifter som finns är av äldre datum och något osäkra. redogör i sin rapport , redovisar 1984:31, dels förgeneraltullsty relsens uppskattning av den totala volymen av privatimporterade alkoholhal tiga drycker 1979, dels för Systembolagets uppskattning 1970. Generaltull styrelsens bedömning var att det infördes spritdryck er och vin, vilket motsvarar av den registrerade spritförsäljningen och av vinförsäljningen. Systembolagets uppskatt ning var ca starksprit, vilket motsvarar av den registrerade försäljningen. Siffrorna tyder på att resandeinförseln av alkoholhaltiga drycker sannolikt ökat . har behandlat frågor omutformningen av den SoU 1986/87:2y skattefria införseln av alkohol. Rådetrekommenderade 1981 regeringarna i de nordiska länderna att genom samfälltuppträdande på internationellt plan verka för enhetliga regler som innebärbegränsningar i rätten att tullfritt införa skattefria alkoholvaror(rekommendation nr 26/1981). Rekommendationen behandlades i en särskild arbetsgruppunder ministerrådet. I arbetsgruppen deltog experter från de berördadepartementen i de olika länderna. Arbetsgruppen avgav 1982 en rapport. Irapporten pekas bl. a. på att de nordiska länderna till en viss grad har olikarestriktioner på området och i övrigt olika inställning till alkoholpolifiken.Enligt arbetsgruppens åsikt finns det inte något internationellt forum där endiskussion i rekommendationens syfte framgångsrikt kan föras. Deninternationella utvecklingen kommer antagligen att gå mot en störreliberalisering. Det är en förutsättning att ett nordiskt land överlägger med deövriga nordiska länderna innan begränsningar införs i rätten att tullfrittinföra alkoholvaror. Arbetsgruppens slutsats var att det kommer att varaförenat med betydande svårigheter att uppfylla rekommendationen. avgav en rapport med redogörelse för vidtagna åtgärder. Det föreslogs att fråganskulle avskrivas. Detta godtogs dock inte varför rekommendationen fortfarandeär aktuell. väntas avge nytt meddelande inför nästasession. har numera också behandlat en fråga omankomstförsäljning på flygplatserna men har inte funnit anledning att vidtanågon åtgärd. behandlade frågan om skattefri införsel iyttrande SoU 1984/85:ly s. 7. Utskottet uttalade då att man delade denuppfattning som tidigare uttryckts av skatteutskottet att dessa frågor i förstahand borde behandlas mera övergripande i ett internationellt perspektiv och attensidiga åtgärder från sida tedde sig svåra att genomföra. Vidarehänvisades till att frågan fortfarande var aktuell i Nordiska rådet.Skatteutskottet anförde följande i sitt betänkande SkU 1984/85:1 s. 26. Utskottethar i olika sammanhang uttalat oro för den betydande ökning av den skattefriaresandeinförseln som ägt rum på grund av charterresornasoch färjetrafikens expansion och även förordat begränsningar av möjligheternaatt utnyttja färjetrafiken för olovlig skattefri införsel. Utskottethar från de angivna utgångspunkterna större förståelse för kravet att beskattaall resandeinförsel men är samfidigt medvetet om att en sådan åtgärd knappastkan räkna på stöd från någon bredare opinion. Vid fidigare behandling avmotsvarande yrkanden har utskottet också framhållit angelägenheten av att sökanordiska samförståndslöningar på detta problem. Framhållas bör dock attmöjligheterna att nå sådana lösningar synes vara begränsade. Under sådanaförutsättningar anser utskottet att en fullständig avveckling avresandeinförseln för i bosatta pesoner endast kan bli aktuell om denalkoholpolitiska situationen förvärras så att man måste överväga att införa ettransoneringssystem. DenskaUefria införseln var aktuell även i betänkande SkU 1985/86:1 (s. 18). SoU 1986/87:2y hänvisade i betänkandet till tidigare uttalandeoch avstyrkte den aktuella motionen. I samma betänkande behandlades också yrkandenom s.k. ankomstförsäljning på flygplatser. Motionerna avstyrktes med hänvisningbl. a. till att även denna fråga är aktuell i . I motion SkSlO (s) tas frågan om etablering avsystembutiker upp. Motionärerna vill ha etablering i snabbare takt. Butik böretableras i alla kommuner som inte har butik och önskar sådan. I tre motioner vill man ha ändrade regler förserveringstillstånd. I motion Sk802 (m) anser motionärerna att hänsyn inteskall tas till ekonomisk misskötsamhet vid bedömning av om serveringstillståndskall meddelas. I motion Sk829 (m, fp, c) anförs att beslut omserveringstillstånd inte skall fattas enbart på grund av misstanke omskattebrott utan först sedan dom fallit. I motion Sk819 (m), vill motionärernaatt de fasta teatrarna skall få servera öl och vin under paus i pågåendeföreställning. riksdagsbehandling m. m. Beträffande etablering av systembutiker uttaladesocialutskottet i yttrande SoU 1984/85:ly, s. 6 att man endast ville framhållaatt servicesynpunkterna inte får göra att de alkoholpolitiska målen kommer iskymundan. förordade att gjorde etttillkännagivande beträffande etablering av systembutiker i betänkande SkU1984/85:1 (s. 21 f): Systembolaget har alkoholpolitiska beslut,då nu gällande riktlinjer för butiksetableringen fastställdes, beslutat omnyetablering i 19 kommuner. Sex av dessa kommuner har dock ännu inte hunnit fånågon butik. Det kan i sammanhanget konstateras att bolaget i överensstämmelsemed gällande tilläggsavtal med staten prioriterat glesbygdskommuner med långaavstånd till närmaste butik. Utskottet finner att bolagets etableringspolitik står igod samklang med uttalanden i frågan, men Systembolaget bör vid sinfortsatta etableringspolitik enligt utskottets mening vara oförhindrad attnågot öka etableringstakten. Härvid bör bolaget tillgodose önskemål som inteenbart grundas på avstånd till närmaste butik utan även beaktabefolkningsmängden i kommunerna och deras centralorter. måstegivetvis serviceönskemålen avvägas mot de företagsekonomiska synpunkter sombolaget skall iaktta i sin verksamhet. I vissa fall kan etablering i folkrikakommuner motiveras med att man därigenom lättar på trycket i närmastebufiksort. Utskottet finner alltså att motionärernas önskemål till viss del kantillgodoses inom ramen för gällande tilläggsavtal mellan staten ochSystembolaget rörande butiksetableringen. Med hänsyn till att vad utskottet håruttalat innebär en viss uppmjukning av tolkningen av nu gällande regler finnerutskottet det motiverat att ger regeringen detta till känna. Såvälsocial- som skatteutskottet har avstyrkt motioner om ändrade regler för SoU1986/87: 2y serveringstillstånd med hänvisning till att dessa frågor omfattatsav alkohol-handelsutredningens uppdrag (SoU 1984/85:ly, SkU 1984/85:1 och 1985/86:1). har i sitt första betänkande(SOU 1985:15) tagit upp reglerna för serveringstillstånd (jfr ovan s. 4).Utredningen föreslår att det nuvarande regelsystemet skall kvarstå i huvudsak.Det innebär bl. a. att tillstånd liksom kan vägras om sökanden har gjortsig skyldig till ekonomiska oegentligheter eller om han inte harförutsättningar att sköta den tilltänkta rörelsen. I motion Sk823 (c) yrkande 4 hemställs att riksdagenuttalar att all offentlig representation skall vara alkoholfri. uttalade i sitt betänkande SoU 1979/80:31(s. 21) att det enligt utskottets bedömning inte kunde anses stå iöverensstämmelse med den målsättning som gäller för alkoholpolitiken att statenpå olika sätt främjar bruket av alkohol vid representation. Utskottet ansågdärför att all statlig representation borde vara spritfri. Staten borde vidarevisa stor återhållsamhet i fråga om användningen av andra alkoholhaltigadrycker i representationssammanhang. Utskottet ansåg att en restriktiv inställningfrån statens sida då det gäller alkohol i representationssammanhang var ägnadatt påverka landstings- och primärkommuner till motsvarande återhållsamhet påområdet. På utskottets förslag gav regeringen som sinmening till känna vad utskottet anfört. Frågan om statlig representation behandlades på nytt avsocialutskottet i yttrande SoU 1982/83:7y (s. 5 f) varvid utskottet anfördeföljande: Frågan om alkohol vid statlig representation har.i någonmån minskat i betydelse . Besparingarna inom den offentliga sektorn går givetvis också ut över representationen, och den representation som förekommer torde i allmänhet kunna bedömas som närmast ofrånkomlig. Utskottets uttalande om spritfri representation har i praxis kommit att tolkas som ett i det närmaste totalt förbud. Statlig spritrepresentationhar knappast förekommit annat än vid svenska beskickningar utomlands och då endast i samband med representation gentemot utländska gäster. Utskottet delar motionärernas uppfattning att detta är alltför stelbent. Det finns således anledning till viss uppmjukning av det tidigare uttalandet, självfallet med bibehållande av den vägledande principen att statlig alkoholrepresentation skall vara återhållsam och stå i överensstäm melse med vedertagna alkoholpolitiska målsättningar. Det bör sålunda inte ses som helt avgörande om det är spritdrycker eller vin som serveras i ettvisst fall. Det väsentliga är att alkoholanvändningen totalt sett är måttfull ochinte 23 går utövervad gästfriheten kräver. I de flesta sammanhang bör det emellerfid SoU1986/87:2y vara fullt tillräckligt att bjuda på t. ex. vin. Utskottet vill vidare framhålla att man som ett alternativalltid bör servera lämpliga alkoholfria drycker. Det bör ses som en naturligsak att vissa gäster föredrar detta. Utskottet tillstyrker att förtydligar sittfidigare uttalande i enlighet härmed. Vid behandlingen i skatteutskottet av den aktuellamotionen förelåg delade meningar. Reservanterna, vilkas hemställan bifölls avkammaren, instämde i vad socialutskottet anfört om att det tidigare uttalandetvarit alltför stelbent och att det fanns anledning till viss uppmjukning.Reservanterna framhöll att i flertalet fall alkoholhaltiga drycker över huvudtaget inte torde behöva serveras. Vid de tillfällen när detta kan ansesmotiverat är det väsentliga att konsumtionen är måttfull, medan det däremotinte är helt avgörande om det är spritdycker eller vin som serveras (SkU 1982/83:47,majoriteten s. 14 f. och reservation s. 22). Alkoholhalten i öl Motion I motion Sk822 (m) föreslås att alkoholhalten i öl klass II höjs till 3,2 viktprocent. har behandlat motioner om hur högalkoholhalt som skall tillåtas i öl som får säljas i den allmänna handeln.Nuvarande gräns är högst 2,8 viktprocent. I motionen yrkas att gränsen skallhöjas till 3,2 viktprocent. har yrkats att gränsen skall höjas till3,6 viktprocent, dvs. man har velat återinföra mellanölet. anförde beträffande återinförande av s. k.mellanöl i yttrande SoU 1984/85:ly (s. 9) att när mellanölet förbjöds från den1 det helt avgörande argumentet härför var ungdomens missbruk avmellanöl. Mellanölet hade visat sig vara en inkörsport för alkoholkonsumtion iallt lägre åldrar (se vidare SkU 1975/76:64 s. 7-11). Enligt utskottets meningtalade de alkoholpolitiska skälen fortfarande mycket starkt mot att tillåtaallmän försäljning av mellanöl. anförde med anledning av samma motion ibetänkande 1984/85:1 (s. 23) att erfarenheterna visade ettökande missbruk bland ungdom i allt lägre åldrar. Utskottet fann inte skål attåter utsätta ungdomen för de risker mellanölet kunde medföra. Påföljande år behandlade skatteutskottet på nytt ettyrkande om mellanöl i betänkande SkU 1985/86:1 (s. 20). Utskottet avstyrkteyrkandet med samma motivering. Beskattningoch prispolitik SoU i986/87:2y I två motioner, Sk809 (fp) och Sk814 (fp) yrkande 3,behandlas sambandet mellan konsumentprisindex och priset på alkohol.Motionärerna vill ha ett tillkännagivande om att alkoholvaror inte bör ingå vidframräkning av detta index. I motion Sk350 (c) yrkande 5 yrkas att skatten på alkoholskall höjas så att priset sfiger . Ett stort antal motioner tar vidare upp utformningen avskatten på alkoholdrycker. Det gäller mofionerna Sk807 (m), Sk813 (s), Sk814(fp), Sk818 (m), Sk820 (s), Sk827 (fp) och Sk828 (m). Motionerna syftargenomgående till att styra konsumtionen mot drycker med lägre alkoholhalt. Skatt på alkoholdrycker utgår enligt lagen (1977:306) omdryckesskatt. Skatten på spritdrycker och vin utgår med en grundavgift och enprocentavgift. Grundavgiften för spritdrycker är per liter . för varjehel volymprocent alkohol, dvs. den är relaterad till alkoholstyrkan. Grundavgiftenför starkvin och lättvin är ett fast belopp per liter, . resp. 7 kr.Procentavgiften för spritdrycker utgör och procentavgiften för vin avdetaljhandelspriset exkl. mervärdeskatt. Skatten på öl och läskedrycker utgårmed ett fast belopp per liter som är för lättöl, 2:20 kr.för öl klass II,. för starköl,för kolsyrad läskedryck och för annan läskedryck. Den senasteskattehöjningen trädde i kraft . Prisförändringar på alkohol sker - förutom när skattenhöjs - när Systembolaget finner anledning att justera priserna på grund avändrade kostnader. den 2 december 1984den harpriserna höjts med i genomsnitt . Konsumentprisindex har under samma tidsfigit . Den största prisökningen har varit på vin. Lättvin totaltökade varvid dock vissa dyrare viner (bordeauxi , rhenvin,m.m.) steg betydligt mer. Den stora gruppen s.k. övrigalättviner-83,av försäljningsvolymen-steg . Starkvin ökade med 5,. (Uppgifter lämnade av Systembolaget vidutskottets hearing.) Konsumentprisindex beräknas av () enligt principer som har fastställts av och regeringen. Indexetär avsett att mäta prisutvecklingen för hela den privata inhemska konsumtionen.Målsättningen är att alla delar av den privata konsumtionen skall vararepresenterade i konsumentprisindex. ligger vissa mindreområden, framför allt på tjänsteområdet, utanför beräkningarna. Det gäller t.ex. sådant som bank- och försäkringstjänster, juridiska och kamerala tjänsteroch resebyråtjänster. Arbete pågår för att även dessa delar skall inkluderas. Praktiskt tillgår indexberäkningarna så att priser mätsför ett urval av ca 340 s. k. representantvarpr och tjänster. Hur mycket alkoholdrycker påver- . kar indexvarierar något . Det s. k. vägningstalet för SoU1986/87:2y försäljning av alkoholhaltiga drycker utgör . Konsumentprisindex används bl. a. vid framräknande avbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. I de riktlinjer för alkoholpolifiken som antogs avriksdagen 1977 ingår att priset på alkohol skall utnyttjas som ett instrumentför att nedbringa konsumtionen och att försäljningen skall ske i kontrolleradeformer. anförde i yttrande SoU 1982/83:7y följandebeträffande prisinstrumentet som medel att sänka konsumtionen (s. 4): Utskottet vill därvid också framhålla betydelsen av attaktivt utnyttja prisinstrumentet för att tvinga tillbaka konsumtionen. Attpriset på alkoholdrycker följer den allmänna prisutvecklingen är ett minimum.Det kan övervägas om inte prisnivån bör ligga högre. Detta måste å andra sidanvägas mot de effekter som en alltför hög prisnivå kan få för hemframställningav alkohol m. m. Alkoholpolitiska överväganden bör sålunda vara styrande förprissättningen. behandlade i betänkande SkU 1984/85:1 enmotion motsvarande Sk815 (fp) yrkande 3 om sambandet mellan alkoholprisernaoch konsumentprisindex. Utskottet anförde därvid följande (s. 20): I yrkande 4 i nyssnämnda motion tas upp en annan avriksdagen tidigare behandlad fråga, nämligen sambandet mellankonsumentprisindex (KPI) och alkoholbeskattningen. Utskottet har vid sintidigare behandling av motsvarande yrkanden framhållit att det saknas anledningatt befara att alkoholpriserna mera bestående skall ligga under KPI. Det ärenligt utskottets mening angeläget att understryka vikten av att alkoholbeskattningenändras i sådan takt att alkoholpriserna inte ligger efter KPI-utvecklingen.Utskottet finner inte skäl att tillstyrka yrkande 4 i motion 2100 i den månyrkandet inte är tillgodosett genom vad utskottet här uttalat. I betänkandet SkU 1984/85:12, i samband med att skatten påalkohol höjdes, hänvisade skatteutskottet till sitt tidigare yttrande samtanförde att uttalandet om vikten av att beskattningen ändras i sådan takt attpriserna inte ligger efter utvecklingen av konsumentprisindex skall ses som ettminimikrav och inte mnebär något hinder mot högre höjningar.