prot · GA0931 · 1986-12-31 00:00:00 — Enligt information från statens industriverk var deninhemska marknadsandelen för textilindustrin och förbeklädnadsindustrin av den totala tillförseln. Enligt förhandsbesked frånverket kommer i stort sett oförändrade siffror att gälla för . Tekobranschens situation är nu långt stabilare än under1970-talet. Regeringen har dock bedömt fortsatta insatser vara nödvändiga ochföreslog budgetproposition ytterligare åtgärder för tekoindustrinunder en treårsperiod. beslutade i enlighet med regeringens förslag,som bl. a. innebär ett ökat industripolitiskt program för tekoindustrin vidstatens industriverk, satsningar i ett produktionstekniskt centrum för teko iBorås, satsningar på arbetsmarknadsutbildning samt resurser för anskaffning avutrustning för tekoutbildning vid högskolan i . 83 (): Jag tackar även för det här svaret,industriministern, men våra siffror stämmer inte riktigt överens. Jag utgårfrån det beslut som fattade och den målsättning som antogom att vi skulle ha svenska varor på den svenska marknaden. De siffror somindustriministern pekar på är ett beställningsjobb som industriverket har gjortåt industriministern, där man har räknat in inte bara vad den svenskatextilindustrin producerar för den svenska marknaden utan även det som denproducerar för utländska marknader, och det ingick aldrig i målet. Jag skall taoch citera en socialdemokratisk reservafion : "Det måste enligt utskottets mening vara regeringensansvar att ställa utvecklingen i branschen i relation till målet att en andelav eller mer av den totala tillförseln av tekovaror skall utgöras avsvenska varor -." Det är alltså någonting annat, och det är det jag harfrågat om. av tekoprodukterna är således svensktillverkade, inte . Den gången tyckte den socialdemokradska oppositionen att regeringenborde göra någonting. Jag måste i det sammanhanget säga att man harbetydligt större anledning att göra någonting, eftersom svensk tekoindustri harförlorat ytterligare mark. Det är mycket oroande att så är fallet. Min fråga kvarstår: Vad vill regeringen göra för attförbättra situationen? Vad man gör är ju att man talar om en nedtrappning, omen liberalisering av handelsförbindelser osv. Om åtgärder för att vända utvecklingen inom tekoindustrin talar om en negativutveckling. Då hävdar jag att han känner verkligheten dåligt. Jag förstår heltenkelt inte vad menar. Jag vill framhålla att svensktekoindustri under 5 protokoll 1986/87:31 -32 Om åtgärder för att vända utvecklingen inom tekoindustrin 1980-talethar haft en positiv utveckling i jämförelse-med förhållandena under 1970-talet.Textilindustrins produktion har ökat och nedgången i trikå- ochkonfektionsindustriernas produktion har bromsats upp. Vidare har exporten helatiden ökat - såväl inom konfektionsindustrin som inom textilindustrin - ochsysselsättningsläget har stabiliserats. För ett par besökte jag Sjuhäradsbygden.Jag hade då samtal både med företrädare för regionala myndigheter och medföretagens företrädare, liksom med fackliga representanter från företagen. Allavar överens om en sak, nämligen att det nu går bra för svensk tekoindustri. 85 (): Fakta kvarstår trots allt, det finns vissabekymmer. När det gäller,den svenska marknaden förlorar man mark, och det måsteväl ändå bekymra även industriministern. Det bekymrar i varje fall oss somlever och bor i . Jag hoppas att industriministern tar åt sig avdet här och funderar över dessa saker, därför att den här utvecklingen får intefortsätta. Om det nu är så, att industriministern vill ha en annanmålsättning, kan vi naturligtvis diskutera den saken och relatera tillnågonting annat. Men då måste regeringen komma med ett förslag som vi sedan fårbesluta om här i . beslut om att målsättningen skall vara30 % gäller ju fortfarande. Vad jag tar åt mig är en del av äran för deframgångar som vi har haft när det gäller tekoindustrin. Vi har ju lyckatsvända en negativ utveckling till en positiv. Äntligen har svensk tekoindustribörjat tvätta av sig krisstämpeln. På den s. k. tekodagen i , då över 1000 företrädare för svensk tekoindustri hade samlats för att planera förframtiden, slog man fast att tekoindustrin är en framtidsbransch. Därför gördet mig litet bekymrad att vill fortsätta att krisstämplatekobranschen och att göra det svårare för företagen att utveckla dennabransch. Varje gång och andra uttalar sig ochfäller en undergångsdom över svensk teko skräms ju unga människor när detgäller att söka sig till branschen. Det problem som jag mötte under mintekoresa i var just att man hade svårt att finna tillräckligtmed arbetskraft. söker man således arbetskraft till branschen. 87 (): Det är riktigt att detirite skall vara riågori uridergårigsstämriing och att mari irite skall sättariågori krisstämpel på tekoindustrin. Företagen är väldigt måna om att fåbort krisstämpeln. Det försöker man åstadkomma av egen kraft - inte med hjälpav regeririgeri. företagen måste få stöd för att kunna ta sig ur debekymmer som de faktiskt har. Tillgängliga siffror talar ju sitt tydliga språk.Det är bara synd att industriministern inte villerkänna att de siffrorna ärriktiga. Överläggningen var härmed avslutad. 25 §Svar på fråga 1986/87:119 om ändrade regler för utvecklingsfondernasverksamhet har frågat mig om jag är bereddatt lägga fram förslag om ändring i bestämmelserna för utvecklingsfondernasverksamhet, så att inte bara tillverkningsföretag utan även tjänsteproducerandeföretag kan komma i åtnjutande av fondernas finansieringsverksamhet. De regionala utvecklingsfonderna bedriver finansieringsverksamheti huvudsak med medel som har anvisats till fonderna i form av statsbidrag.Verksamheten regleras i förordningen (1982:682) om statlig finansiering genomregional utvecklingsfond. Fonderna kan medverka som finansiärer på olika sätt. S.k.- rörelselån är i regel förknippade nied regelbundna amorteringar och ränta.Lånesäkerheterna är sämre än de som bankerna brukar acceptera. Vidare kanfonderna teckna garantier för lån i bank. Slutligen kan fonderna lämna s;k.utvecklingskapital, där sedvanlig återbetalning kan ersättas med att fonden ifråga får betalt i form av royalty eller annan andel i de framtida intäkternaav det finansierade projektet eller av företagets verksamhet i dess helhet.Avsikten är att fondernas finansiering skall ligga på en hög risknivå men attverksamheten inte skall innehålla några subventionselement. Målgruppen för utvecklingsfondernasfinansieringsverksamhet är begränsad till i huvudsakfillverkande företag. Jag vill dock framhålla att vissa tjänsteföretag ingår i målgruppen. Det gäller företag som tillhandahåller service tillindustrin och företag inom turistnäringen. Även andra typer av företag kan fådel av fondernasfinansiering om det finns särskilda skäl i de enskilda fallen.Så sker också på flera håll. Jag är medveten om att det finns en betydande dynamik imånga små tjänsteföretag och att samhället ibland kan behöva göra speciellainsatser för att ta fill vara dessa företags utvecklingspotential. bereds inom industridepartementet bl. a.statens industriverks anslagsframställning för tiden fr. o. m. budgetåret1987/88.1 samband därmed övervägs vissa frågor om de regionalautvecklingsfondernas framtida verksamhet. Regeringen avser att redovisa sin synpå dessa frågor . Om ändrade regler för 89HUGO HEGELAND (m): Jag tackar industriministern för svaret. Jagkan bl.a. konstatera att beskrivningen av verksamheten i den utsträckning somden redovisades är fullt korrekt - och det hade varit konsdgt annars. Industriministern säger i svaret: "Målgruppen förutveckUngsfondernas finansieringsverksamhet är begränsad fill ihuvudsak fillverkande företag." Det är det som är det paradoxala. Detillverkande företagen i svarar för av den totalasysselsättningen, medan de tjänsteproducerande företagen, både offentliga ochenskilda, svarar för av sysselsättningen och därmed utgör den dominerandeverksamheten. Utvecklingsfondernas verksamhet borde naturligtvis i första handinriktas på Om ändrade regler för tjänsteproducerandeföretag, medan fonden i särskilda fall kan satsa på tillverkande företag. Det är glädjande att industriministern är medveten om dendynamik som små tjänsteproducerande företag representerar och att det även därkan finnas behov av vissa insatser. är just detta ett bra exempel påhur långsamt vi anpassar oss till en snabb utveckling- det tar dd innan viinser att vi egentligen gör tvärtemot vad vi skall göra. Industriministern ger dock löften, när han säger att hanöverväger "vissa frågor om de regionala utvecklingsfondernas framtidaverksamhet" och att regeringen "avser att redovisa sin syn på dessafrågor ". Jag uttrycker då den förhoppningen att regeringenverkligen skall ge prov på nytänkande, med hänsyn till den struktur somSveriges näringsliv har , när det görs distinktioner mellantjänsteproducerande och tillverkande företag. Får jag möjligen tillägga en sak som det intefanns plats att ta upp i svaret, nämligen att utvecklingsfonderna inte barabedriver finansieringsverksamhet utan också olika former av företagsservice -något som jag vet att väl känner till. Det gäller insatser i formav information, rådgivning och utbildning. Målgruppen är inte fullt så preciseradtill vissa branscher som när det gäller själva finansieringsverksamheten. Detär då viktigt att veta att denna service inriktas just mot företag med godautvecklingsmöjligheter, och där finns också tjänstesektorn. Fonderna bedriver alltså en omfattande rådgivnings- ochutbildningsverksamhet för att stimulera nyetablering. De särskildastarta-eget-kurserna har faktiskt omfattat många små företag inomtjänstesektorn. De deltagare som går på kurserna avser att starta nya företaginom olika tjänsteproducerande företag. Fonderna bedriver alltså redan i dagtill viss del den verksamhet som är ute efter. 91 (): Jag tackar statsrådet för kompletteringen, somkan vara angelägen för dem som inte känner till förhållandena så väl. Det äralldeles riktigt att det förekommer rådgivande och informativ verksamhet frånutvecklingsfonderna till samtliga företag, men det är en ringa del och den sombetyder minst för företagen. Jag har också haft kontakt med rader av småföretag, och deklagar just på att stödet till riskfinansiering är konstruerat för att passa detillverkande företagen. Därigenom stimuleras investeringar i lokaler ochmaskiner, förläggning av viss verksamhet dll stödområden osv. Man borde vändapå detta, så att fondernas kapital i långt större utsträckning skulle kunnautnyttjas för de tjänsteproducerande företagen. Överläggningen var härmed avslutad. 26 §Svar på fråga 1986/87:123 om åtgärder mot miljöfarliga utsläpp har frågat mig om regeringenär beredd att vidta åtgärder så att statligt ägda företag på ett bättre sätt änför närvarande uppfyller sitt miljöansvar. Det åligger självfallet , , såväl somandra statligt eller privat ägda företag att uppfylla de utsläppskrav och andrakrav som fastställts i ett tillståndsbeslut enligt miljöskyddslagen. I de falldå det i tillståndsbeslutet inte särskilt angetts vilka skyddsåtgärder somskall vidtas, ankommer det på varje företags styrelse och ledning att självbedöma om det krävs investeringar i reningsutrustning eller andra åtgärder föratt utsläppen inte skall överskrida tillåtna nivåer. Några speciella åtgärder riktade mot de statliga företagenär jag inte beredd att vidta, eftersom skyldigheten att ta hänsyn till miljöngäller samtliga företag oavsett ägarform. Om åtgärder mot miljöfarliga utsläpp 93 (vpk): Jag tackar industriministern för svaret på min fråga. i Domnarvet har haft besvär med stoftutsläpp undermånga år. Det har funnits en koncessionsdom, som man har fått förlängd till den1 . Min fråga innebär om industriministern är beredd att göranågot åt en företagsledning som vägrar investera i det mest effektiva man kanha, nämligen ett rökgasfilter. Ledningen för säger att den inte vill göraden investeringen. Den har försökt komma undan på allt sättunder hänvisning till företagsekonomi. Industriministern säger i svaret att företagsledningenskall rätta sig efter givna normer. Men läget just nu är att den inte uppfyllernormerna. Med en välvillig tolkning av skrivningen i industriministerns svarkan man betrakta svaret som en knäpp på näsan på en ledning som inteuppfyller kraven. Kanske man, av den omskrivning som görs, kan förstå attindustriministern säger till ledningen att den måste göra något. Just nu är detnämligen ett katastrofalt läge. Vad värre är: I brist på investeringar i nyaproduktionsmedel är det nästan företagssabotage att inte investera så att manåtminstone uppfyller kraven vad gäller rening. Annars kan ju företagen hamna iytterligt svåra industripo-lifiska ställningstaganden framöver. Jag kanske inte kan bedöma detrikdgt, men måhända är det bl. a. miljöhänsyn som ligger bakom den ommöbleringsom har skett i - vad vet jag. I vilket fall som helst har deansvariga i , såvitt jag kan förstå, nu av regeringen fått en viktigtankeställare, nämligen att kraven måste uppfyllas. Det är ett mycket viktigt problem som Lars-OveHagberg tar upp i sin fråga. Jag tror också att vi är överens om att allaföretag, oavsett ägarform, måste ta sitt ansvar för miljön och uppfylla denormer samhället ställer upp. har haft svårigheter att videlektrostålugnen i Om utvärdering av bestämmelserna om nedsättning avsocialavgifterna i pressa nedutsläppen av stoft så att det kommer att ligga under de nya gränsvärden somgäller per . har dock presenterat ett åtgärdsprogram somlänsstyrelsen går igenom. Jag har erfarit att man räkriar medatt nu kunna klara dessa nya gränsvärden, vilket är bra. Jag hoppas att bådejag och skall bli nöjda med de resultat som uppnås. 95 (vpk): Problemet är väl att man under en lång tidbara har lovat. Just elektrostålverkets stoftutsläpp är en ganska långföljetong. När tungmetallutsläpp och giftiga dioxiner har kommit in i bildenblir det ännu allvarligare. Även om industriministern nu hyser förhoppningar,skall vi kanske inte ta dem alltför allvarligt. vägrar man attinvestera i ett rökgasfilter som, såvitt jag förstår, är absolut nödvändigt föratt komma långt under det värde som bestämts och som även det är för högt medtanke på att dét endast gäller stoft och icke tungmetaller och dioxiner. Det äralltså ett mycket allvarhgt problem. För att klara problemet och för att detskall kunna bli en någorlunda rimlig miljö i min hembygd, måste man kommaåtskilligt under per producerat ton. Överläggningen var härmed avslutad. 27 § Svar på fråga 1986/87:140 om utvärdering avbestämmelserna om nedsättning av socialavgifterna i - har frågat mig om det föreliggeren utvärdering av nedsättningen av socialavgifterna i . Regeringen uppdrog åtstatens industriverk att följa upp och utvärdera effekterna av den nedsättningav socialavgifterna i som gäller från början av år 1984.Statens industriverk har till industridepartementet redovisat enlägesrapport om utvärderingsarbetet i vad gäller metodutformning,datainsamling, m. m. Några utvärderingsresultat redovisas inte i rapporten. Avlägesrapporten framgår att utvärderingen beräknas bli klar . 97ULLA ORRING (fp): Jag ber att få tacka industriministern för svaret. Västerbottningarna behöver extraordinära insatser frånregeringens sida för att länet skall kuuna räddas från den avfolkning som nusker. har över 22 000 människor lämnat inlandskommunerna, dvs. likamånga som bor i , och . För dem som bor kvarsaknas ofta arbete. Medelåldern är hög. Det skulle därför ha stor regionalpolitiskbetydelse om man finge ta del av erfarenheterna av nedsättningen av social-ocharbetsgivaravgifterna. Eftersom införandet i skedde 1984 har detsnart förflutit . Kan det här instrumentet vara ett medel att förbättratillståndet i ? Systemet har onekligen varit, till fördel för , menpåmotsvarande sätt till nackdel för . Varför får inte företagen i t.ex. , , och konkurrera på samma villkor som företageni ? Här utgör länsgränsen en knivskarp skiljelinje mellanstödformerna, men geografiskt och sysselsätt-ningsmässigt är situationenlikartad. Hur förklara detta för västerbottningarna? Jagblev därför ganska överraskad när industriministern sade att verksamhetenskall utvärderas först . Under hand har det framkommit attutvärderingen skulle ske 1987. Det är tydligen fråga om en förlängning. FörVästerbottens del är det här mycket bekymmersamt. Vi måste med alla medel setill att vi får skjuts på regionalpolitiken, så att det verkligen blir enregionalpolitisk satsning som är värd namnet. begärde i en motionunder den allmänna mofionsfiden att det skulle bli,en skyndsam utredning. 1986/87:3120 november 1986 Omverksamheten vid Mekaniska Verkstad Nej, det har sagts att utvärderingen blir klar i början av1988. Vi kan inte göra någonting åt detta, eftersom erforderliga statistiskaunderlagsdata inte är framme förrän . ' Anf.99 (): På ett annat ställe i vårt riksdagstryck står det att utvärderingenskall ské 1987. Det har också framkommit att det här innebär en skjuts förföretagen, vilken kan värderas till 300 milj. kr. Detta är stora pengar när detgäller verksamheten. Pengarna är av stor betydelse för i detmörker som länet nu befinner sig i. Överläggningenvar härmed avslutad. 28 § Svar på fråga1986/87:165 om verksamheten vid Mekaniska Verkstad har frågat mig om det finska företaget för fortsatt verksamhet eller alternadv verksamhet och sysselsättningavsågs gälla endast för hälften av de anställda vid . Genombeslut beviljade regeringen dotterföretag dllstånd att förvärva samtliga aktier i samtdllstånd att förvärva rörelsen avseende dllverkning och försäljning avskogsmaskiner. I samband med förvärvet gjorde Repola vissa åtagandengentemot svenska staten. RaumaRepola meddelade att verksamheten vid MekaniskaVerkstad skulle läggas ned och att samtliga 205 anställda skulle beröras.Som jag redovisat här i kammaren klargjorde regeringen på etttidigt stadium att Repola hade ett ansvar för sysselsättningen iStensele. Enligt vad jag erfarit sysselsätts , efter Om verksamheten vid Mekaniska Verkstad genomfördaMBL-förhandlingar, 115 personer vid företaget. Regeringen utgår från att Repola fortsätter sinaansträngningar för att lösa problemen i . 101 (vpk); Jag får tacka industriministern försvaret påmin fråga. Jagkan också medge att den här frågan till industriministern ärnågot tillspetsad, men bakom formuleringen av frågan ligger en fundering, omman inte måste ta till helt andra åtgärder än vad som är fallet om man skalllyckas stoppa upp den avfolkning som sker av det här området av vårt land. Ingetont sagt om de åtgärder som har vidtagits. Jag litar också påindustriministerns goda vilja när det gäller att se till att ytterligareåtgärder vidtas. Men det räcker inte. Måste man inte - i det här fallet och iandra fall som kommer att inträffa - börja tillämpa en annan praxis, nämligenatt inte tillåta en vidare avflyttning? Vid en förändring sådan som den som företas vidStensele Mekaniska Verkstad, då halva arbetsstyrkan får lämna fabriken, gårlänsbostadsnämnden in och löser in de avskedades hus, arbetsförmedlingenställer upp med flyttningsbidrag, och folk flyttar - i de flesta fall mot sinvilja - till andra delar av vårt land. Man måste, menar jag, börja se påregionalpolitiken på ett helt annat sätt. Man måste säga: är gränsen nådd,nu måste vi stoppa avflyttningen. Det måste fram ersättningsjobb , såatt de människor som inte längre har ett arbete att gå till omgående erbjudsannan sysselsättning. Måste man inte börja fundera i sådana banor,industriministern? Jag är ense med om att detprivata näringslivet borde ta ett större ansvar, i synnerhet i stödområdena ochi synnerhet i norra delen av . Det är saker och ting som jag ofta idiskussionerna med borgerliga företrädare här i kammaren är ganska ensam om attpåpeka. Borgerliga företrädare brukar sorgfälligt ge fribrev till det privatanäringslivet när det gäller insatser i övre och angriper ständigt bararegeringen och staten för att politiken inte är tillräckligt aktiv. När det gäller Repola iStensele menar jag att utan industridepartementets och regeringens agerande iden frågan hade anläggningen nu varit avvecklad. Det var efter det att industridepartementetgick in i diskussioner med Repola som 105 anställda kunde få fortsättaatt ha sina arbeten. 103JOHN (vpk): Jag är helt ense med industriministern om attdet privata näringslivet måste ta ett större ansvar. Skulle vi också kunna varaöverens om att försöka hitta olika styråtgärder, så att vi kunde tvinga detprivata näringslivet att ta detta ansvar? Jag ser det som en stor brist att vii dag inte har dessa styråtgärder. Jag är också medveten om att industriministern har gjortvad som har ankommit på honom när det gäller att få till stånd en så bralösning som möjligt av problemen beträffande Mekaniska. Hittar maninga ersättningsjobb till de ca 100 personer som har fått lämnafabriken kommer de att flyttas söderut, och vi får uppleva en fortsattbefolkningsminskning och minskande antal sysselsättningstillfällen. Det ärdetta som är huvudfrågan. Får jag när det gäller situationen i Stenseleoch i Västerbottenskommunerna också tillägga att jag utgår från att deregionala organen, såsom den regionala utvecklingsfonden, ochlänsarbetsnämnden särskilt prioriterar dessa områden. Detta bör självfalletske i samarbete med kommun och de andra kommunerna i fjällområdet.Länsstyrelsen i saknar inte ekonomiska resurser för att görasådana insatser, och det gör inte heller utvecklingsfonden. 105 (vpk): Vi behöver inte heller vara oense om detta,herr industriminister. Vad jag är emot är detta med att man när anställdamister sin sysselsättning är beredd att - och det är så att säga inte enanklagelse mot de anställda - t. ex. gå in och lösa in deras hus och ställa uppmed flyttningsbidrag. Jag ser inte saken på annat sätt än att myndigheternadärmed förutsätter att dessa människor inte kommer att erhålla fortsattsysselsättning, eftersom de inte anses behöva sina hus längre - man löser juin dem. Det är detta som är problemet. Har man löst in deras hus och gett dembidrag för att flytta till eller storstadsområdena, finns ju intedessa personer kvar. Om man eventuellt hittar alternativ sysselsättning senareskall man ju flytta tillbaka dessa människor och skaffa dem nya hus. Det är somsagt detta som är problemet. Man måste hitta en annan praxis i sådana härsammanhang. Överläggningen var härmed avslutad. 29 §Svar på frågorna 1986/87:168, 169 och 177 om har frågat mig om regeringenär beredd att ompröva åtgärderna inom och i stället ta inifiativ till attSSAB minskar sitt beroende av det privata näringslivets villkor. har frågat mig om jag är beredd attmedverka till att den nya styrelsen och insatser från kommer att innnebäraflera jobb och en omfattande upprustning vid i . har frågat mig om vilka intentioner regeringenhar med bytet av ledningen av och vilka konsekvenser det enligtregeringens bedömning får för utvecklingen i Domnarvet och . Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Bakgrunden till frågorna är regeringens meddelande för envecka sedan att avses få nya delägare och att styrelsen som en följd däravkommer att ombildas. har förklarat sig villigt att lämna ett konvertibeltlån till på 700 milj. kr. De initiativ som regeringen nu tagit syftar till att geSSAB en ägarsamman-sättning där ägarna har ett gemensamt långsiktigt intresseför bolagets utveckling och samma riskexponering och att medverka till att SSABges tillräckliga finansiella resurser för sin fortsatta utveckling. De åtgärder som vidtas kommer att stärka . Detvidgade ägandet markerar en stark filltro till bolagets möjligheter att hävdasig på marknaden. sorri vid en extra bolagsstämma den 8december 1986 kommer att utses har den kompetens och den erfarenhet som ärnödvändig för arbete inom . Vad den framtida utvecklingen kommer att innebära förenskilda orter inom och utom vill jag inte spekulera om. Besluten härommåste fattas på det sätt som är det normala inom företagssektorn, nämligen iföretaget och i de former med samråd med de fackliga organisationerna m. m. somfinns angivna i lag och avtal.