yttr · GA05SoU3 · 1986-12-31 00:00:00 — 1986/87:3 y om vissa åtgärder m.m. efter har berett socialutskottet tillfälle attyttra sig över vissa med anledning av proposition 1986/87:18 om vissa åtgärderm. m. efter väckta motioner, nämligen motion 1986/87:N105 avLars m. fl. (vpk), såvitt avser yrkande 2, motion 1986/87:N114 av GunnarBjörk i och (båda c), såvitt avser yrkandena 3, 8 och 9samt motion 1986/87:N115 av och (båda c), såvittavser yrkande 7. Motionerna berör i de delar som remitterats frågor omhälsoundersökning, lagerhållning av jodtabletter och om en utvärdering averfarenheterna från hälso- och sjukvård samt barnomsorg. I motion I986/87:N105 (vpk) yrkande2 hemställs attriksdagen hos regeringen begär förslag till att en hälsoundersökning erbjudsbefolkningen i de områden som värst drabbats av nedfallet från Tjernobyl.Motionärerna anför att i avvaktan på avvecklingen allt måste göras för attverkningarna av Tjernobylkatastrofen mildras så långt det är möjligt och att enärlig och öppen redovisning av deras effekter fortlöpande ges tillbefolkningen. Ingen mörkläggning, inga försök att framställa situationen sombättre än vad den är och inga "åtgärdsbalanser" där andra intressenån människornas hälsa och välbefinnande både fysiskt och psykiskt medräknas kanenligt motionärerna tolereras. Som en följd av denna omsorg om människorna börenligt, motionärernas uppfattning hälsoundersökningar erbjudas alla i de värstdrabbade områdena. I motion 1986/87:NI14 (c) yrkande 3 hemställs attriksdagen beslutar att frivillig undersökning skall erbjudas personer som kanha drabbats av radioaktivitet. I samma motion yrkande 8 hemställs vidare attriksdagen ger regeringen i uppdrag att utvärdera erfarenheterna från hälso- ochsjukvård samt barnomsorg. Motionärerna framhåller att vilt och fisk iGästrikland och har visat sig innehålla höga halter av radioaktivtcesium. Vid en mätning av lantbrukare som utförts av SSI har enligtmotionärerna en person haft en aktivitet som uppgått till 12 000 bq. Enligtmotionärerna bör frivillig mätning av fler ostkustbor ske. Motionärerna anseratt med sitt ansvar för krigssjukvård borde om den fungeraträtt redan ha varit på plats med en rullande undersökning. 1 1986/87.12 saml. inte skett, ochsocialstyrelsen har enligt motionärerna inte löst sin uppgift. SoU1986/87:3 y Motionärerna citerar vidare förvaltningsutskottet vid landsfinget iGävleborgs län som yttrat bl. a. att inom hälso- och sjukvården harsamordningen och den övergripande planeringen varit bristfällig. Imofion N114 (c) hemställs slutligen, såvitt här,är i fråga, att riksdagenbeslutar att lagerhållning av jodtabletter skall ske i , yrkande9. Imotion I986/87:N115 (c) yrkande 7 anförs att om något skulle hända vid vårakärnkraftverk finns ingen fidsmarginal vad gäller distribution av jodtabletterfrån centrala lager, varför ett förråd av jodtabletter bör finnas i varje kommun.Motionärerna hemställer att som sin mening ger regeringen detta tillkänna. Reaktorolyckani Tjernobyl i inträffade i år.Lättflyktiga radioaktiva klyvningsprodukter förångades och fördes av vindarnapå hög höjd mot och . Regn orsakade ett kraffigt nedfall som komatt drabba framför allt ett område från upp över ochGävleborgs län samt vidare mot . Tämligen små mängderradioaktiva produkter kom på grund av regnet att bli kvar i andningsluften.Däremot förorenades stora markområden av det radioakfiva regnet. Denradioaktiva föroreningen utanför gränser upptäcktes inte förränpå , när mätinstrument vid det svenska kärnkraftverket iForsmark visade förhöjda strålnivåer. Denjoniserande strålningen från radioaktiva ämnen består huvudsakligen av beta-och gammastrålning. Tunga radioaktiva atomer, t. ex. av uran eller plutonium,avger också alfasfrålning. Strålningen från radioaktiva ämnen kallasjoniserande på grund av sin förmåga att jonisera atomer i den materia somstrålningen genomtränger. Jonisätionen innebär att elektroner rycks loss frånatomer eller molekyler så att dessa är elektriskt neutrala. Ikroppsvävnader har alfa- och betastrålning mycket kort räckvidd. Föralfastrålning rör det sig om rhindre än en tiondels millimeter och förbetastrålning om till . Gammastrålning däremotförmår till en del tränga igenom en människokropp. Stråldosär beteckningen för den strålenergi per kilo kroppsvikt en människa tar emotvid bestrålning. Stråldosen, den absorberade dosen, mäts i enheten joule perkilogram. används dock ett särskilt namn, gray (Gy). I strålskyddssammanhanganvänds vid låga doser enheten 5/>verr (Sv). Med denna enhet angesdosekvivalenten, som schematiskt anses ge samma biologiska verkan oavsett typenav strålning. Den absorberade dosen har då multiplicerats med enkvalitetsfaktor för att jämställa de olika strålningstyperna. En Sv är enmycket stor enhet varför man vanligen uttrycker låga stråldoser i millisievert,mSv. Stråldoserna indelas i höga doser, omkring 500 mSv eller mera,mellandoser, 50-500 mSv, och låga doser, mindre än 50 mSv. Aktiviteteni ett radioaktivt ämne mäts i becquerel, Bq. Om aktiviteten i ett ämne är 1 Bqinnebär det att en atom faller sönder och då utsänder strålning. Med bakgrundsstrålning avses all joniserande strålning somvi normalt är SoU 1986/87:3 y utsatta för. En del bakgrundsstrålning ärnaturlig, därtill kommer strålning som är en följd av människans egnaförehavanden. Den normala bakgrundsstrålningen uppgår till i genomsnitt5 mSv med stora individuella variationer. Den kosmiska strålningen (frånvärldsrymden och solen) ger oss en årlig stråldos av ca 0,3 mSv. Strålningenfrån marken ger oss en årlig stråldos av ca 0,5 mSv. Bestrålning till följd avradioaktiva ämnen som finns inne i kroppen kallas intern bestrålning och ger engenomsnittlig årlig stråldos av ca 0,2 mSv. Den genomsnittliga stråldosen frånradon i hus, som också är en intern bestrålning, uppgår till 3,0 mSv. Dosenfrån medicinskt använd strålning uppgår till 0,6 mSv. Andra konstgjordakällor,,t. ex. radioaktiva ämnen som används inom industrin, nedfall frånkärnvapenproven i atmosfären och utsläpp från kärnkraftverk i normal drift, geross ett årligt dostillskott av ca 0,1 mSv. Det genomsnittliga tillskottet efter Tjernobylolyckanberäknas uppgå fill ca 0,3 mSv, livsmedlen inräknade. Den extra strålningsdosen i de värst drabbade områdena iSverige beräknas av SSI komma att uppgå till högst 5 mSv ochdosen till högst 40 mSv. Markbeläggningen efter har medfört attvissa livsmedel har varit eller kommer att vara radioaktivt förorenade. För attbegränsa dosfillskottet genom livsmedel har en åtgärdsnivå rekommenderats sominnebär att stråldosen från livsmedel bör hållas under 1 mSv i genomsnitt perår, utslaget på en längre följd av år. Dostillskottet från livsmedel bör intenågot år överstiga 5 mSv. Beträffande dostillskottet genom livsmedel gäller att ettdagligt kostintag av cesium-137 ger en årlig dos på ca 1 mSv, om manockså räknar in andra radioaktiva ämnen. Skador till följd av Strålning Vid stråldoser som understiger 100 mSv och som erhålls påen gång är sannolikheten för en given cell att dödas av strålningen obetydligoch andelen dödade celler alltför liten för att märkas. Många celler dörnormalt av olika orsaker, och kroppen kan i stor utsträckning reparera denomärkliga skadan. Det senare innebär att större stråldoser kan fördras utanmärkbar skada om de fördelas . Vid helkroppsbestrålning där den akuta stråldosenöverstiger 1 Gy börjar andelen dödade celler bli så stor att organ och vävnader kan få svårt att fungera och strålskadan blir märkbar. Dessa skador är oundvikliga och blir allvarhgare ju högre stråldosen är. De organ som visar den största strålkäns- ligheten är de som har en hög celldelningsfrekvens. Dit hör de blodbildande organen samt tarmepitelet. Engångsdoser överstigande 2 Gy av gammastrål ning ger en påtaglig risk att den bestrålade kan komma att dö av skador på de blodbildande organen. Vid lägre doser än 2 Gy är bestrålningen endast i undantagsfall livshotande. Antalet livsviktiga blodkroppar minskar till ett minimum vid 2 Gy och vid högre doser. Den kritiska perioden efter en helkroppsbestrålning inträffar således - 1' 1986/87.12 saml. efterbestrålningen, när kroppens motståndskraft mot infektioner är som SoU1986/87:3 y mest nedsatt genom blodkroppsförlusten. Behandlingen är då framförallt vila från påfrestningar och skydd mot infektioner. Den som överlever tvåmånader efter en helkroppsbestrålning har goda utsikter att klara sig. Lokala stråldoser i huden kan ge hudrodnad och sår närtillräckligt många celler dödats. Inte heller i detta fall blir skadan märkbarförrän . Tröskelvärdet för hudrodnad är mellan 4 och 8 Gyberoende av strålningens kvalitet. En lokal stråldos på ca 3 Gy kan leda tilltillfälligt håravfall. Vid stråldoser över 10 Gy i huden finns.risk förblåsbildning och om stråldosen överstiger 10 Gy sår som är svårläkta. Vid helkroppsbestrålning där stråldosen understiger 100mSv finns inga bevis för att oundvikliga skador uppstår. Man räknar emellertidmed att stråldosen kan leda till en liten ökning av antalet slumpmässiga fallav cancer och ärftliga skador. Man vet inte om det finns något tröskelvärde förstråldosen under vilket ingen sådan skada kan uppstå, varför man utgår från attvarje dostillskott kan öka risken för skada.- avlider knappt 20 000 människor i pågrund av cancer. Det anses att 800 till 1 500 av dessa cancerfall befingas avjoniserande strålning. Radonet ger det största dosbidraget. Det ytterligareantal cancerdödsfall som kan fillkomma fill följd av haruppskattats till ett par hundra, de flesta . Vidare torde som nämndes ovan ärftliga skador kunnauppstå. Detta sker genom att strålningen kan påverka könscellerna. Riskenbedöms vara mindre än risken för cancer på grund av nedfallet. Allvarliga fosterskador kan uppstå vid höga stråldoser,och stråldoser över 100 mSv brukar betraktas som én klar abortindikation. Området mellan 10 och 100 mSv anses vara ett "grått" område där strålrisken är en avflera faktorer vid bedömningen av lämpligheten av abort. Vid stråldoser under 10 mSv , dvs. 8:e-15:e havandeskapsveckan, anses risken för mental efterblivenhet ökad . Den normala risken att föda ett allvarligt handikappat barn anses vara av samtliga födslar. En stråldos på 10. mSv skulle alltså kunna öka den risken från till , . Efter reaktorolyckan i Tjernobyl har vissa mindrehälsoundersökningar gjorts i de drabbade regionerna. a. gjordes vid Gävlelasarett i anslutning till olyckan en upptagningsundersökning av jod isköldkörteln. Omkring 200 personer undersöktes, däribland ca 100 barn ochvidare vuxna med utomhusarbete. I gruppen fann man ett tiotal personer medmätbar påverkan. Aktiviteten i sköldkörteln översteg aldrig varför ingavidare kontroller bedömdes meningsfulla. Som jämförelse kan nämnas attaktiviteten vid s. k. scintigram - undersökning av sköldkörteln med hjälp avradioakfivt jod - uppgår fill 1 000 . Helkroppsmätningar med avseende på aktiviteten cesium harutförts bl. a. av SSI. Man har därvid observerat fall där aktiviteten cesium imuskelvävnaden uppgått till 12 . Från SSI upplyses att om aktivitetencesium i en vuxen under är ca 16 motsvarar detta ettdostillskott av 1 mSv. Den normala aktiviteten i muskelvävnaden av framför alltkalium beräknas till per kilo kroppsvikt. Ett stort antal forskningsprojekt har påbörjats ellerkommer att påbörjas SoU 1986/87:3 y som en följd av den radioaktivaföroreningen efter Tjernobyl. Några av dessa undersökningar avser mätning avupptag av framför allt radioaktivt cesium i människa. Statsrådet besvarade treinterpellationer om åtgärder med anledning av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl.Statsrådet anförde därvid att de trots allt mycket låga stråldoser som även demest drabbade delarna av landet utsatts för till följd av intehar medfört någon risk för akuta strålskador. Statsrådet upplyste vidare att enpromemoria från SSI med information till vårdpersonal om olyckan i-maj månaddistribuerats till samtliga vårdcentraler. och har efteren noggrann värdering, av insamlade fakta funnit att det inte föreligger någraskäl att genomföra allmänna hälsokontroller i vissa delar av landet medhänvisning till det radioaktiva nedfallet. Fortlöpande mätningar sker i ,, och . Eftersom cesium 137 har en biologiskhalveringsfid av för vuxna bör mätningarna omfatta en period avminst . Avsikten är enligt statsrådet att mätningsresultaten skall sammanställasoch utvärderas . Länsstyrelserna svarar för de i lagen (1960:331) omskyddsåtgärder vid olyckor i atomanläggningar m.m. (atomskyddslagen)föreskrivna beredskapsåtgärderna utanför kärnkraftsanläggningarna. a. länsstyrelserna att besluta om vistelse inomhus, utdelning avjodtabletter och evakuering. Kärnkraftverken i , Forsmark, ochSimpevarp omges av en inre beredskapszon och en zon för strålskyddsmätning. Deninre strålskyddszonen skall ha en radie om från kärnkraftverket. Beredskapsplaneringenär särskilt inriktad på åtgärder inom den inre beredskapszonen - bl. a.alarmering, information till allmänheten, utdelning av jodtabletter, utrymningoch strålningsmätning. Enligt beredskapsplaneringen ingår bl. a. att tillsamtliga innevånare i den inre beredskapszonen kring ett kärnkraftverk utdelaen enhet jodtabletter per person. Inom de fyra kärnkraftslänen har sammanlagt120 000 enheter jodtabletter delats ut. En enhet utgör en tablettkartamed 10 tabletter. Varje tablett innehåller kaliumjodid. Dessutom har iden yttre zonen runt kärnkraftverken lagts upp lager med 400 000 enheterjodtabletter. Jodtabletter är en registrerad farmaceutisk specialitet. har i uppdrag att upphandla jodtabletterför distribution och)agerhållning. har därvid utnyttjat debefintliga förråd för läkemedel som finns, nämligen i anslutning till apotek.Förutom den nu föreskrivna lagerhållningen har apoteken även haft ett egetlager jodtabletter till försäljning. I proposition 1986/87:18 informeras om att SSI i skrivelseden lämnat förslag till beredskapsförbättrande åtgärder. I skrivelsen behandlas även frågan om hur jodtablettberedskapen ytterligare kan förbätt- - Förberedskap mot kärnkraftsolyckor i utlandet föreslås en ökning ske av SoU1986/87:3 y detbefintliga beredskapslagret av jodtabletter så att sådana med kort varsel kan distribuerastill berörda delar av landet. får iuppdrag att tillsammans med SSI utreda frågan. propositionen(s. 41) att hon avser att återkomma till regeringen i a. detta utredningsuppdrag. Som central myndighet i hälso- och sjukvårdsfrågor harsocialstyrelsen ett ansvar att fillse att relevant information om radioaktivstrålning och hälsoeffekter förmedlas till landstingen på regional nivå ochtill miljö- och hälsoskyddsnämnderna på lokal nivå samt till den personal somarbetar inom hälso- och sjukvården och hälsoskyddet. För att denna uppgiftskall kunna fullgöras är socialstyrlsen själv beroende av grundläggande ochaktuell informafion, främst från SSI. närmast efterTjernobylolyckan informerade efter samarbete med SSI bl. a.samtliga vårdcentraler och landstingens samhällsmedicinska enheter. Iinformationen redovisades bl. a. att intag av jodtabletter inte var befogat ochatt inga risker ansågs föreligga för små barn och gravida kvinnor. har med anledning av erfarenheterna efterolyckan beslutat att en intern översyn av styrelsens katastrofberedskap skallgöras. i Tjernobyl var en katastrof förSovjetunionen och fick återverkningar även i stora delar av . Sverigedrabbades av radioaktivt nedfall i en utsträckning som inte var förutsedd. Destråldoser som uppmättes även i de mest drabbade områdena var trots detta låga.Olyckan har därför för del inte inneburit omedelbara risker förmänniskors liv och hälsa. Att en olycka som inträffade långt borta från vårt landkunde medföra radioaktiv nedsmutsning av mark och därigenom också livsmedel iSverige har emellertid visat på föga uppmärksammade hälsorisker.Åtgärder måste nu vidtas både för att förebygga uppkomsten av långsiktigaskador, t. ex. genom kostrekommendationer, och för att förbättra beredskapeninför liknande olyckor . Erfarenheterna från , varseffekter ändå bara drabbat i begränsad omfattning, har gett viktigkunskap om de brister som funnits i skyddet mot skaderisker av detta slag. Beträffande frågan om hälsoundersökningar till följd avolyckan i Tjernobyl gör utskottet följande bedömning. Akuta strålskador har som ovan framgått inte inträffat iSverige som följd av olyckan och någon risk för sådana har på grund av de låga strålnivåerna heller aldrig förelegat. När det gäller risken för skador på råder osäkerhet, eftersom man inte vet om strålnivåer under 100 mSv leder till skador hos människor. Eftersom säkra uppgifter saknas har man valt att utgå från att varje dostillskott av strålning ökar risken för de långsiktiga skador man vet orsakas av höga stråldoser, nämligen cancer och genetiska skador. Det antal cancerdödsfall som kan uppkomma i till följd av har med denna utgångspunkt uppskattats till ett par i hundra,varav de flesta . Risken för att ärftliga skadorskall uppstå bedöms vara mindre än risken för cancer. SoU 1986/87:3 y SSI och har prövat frågan om det finnsanledning att rekommendera hälsoundersökningar för några grupper människor pågrund av olyckan i Tjernobyl men inte funnit några skäl för en sådanrekommenda-fion. Utskottet konstaterar för sin del att de skador påmänniskor som möjligen kan uppstå som en följd av inte är avden arten att de kan spåras eller förebyggas genom hälsoundersökningar, i vartfall inte inom överskådlig tid. Att genomföra hälsoundersökningar av andra skälän att spåra skador, t. ex. för att lugna oroade människor, är enligtutskottets uppfattning inadekvat och i detta fall t. o. m. olämpligt, genom attundersökningarna i sig kan ge underlag för ytterligare oro. Utskottetavstyrker därför motionerna N105 (vpk) yrkande 2 och NI 14 (c) yrkande 3.Utskottets ställningstagande innebär givetvis inte att hälso- öch sjukvårdenfår underlåta att ta människors rädsla på allvar. Det är av stor vikt att t.ex. personalen på vårdcentralerna har och kan förmedla korrekt kunskap omeffekterna i av . De människor som vänder sig tillhälso- och sjukvården måste kunna få svar på sina frågor, relevanta kostrådsamt psykologiskt stöd när så erfordras. När det gäller en utvärdering av erfarenheterna frånhälso- och sjukvård m.m. vill utskottet erinra om att statenskärnkraftsinspektion (SKI) och SSI beslutat att undersöka hur beredskapenoch verksamheten i övrigt med anledning av har fungerat inommyndigheternas ansvarsområden. Då beredskapen mot kärnkraftsolyckor äruppbyggd på central, regional och nivå omfattar utredningen ävenverksamhet hos centrala myndigheter som t. ex. socialstyrelsen.Utredningsmannen har avlämnat delrapporten efter Tjernobyl,vari bl. a. behandlas åtgärder efter olyckan samt denfortsatta beredskapsplaneringen och uppföljningen inom styrelsensansvarsområde. har med anledning av erfarenheterna efterolyckan beslutat att en intern översyn av styrelsens katastrofberedskap skallgöras. En utvärdering av bl. a. verksamhet medanledning av pågår således redan och hardessutom själv påbörjat en intern översyn. Utskottet anser mot bakgrund häravatt önskemålen i mofion NI 14 (c) yrkande 8 är fillgodosedda. Till de konkreta beredskapsåtgärder som vidtagits ikärnkraftslänen hör att jodtabletter delats ut till beifolkningen inom den s.k. inre beredskapszonen kring kärnkraftverken. finns vidare som skallmöjliggöra att jodtabletter distribueras även till annan befolkning ikärnkraftslänen. SSI har i skrivelse den 15 augusfi om förbättrad beredskapefter kärnkraftsolyckan i Tjernobyl lämnat en rad förslag till hur beredskapenkan förbättras. a. föreslås en ökning ske av det befintligaberedskapslagret av jodtabletter så att sådana med kort varsel kan distribuerasfill berörda delar av landet. SSI föreslår att får i uppdragatt i samråd med institutet studera möjligheterna att samordna befinfiigaberedskapslager med apotekens försäljningslager och att undanta jodtabletternafrån kravet på hållbarhets- märkning.Statsrådet har i proposifionen upplyst att hon avser att inom SoU1986/87:3 y kort återkomma till regeringen i fråga om utredningsuppdraget. Utskottet anser med hänsyn till det anförda inte att någotinitiativ av är påkallat i denna fråga. Utskottet avstyrker därförmotionerna N114 (c) yrkande 9 och N115 (c) yrkande 7. Närvarande: (), (),(), (), (), (),(), (), (), (vpk), (), (), (),() och (). Hälsoundersökningar på grund av av (), (vpk) och () som anser att den del av utskottets överväganden som börjar med"Utskottet konstaterar" och som slutar ,med "så erfordras"bort ha följande lydelse: Utskottet konstaterar att befolkningen i de värst drabbadeområdena kommer att få ett avsevärt högre dostillskott än vad som gäller förSveriges befolkning i genomsnitt. Insjöfisk och vilt från de värst drabbadeområdena innehåller så hög halt cesium att den del av befolkningen som ätermycket sådan mat samt mycket bär öch svamp från skogen måste begränsa sinkonsumtion och delvis lägga om sina matvanor. Många människor känner osäkerhetinför detta och även stor oro inför det direkta hotet mot hälsan somstrålningen på lång sikt kan medföra. Enligt utskottets mening måste allt görasför att verkningarna av Tjernobylkatastrofen mildras så långt det är möjligt.Utskottet anser därför, i enlighet med vad som yrkas i motionerna N105 (vpk)yrkande 2 och NI 14 (c) yrkande 3, att samhället bör erbjuda de människor i devärst drabbade områdena som så önskar att genomgå hälsoundersökning. av och (båda c) som anser attden del av utskottets överväganden som börjar med "Utskottet anser"och som slutar med "yrkande 7" bort ha följande lydelse: Utskottet ser positivt på att regeringen har för avsiktatt låta utreda vissa frågor i anslutning till beredskapslagringen avjodtabletter. Som fidigare nämndes är beredskapen mot kärnkraftsolyckoruppbyggd på central. regional och kommunalnivå. För de flesta människor är det naturligt att i SoU 1986/87:3 ysamband med en olycka i första hand vända sig fill en myndighet förråd och hjälp. Enligt utskottets uppfattning bör därför utredningen utgå frånatt ett förråd av jodtabletter bör finnas i varje kommun.