yttr · GA05AU3 · 1986-12-31 00:00:00 — Här kan hänvisas till vad utskottet senast anfört ibetänkande AU 1986/87:5 (s. 10-11). .När civilministern poängterar behovet av bättre balans mellan kvinnor och män ide statliga styrelserna för att styrelserna skall ges bättre möjligheter attfullgöra de uppgifter regeringen lägger på dem så är det ett synsätt som liggerväl i linje med de intentioner som utskottet i nyssnämnda och tidigaresammanhang har givit uttryck åt. Vadsedan beträffar yrkandet i motion om tillkännagivande till regeringen ombl. a. direkta föreskrifter för nomineringsförfarandet bör upplysas att motionsyrkandenmed likartad inriktning väckts under den allmänna motionstiden ochhänvisats till arbetsmarknadsutskottet. Det är utskottets avsikt att behandladessa yrkanden och vad civilministern anfört om jämställdhet istatsförvaltningen i bilagan Gemensamma frågor ull årets budgetproposifion iett fill planerat betänkande om jämställdhetsfrågor. Då det syneslämpligt att de aktuella mofionsyrkandena om åtgärder för en ökadkvinnorepresentation i statliga organ bereds i ett sammanhang, föreslås attyrkande 8 i motion överiämnas till arbetsmarknadsutskottet förbehandling. Närvarande; (), (), (), AU 1986/87: 3y AlfWerinerfors (m), (), (), (), (), i (c), (),(m), (), (), ()och (vpk). Chefsförsörjning: Allmänna riktlinjer Lars-OveHagberg (vpk) anser att den del av utskottets yttrande som på s. 2 börjar med"Den nu" och på s. 3 slutar med "kunna godkännas" bort haföljande lydelse: Civilministernhar i propositionen sökt belysa de mångskiftande krav som följer av denstatliga chefsrollen. Vad han anfört ger emellertid, såsom påtalas i motion1986/87;, anledning att varna för att man i den statliga förvaltningen ochi affärsverken kopierar de modeller som dominerar i privataföretag, med den övertro som där råder på den "starke" chefensförmåga att leda utvecklingen i önskad riktning. Detfö eslås från regeringens sida en rad åtgärder ägnade att öka rörlighetenbland chefer - kortare förordnandeperioder, förflyttning till annan tjänst,även tvångsvis om så erfordras, pensionering etc. Man kan medmotionärerna ifrågasätta om inte sådana åtgärder kommer att främja enrekrytering av ledningspersonal som är mer inriktad på kortsiktigaförbättringar av effektiviteten än på en långsiktig, fördjupad utveckling avden statliga verksamheten. Dessutombör betonas vikten av att chefer i offentlig verksamhet följer en demokratiskledningsfilosofi. Detta har flera viktiga aspekter. Chefen bör aktivt samarbetamed lekmannastyrelsen och tillgodogöra sig dess politiska erfarenhet iverksamheten. Chefen bör också ha inriktningen att mobilisera verkets anställdatill initiativ och delgivande av erfarenheter. Chefen bör därjämte kunnastimulera till medvetande om verksamhetens mål och"public-service"-uppgift. Arbetsmarknadsutskottethemställer att föreslår att - med tillstyrkanav motion 1986/87:Kl 12 yrkande 6 och med anledning av de i propositionenföreslagna allmänna riktlinjerna för förnyelsen av den statliga förvaltningensåvitt avser avsnittet om chefsförsörjning - som sin mening ge regeringen tillkänna vad ovan anförts om chefsfunktion och ledningsfilosofi. Chefsförsörjning: Förflyttning och entledigande av verkschefer AlfWennerfors, och (alla m) anser delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 4 börjar med "Den nya"och på s. 5 slutar med "denna del" bort ha följande lydelse: Inledningsvisvill utskottet i likhet med moderata samlingspartiet under stryka vikten av att utnämningar av verkschefer inte politiseras. Det har märkts klara tendenser till en sådan politisering. erinras om att även vidutnämningar fill högre tjänster skall kraven i 11 AU 1986/87: 3y kap. 9 §regeringsformen uppfyllas, dvs. avseende skall endast fästas vid sakligagrunder, såsom förtjänst och skicklighet. Ipropositionen läggs fram förslag till ändring i lagen (1976:600) om offentliganställning varigenom det skall bli möjligt att förflytta en verkschef tillannan tjänst. Den föreslagna bestämmelsen, 7 kap. 10 §, är emellertid förallmänt utformad och lämnar, såsom anförs i motion 1986/ 87: , utrymme förgodtyckliga beslut. Därmed öppnas vägen för informella påtryckningar motmyndighetschefer. Vidare bör en tillförlifiig metod utvecklas för attobjektivt fastställa att det föreligger ett förhållande som gör chefensförflyttning nödvändig med hänsyn till myndighetens bästa. Denaktuella lagtexten måste garantera att ett beslut om förflyttning grundar sigpå objektivt godtagbara skäl. I likhet med moderata samlingspartiet anserutskottet att med avslag på propositionen i denna del bör begära ettnytt förslag utformat i enlighet med vad ovan anförts. delsatt den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjar med "Medåberopande" och slutar med "offentlig anställning" bort haföljande lydelse; Utskottetsställningstaganden innebär sammanfattningsvis att det till propositionen fogadeförslaget till ändring i lagen om offentlig anställning bör avslås i vad detavser förflyttningsskyldighet för verkschefer men kan godtas i vad det avserdet föreslagna särskilda entledigandet av chefer för affärsverk.Arbetsmarknadsutskottet har omarbetat regeringens lagförslag med hänsyn härtilloch hemställer att konsfitutionsutskottet föreslår att med bifalltill motion 1986/87:K115 yrkande 7 samt med avslag på proposifionen imotsvarande del dels som sin mening ge regeringen till känna vad ovan anförtsom nytt förslag till lagsfiftning om förflyttningsskyldighet för verkschefer,dels anta följande förslag till lag om ändring i lagen (1976:600) om offentliganställning. Lag om ändring i lagen (1976:600) om offentlig anställning Häi"igenom föreskrivs i fråga om lagen(1976:600) om offentlig anställning' dels att nuvarande 7 kap.9-11 §§ skall betecknas 7 kap. 10-12 §§, delsatt 15 kap. 1 och 2 §§, 16 kap. 2 § samt 17 kap. 1 och 3 §§ skall ha följandelydelse, delsatt det i lagen skall införas én ny paragraf, 7 kap. 9 §, av följande lydelse. AU1986/87: 3y 7 kap. 9 § Är chefen för ett statligt affärsverk förordnadför bestämd tid, får han skiljas från sin tjänst före utgången av ,om det. är-nödvändigt av hänsyn till verkets bästa. Frågaom anställnings upphörande som avses i 7 kap. 2-4, 9 eller 10 § prövas av denmyndighet som tillsätter tjänsten, om inte annat följer av 5 § nedan eller avföreskrift eller särskilt beslut som regeringen meddelar. Frågaom anställnings upphörande enligt 7 kap. 5 eller 7 § prövas av regeringen, ominte annat följer av 5 § nedan. Närmare föreskrifter meddelas av regeringen. Frågaom anställnings upphörande som avses i 7 kap. 2-4, 10 eller /7.§ prövas av denmyndighet som tillsätter tjänsten, om inte annat följer av 5 § nedan eller avföreskrift eller särskilt beslut som regeringen meddelar. Frågaom anställnings upphörande enligt 7 kap. 5, 7 eller 9 § prövas av regeringen,om inte annat följer av 5 § nedan. Närmare föreskrifter meddelas av regeringen. Frägaom förflyttning enligt 7 kap. 8 § prövas av regeringen. Fråga om förflyttning tilltjänst som tillsättes av samma myndighet som har anställt arbetstagare prövasdock av myndigheten. Frågaom förflyttning enligt 7 kap. 8 § till en tjänst som tillsätts av den myndighetsom har anställt arbetstagaren prövas av den myndigheten. Fråga omförflyttning till någon annan tjänst prövas av regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer. Villarbetstagare söka ändring i beslut enligt 7 kap. 3-5 eller 8 §, 10 kap. 1 §, 11kap. 1 eller 2 § eller 13 arbetstagare söka ändring i beslut enligt 7 kap. 3-5 eller 8-9§, 10 kap. 1§,11 kap. 1 eller 2 § Lagen omtryckt 1986:430. kap. 2 § andra stycket, skall han väcka talan inom fyraveckor från den dag då han fick ta del av beslutet. eller 13 kap. 2 § andra stycket, skall han väcka talaninom från den dag då han fick ta del av beslutet. AU 1986/87: 3y Beslut om anställnings upphörande enligt 7 kap. 4 eller 5§, om förflyttning enligt 7 kap. 8 §, om löneavdrag som disciplinpåföljdenligt 10 kap. 1 § eller orn avskedande enligt 11 kap. får ej verkställas,förrän beslutet har prövats slufiigt efter talan som avses i 16 kap. 2 § ellerrätten till sådan talan har förlorats. Detsamma gäller beslut om avgångsskyldighetenligt 7 kap. 3 §, om ej annat följer av 2 §. Beslut om anställnings upphörande enligt 7 kap. 4 eller 5§, om förflyttning enligt 7 kap. 8 §, om löneavdrag som disciplinpåföljdenligt 10 kap. 1 § eller om avskedande enligt 11 kap. får irite verkställas,förrän beslutet har prövats slutligt efter talan som avses i 16 kap. 2 § ellerrätten till sådan talan har förlorats. Detsamma gäller beslut om avgångsskyldighetenligt 7 kap. 3 § om inte annat följer av 2 §. Beslut om avstängning enligt 13 kap. I eller 2 § haromedelbar verkan. I tvist om sådan avstängning äger domstolen dock för tidenintill dess lagakraflägande dom eller beslut föreligger förordna, att beslutadavstängning skaU vara hävd. Beslut om skiljande från tjänst enligt 7 kap. 9 § eller omavstängning enligt 13 kap. 1 eller 2 § gäller . I tvist om sådana beslut som avsesi första stycket får domstolen dock för tiden intill dess lagakraflägande domeller beslut föreligger bestämma, att beslutet tills vidare inte skall gälla. Denna lagträder i kraft . Den nya föreskriften i 7 kap. 9 § får dock tillämpasendast i fråga om sådana förordnanden som börjar löpa efter ikraftträdandet. Ledningsfunktionerna inom affärsverk och bolag (vpk) anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 7 börjar med "Det föreliggande" och på s. 8 slutarmed "avstyrks" bort ha följande.lydelse; Liksom korninunisterna anserarbetsmarknadsutskottet att man inte bör ge affärsverksstyrelserna rätt attutse chefer eller chefer rätt att utse chefer närmast under sig. Som JO hävdari detta ärende är det regeringen som måste ta ansvar för utnämningen avtopptjänstemän. Principen bör gälla för hela statsförvaltningen.Självständighet och ansvar hos denkategori högre tjänstemän det här gäller gynnas bäst av att deras AU1986/87: 3y utnämning inte är resultatet av verkschefens personligahandplockning. Vad ovan med tillstyrkan av motion 1986/87:K112 yrkande 9anförts om tillsättning av vissa chefstjänster bör genom ett tillkännagivandefrån sida delges regeringen. Personalföreträdare i myndigheternas styrelser (), (), (), (), i (c), () och () anför; Vid behandlingen av frågan om personalföreträdare i myndigheternasstyrelser hänvisas i texten till att regeringens förslag innebär att man på denstatliga sidan ansluter till den ordning som införts på den kommunala sidan mednärvaro- och yttranderätt för de anställda vid de kommunala nämndernassammanträden. Vi vill därför erinra om att närvaro- och yttranderätten på denkommunala sidan avvisats av moderata samlingspartiet, ochcenterpartiet. Den särlösning som härigenom medgavs den berörda personalenmåste enligt vår mening anses strida mot grunderna för den kommunalademokratin och mot principen om lika inflytandemöjligheter för allaröstberättigade medborgare. Vår gemensamma ståndpunkt i denna fråga har närmareutformats i en reservation till betänkande KU1985/86:3. De invändningar som där gjorts gäller principiellt sett även den nuföreslagna närvaro- och yttranderätten för personalföreträdare i statligastyrelser. Vi har emellertid inte motsatt oss det föreligganderegeringsförslaget med hänsyn till att detta innebär att de statsanställdasnuvarande vidsträckta rätt att delta i själva beslutsfattandet i styrelsernakommer att upphöra. Detta är i sig en från demokratisk synpunkt. Vihänvisar vidare till att vi (AU 1986/87:8 reservation 19)gemensamt krävt ett utredningsarbete om medbestämmandet inom den offentliga sektornoch gränsdragningen mot den politiska demokratin. Vi har förutsatt att destatsanställdas förhandlingsrätt och övriga inflytandemöjligheter kommer attnärmare granskas i ett sådant utredningsarbete. (vpk) anför; I proposifionen sägs att lönerna för chefer bör bestämmasav verksam hetsintresset och anpassas såväl till marknadsförhållandena som till kra ven på kompetens och prestationsförmåga. Det är tankegångar som fanns redan i proposition 1984/85:219 om den statliga personalpolitiken. Från vpk:s sida erinrade vi i det sammanhanget om att lönerna på den statliga sidan har byggt på två principer; Lika lön för lika arbete och samma lön för likvärdigt arbete oavsett bostadsort. Ett utflöde av dessa principer är att 14 lönegapet mellan de mervälavlönade och det breda kollektivet av lågt AU 1986/87: 3y avlönade intefår tillåtas öka. Vi vidhåller i detta sammanhang vår inställning att en brapersonal- och lönepolitik för de statsanställda bör inriktas särskilt på debreda personalgrupperna i låg- och mellanställning. Tryckeri, 1987 15