prot · GA0921 · 1986-12-31 00:00:00 — Lagrådet har sorn vi alla vet en fast och viktig plats ivårt statsskick. Dess uppgifter är klart definierade i regeringsformens 8 kap.18 §. I den står vad lagrådet skall bedöma och yttra sig om. Till det hör"hur förslaget förhåller sig till grundlagarna och rättsordningen iövrigt" samt "hur förslaget förhåller sig till rättssäkerhetenskrav". Och det är detta lagrådet har gjort. Därför är den kritik som riktats mot lagrådet en kritik mot grundlagenoch den ordning som där läggs fast. Rättsstaten sätter gränser för statens makt överindividen. Dessa gränser läggs fast i grundlagen och rättsordningen i övrigt.Och lagrådets uppgifter enligt författningen är att slå larm när ett förslaggår utöver dessa gränser, eller riskerar att starta en utveckling som äventyrardem. Tyvärr måste man säga att vår grundlag inte är någotföredöme när det gäller att slå vakt om den enskildes intressen. Lagrådetpåpekar i sitt yttrande, att grundlagen på denna punkt är "ofullständigoch oklar". Så är det, och det måste vi ändra på. Men dettalägger ett speciellt ansvar på . Vi har en skyldighet att lyssna påoch ta hänsyn till lagrådets synpunkter. Det handlar om respekten förindividens rätt. har regeringen sopat "lagrådets invändningar åtsidan och med en samfälld fnysning förklarat att dess synpunkter är politiskaoch ty följande ingenting att bry sig om. Det är, tycker jag, illavarslande. Ty i förlängningenligger en utveckling där rättsstaten ersätts av maktstaten -en stat som intebygger på rätten utan bara på makten. En sådan utveckling vill vi inte ha. sådan utveckling riskerar vi nu att få. Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 Prot.1986/87:21 För det första anser regeringenuppenbarligen att den, med stöd av sin Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 riksdagsgrupp och deavtal som telefonledes eller annorledes kan slutas med kommunisterna, harrätten att bara ta varhelst den så önskar av enskilda människors sparande ochegendom. För det andra anser regeringen att den inte har någon skyldighet attta hänsyn till vad lagrådet säger. Med dessadubbla besked skapas en ny rättsosäkerhet i . Regeringens försvar har varit att detta görs bara en gång.När lagrådet har påpekat att denna enda gång dock skapar en praxis som ledertill allvarliga betänkligheter ur konstitutionell synvinkel, svararfinansministern i propositionen att han vill "slå fast att någon risk fören sådan utveckling inte föreligger". Men detta är löften på lösan sand.Ty denna skatt, som lovordats så av olika socialdemokratiska företrädare, kommerrimligtvis att fresta till användning också . Ett pensionssparande byggs upp avyrkesverksamhet, och det ger en extra trygghet efterpensioneringen. Även med den allra största aktning för finansministernsperson, finns det nog ingen - knappt ens han själv - som tror att hans avlagrådet i sista stund frampressade formulering kommer att binda parti,partikongresser, LO-kongresser och kommunistuppgörelser under hela den framtidsom dagens pensionssparare måste bekymra sig för. Regeringen själv antyder friskt att nya ingrepp kan komma.I propositionen, som vi fick i går, skriver man att det "kan uppkommasituationer då ingripanden på skatteområdet av engångsnatur kan framstå somnödvändiga och försvarbara". Det är, herr talman, ett besked så gott som något. Enengångsskatt kan följas av fler,engångsskatter, om "situationen" såkräver. Och den som bestämmer vad situationen kräver, det är regeringen och deprinciper som den uppenbarligen inte har för sitt agerande. Finansministern har t. ex. sagt att han har svårt atttänka sig avkastning på SPP:s pengar, trots att SPP har gettbesked om att värdesäkringen av avtalspensionerna kräver en långsiktig årligtillväxt på . Om finansrhinisterns uttalande på denna punkt är något merän ännu ett missriktat skott från höften, innebär det ett direkt hot mot heladet trygghetssystem som byggts upp av stora delar av tjänstemannarörelseni . Tycker socialdemokraterna att denna skatteform är så"utmärkt" som bl. a. statsministern sagt, kommer de självfallet attförsöka använda den igen - mot ett pensionssparande som går bra; motbanksparande som plötsligt får avkastning; mot allemansfonder ellerallemanssparande; mot vadhelst som för får näsan övervattenytan och överskrider det nedpressade värde som regeringen för tillfälletanser att den kan tolerera. Är något bra, bör det upprepas. Är något dåligt, bör detinte göras alls. Det är logiskt och begripligt. Men att säga att något är bramen inte bör göras om, det är varken logiskt eller begripligt. Denmotsättningen lyckades inte statsministern reda ut i den allmänpolitiskadebatten. Mot bakgrund av lagrådets yttrande och formuleringarna i propositionenframstår den motsättningen än tydligare . 31BENGT (): presenterade finansministernpropositionen om pensionsskatten vid en presskonferens. Flera av hansuttalanden på presskonferensen är minst sagt uppseendeväckande. Att lagrådet inte tycker att detta är någon bra skattträffar mig inte särskilt hårt, säger . Lagrådet har jämförtmed andra medborgare ungefär samma tyngd i debatten när det gäller om en vissskatt är lämplig eller inte, tillägger han. Det är fel, herr finansminister. Lagrådet har en alldelesspeciell roll när det gäller övervakningen av rättssäkerheten i . Denrollen är reglerad i grundlagen. Det är sällan, fortsätter , som en skatt blivitgodkänd så rejält i sina lagliga delar. Det är också fel, herr finansminister. Den har tvärtomblivit underkänd av lagrådet som just har haft att göra en prövning av skattenfrån rättsliga utgångspunkter. Förslaget har, säger , varit ute på en omfattanderemiss och granskats mer ingående än de flesta skatteförslag som vi behandlat iregering och riksdag. Det är fel, herr finansminister. Det förslag som nuframläggs har inte remissbehandlats i vanlig mening. Den enda remissinstans somtillfrågats är lagrådet, och det har underkänt förslaget och kritiseratberedningen av det, bl. a. just att det inte remissbehandlats. Det här är en skatt, säger , som kommeratt kunna bäras av alla dem som är med och betalar utan någon som helst kännbaruppoffring. Det är fel, herr finansminister. Att skatta bort avdagens pensionssparande och därmed av all framtida avkastning på detsparandet är detsamma som att skatta bort pensionen under för enperson som pensioneras vid 65 och lever tills hon är 80. Att mista den härpensionen av femton är väl ändå att betrakta som en uppoffring. Det här är en rättvis skatt, säger . Det är fel, herrfinansminister. Det är ingen rättvis skatt. Det är en orättvis skatt. Jag skallstrax återkomma till det. Det enda skäl som åberopas för den här skatten i den nuframlagda propositionen är att försäkringssparandet har haft en unikförmögenhetstillväxt . Det är riktigt att försäkringssparandet gett en högavkastning . Men det kan inte ses isolerat.Försäkringssparande är långsiktigt. Man kan inte bara titta ochuttala sig om försäkringssparandets avkastning. har föregåtts av en mycket meddålig avkastning för försäkringssparandet. Det är riktigt, som gärna påpekar, att pensionssparandet under den borgerliga regeringsperiodengav en negativ avkastning, men avkastningen var precis lika dålig, likanegativ, under de socialdemokratiska regeringsår som föregick den borgerligaregeringsperioden. Ett av skälen till den dåliga avkastningen har varit attförsäkringstagarna burit sin del av bördan för att få svensk ekonomi i ordning.De har nämligen Debatt vid remiss av proposition 1986187:61 Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 tvingatsplacera en stor del av sitt sparande i lågförräntande stats- ochbostadsqbligationer. Finansministern har själv sagt att det är rimligt attlångsiktigt pensionssparande ger en real avkastning - dvs. en avkastning närinflationen räknats bort - på . Det är först genomårets, , höga avkastning som en del pensionssparare, som varit medunder , nått upp till den här avkastningen, men många andra är inte därän. Om regeringens pensionsskatt genomförs kommer många att omigen pressas ned under dessa i avkastning . Och även omdet också ser ut att bli en bra avkastning på pensionssparandet, vetingen vad som händer på 10, 20 eller . Vid ett långsiktigt sparande måste man acceptera attperioder med sämre avkastning och perioder med bättre avlöser varandra. Däremotkan man inte acceptera att statsmakterna rusar in och ändrar villkoren på detsätt som regeringen nu föreslår. Vad blir effekten om regeringen skall plocka framskattesekatören och klippa till så snart sparandet ger litet bättre avkastning?Vad kommer att hända med allemanssparandet och i synnerhet sparandet påallemansfond? Det har haft en lika god avkastning som försäkringssparandetunder senare år. Allemansspararna har verkligen anledning att frukta vad somkan komma ut av regeringens fortsatta tänkande. kommer säkert finansministern att säga attallemansspararna kan känna sig lugna. Så säger han nämligen alltid, dvs. Vem minns inte hur lovadeatt någon höjning av aktieomsättriingsskatten inte var aktuell - och hur hanbara föreslog en fördubbling. Men det här är en engångsskatt, försäkrar finansministerni nästa andetag. är engångsskatt verkligen inte detsamma somengångsföreteelse. Engångsskatter har förekommit . Finansministern pekarsjälv på den s, k. Koreaskatten , och lagrådet erinrarom ett färskare exempel: den tillfälligt förhöjda förmögenhetsskatten 1984. När regeringen säger att det här är en engångsskatt är detalltså viktigt att ha klart för sig vad det innebär. Det innebär, möjligen, attden här regeringen inte tänker lägga fram ett exakt likadant förslag igen. Mendet innebär inget som helst löfte att avstå från andra pigga engångsskatter iframtiden. Så bäva månde allemanssparare och andra. Princijjen består även omföremålen för beskattningen kan växla. hävdar själv i sin proposition att ettskäl mot den s. k. realränteskatten, dvs. det förslag som verkligen har utrettsoch remissbehandlats, och som mött en massiv remisskritik, är att det skulleskapa osäkerhet om framtiden. Den invändningen kan riktas, med än större tyngd,mot den nu föreslagna pensionsskatten. Ingen tror på regeringen när den talar om engångsskatt. "Det här är det bästa vi har gjort. Det skall vi aldrig göra om." Sålåter det från regeringshåll. Det skorrar falskt lång väg. Än tydligare blir regeringens tänkande när statsministernpå ger den. ideologiska motiveringen för pensionsskatten. De somär för pensionsskatten står på medborgarrättens grund, hävdar han. emot denstår på äganderättens. Han ser pensionsskatten som ett slags logisk konsekvensav att vi har infört allmän rösträtt i . Det är ett fullständigt orimligt resonemang. Vi har allmänrösträtt i och ingen motsätter sig det. Men skulle av det följa attingen kan känna sig säker på att få behålla sin egendom? Enligt liberal övertygelse måste det finnas utrymme förpersonlig äganderätt också i en demokrati. Äganderätten har ett visst, om änsvagt skydd i grundlagen. Men det kan inte rimligen innebära att all annanegendom än den som uttryckligen är utpekad i regeringsformen - fastigheter ochkonstnärliga alster - skulle vara lovligt byte för riksdagsmajoriteten. Att kommunisterna har den uppfattningen känner vi tillsedan gammalt. Men att socialdemokraterna också omfattar den är skrämmande. Det bidrar inte precis till att minska den osäkerhet bland människor som engångsskatten skapar. ' Pensionsskatten är orättvis av flera olika skäl. Ett är att den de facto är retroaktiv. Detta har ocksåpåtalats av lagrådet. Den strider mot andan i grundlagen, om än inte rriotbokstaven. Skatten rycker på det sättet undan grunden för ingångnaavtal. Jag såg en broschyr som använt för att värva nyapensionssparare. Det är en utförlig beskrivning äv villkoren. På ett ställesäger man: "Själva pensionsförsäkringen är fri frånförmögenhetsskatt." - och säkert andra försäkringsbolag - harvilsefört sina kunder, men de har gjort det i god tro. Ingen kunde ana attfinansministern skulle gå in och i efterhand ändra villkoren. Om enskilda försöker kringgå skattelagar finns det engeneralklausul som täpper till kryphålen. Vad vi framför allt skulle behöva,som någon påpekat, är en generalklausul som hindrar regeringen från att kringgågrundlagen: Regeringen har hävdat att pensionsskatten är rättvis. Menjag måste, herr talman, fråga: Vad är det för rättvisa med en skatt söm slår hårdare motdem somhar haft en dålig avkastning på sitt pensionssparande än mot dem som.harhaft en bra avkastning? Vad är det för rättvisa med en skatt som slår hårdare motdem som binder sitt sparande långsiktigt, t. ex. inför pensioneringen, än motdem som sparar kortsiktigt? Vad är det för rättvisa med en skatt som slår hårdare motprivatanställda än mot offentliganställda? Vad är det för rättvisa med en skatt som slår hårdare motsmå och medelstora företag än mot stora börsnoterade företag? Massor av tjänstemän och arbetare i har avtalatsig till tilläggspensioner, ITP och STP. , framför allt små ochmedelstora företag, har betalat in till SPP, SvenskaPersonal-Pensionskassan. De drabbas av skatten. Men de flesta storföretagen liksom de offentligaarbetsgivarna har aldrig betalat in några . De klarar sinapensionsåtaganden på egen hand, och de slipper skatten. har hävdat att de s. k.avtalspensionerna över huvud taget irite berörs av den här skatten. Debatt vid remiss av : proposition1986/87:61 Prot.1986/87:21 september skriver finansministern: "En något lägreavkastning som följd av 7 november1986 skatten påverkar över huvud taget inte de utbetaladepensionerna." n L .. v. ' upprepar: En något lägre avkastningsom följd av skatten påverkar över inoioT £1 huvud taget inte deutbetalade pensionerna. I ett öppet brev till oss proposition 1986/87:61 " i- kk riksdagsledamöterhävdar emellertid SPP-chefen : "Var alltsåmedvetna om att avtalspensionerna berörs när ni går till beslut." alltsåmedvetna om att avtalspensionerna berörs när ni går till beslut. Bägge dessa påståenden kan inte vara sanna. Nuvill jag ha ett rakt besked från : Är det finansministern eller SPP-chefensom ljuger? Berörs avtalspensionerna av skatten? Ja eller nej? Den här debatten förs inför kammarens remissav propositionen om pensionsskatten till skatteutskottet. Det är angeläget attskatteutskottet verkligen gör en saklig granskning av förslaget och inte baraexpedierar regeringens beställning. Syftet med dagens debatt är att skicka meden del synpunkter på vägen. Pensionsskatten har upprört många känslor. Det är lätt attförstå. Det är en dålig, illa förberedd och orättvis skatt. Det är lätt, herrtalman, att förstå den upprördhet som förre TCO-chefen, s-riksdagsmannen ochlandshövdingen gav uttryck för i ett uttalande i Expressenhäromveckan: "Som gammal sosse är jag upprörd. När jag var ute och agiterade för SSU talade jag om överhetssamhället ochrotemän och litet av varje. finner jag att vi är på väg att halka tillbaka idet." 32 Tredje vice talman (): Det har framförts många goda skäl för att denföreslagna skatten inte skall genomföras. En skribent har karakteriseratskatten på följande sätt: Den innebär att man för över godtyckligt valda tillgångarfrån godtyckligt valda medborgare till staten. Det är en fin sammanfattning avrelevant kritik emot förslaget i sak. Den beskattningsprincip som med det här förslagetintroduceras är inte någon rimlig beskattningsprincip. Att förslaget sedansärskilt drabbar hushållssparandet gör inte saken bättre. Det är ett sparandesom redan är alltför lågt. Det här förslaget måste sprida en väldig osäkerhet hosalla som planerar att spara. Vad skall det vara bra för? De kommer att säga sigatt staten kommer att dra in deras sparande om det är framgångsrikt - är det dåinte lika bra att konsumera? En grupp som särskilt drabbas av förslaget är kvinnorna.Vi har på våra partiexpeditioner fått många uppringningar från kvinnor somsäger att de inte når upp till full ATP-poäng. De kommer alltså inte upp itillräckligt antal tjänsteår för att säkerställa en rimlig pension på gamladar. De har därför tecknat en pensionsförsäkring. Dessa kvinnor är upprördaöver att de nu särskilt skall drabbas av regeringens indragningsmakt. Jag har tänkt att i mitt anförande inte upprepa all dendetaljkritik som kan riktas mot förslaget som sådant, utan jag skall hålla mignågot till de mera principiella aspekterna och sätta in förslaget i ett litetlängre perspektiv. Inte långt efter det att den socialdemokratiska regeringentillträtt efter 40 valet gick man ut med nyasignaler på lagstiftningsområdet - det var den nuvarandestatsministern som stod för dem. De gick ut på att det nu skulle bli fart pålagstiftandet i . Användandet av offentliga utredningar skulle minska,mer av beredningsarbetet skulle ske inom kanslihusets väggar, beredningstidenskulle därmed kortas av och besluten komma snabbare. Regeringen skulle därmedmanifestera sin handlingskraft - det var motivet till den nya ordningen. Jag varnade redan då för de här käcka tongångarna och haråtskilliga gånger haft grundad anledning att återkomma. Regeringen har medkommunisternas hjälp gång på gång trumfat igenom dåligt beredda förslag ochvägrat oppositionen att skaffa in det ytterligare beredningsmaterial sombehövts för att belysa och analysera förslagen. Det skäl man angett för dettaförfaringssätt har genomgående varit brådska. Det är enligt min mening ettutomordentligt dåligt motiv för lagstiftning. Bristfälligt förberedda lagarblir lagar med brister, svåra att tillämpa för myndigheterna och obegripligaför allmänheten, som ändå är skyldig att följa dem. När uppenbara brister dykerupp skyller man lätt på nitiska fogdar och vränga ämbetsmän, trots att grundentill eländet i stället ligger i den lagstiftning som de har att tillämpa. Lagstiftning borde i alla sammanhang vara en allvarlig,gärna mödosam och omständlig uppgift, ingenting som skall genomföras i storhast. Något helt nytt i vår lagstiftningshistoria är det sominträffat efter maktskiftet 1982 och som innebär att lagrådet gång på gång isina utlåtanden över regeringsförslag klagat över bristerna i .detunderlagsmaterial som lagrådet haft att ta ställning till. Jag har också gångpå gång tagit upp just den frågan här i kammaren. har lagrådet t. o. m.sagt att materialet varit så bristfälligt att lagrådet inte kunnat fullgöra deuppgifter som det ålagts enligt regeringsformen. Lagrådet kan ju inte självt görastora utredningar. Lagrådet kommer in i slutskedet av den beredningsprocess somskall vara klar innan regeringen lämnar över sitt förslag till . Ett av de klagomål som lagrådet ofta upprepat är att deförslag lagrådet fått att granska har snotts ihop i kanslihuset och inteutsatts för det renande syrabad som en ordentlig remissomgång innebär. Det förslag om pensionsskatter som är aktuellt mötersamma kritik och är således ett exempel i raden. är lagrådet inget organ somsocialdemokraterna är särskilt lyckliga över. avskaffade socialdemokraterna den tidigareobligatoriska lagråds-granskningen vad gäller civil- och strafflagstiftning.Fortsättningsvis skulle lagrådet tas i anspråk bara när den socialdemokratiskaregeringen så önskade. Med en annan majoritet i beslöt 1980att återinföra och vidga den obligatoriska lagrådsgranskningen. Detta skrev viin i grundlagen, där lagrådets uppgifter anges. Socialdemokraterna gillar inte att lagrådet kritiserar deförslag som regeringen kommer med. Det har från socialdemokratiskt håll gnälltsmycket över den kritiken tidigare här i kammaren. Men det är ändå rättsensationellt när regeringsledamöter med statsministern i spetsen så som harhänt går ut och beskyller lagrådet för att ta politiska hänsyn vid sinaställningstaganden. Detta är häpnadsväckande och allvarligt oroande vad gällerlagrådets möjligheter att fortsättningsvis fullgöra de grundlagsenligaförpliktelserna. Villregeringsledamöterna med denna åthutning tillhålla lagrådet att i Debatt vid remiss av proposition 1986187:61 Prot.1986/87:21 framtiden inte komma med kritik? På något annat sätt kan ju knappast7 beskyllningarna mot lagrådet tolkas. Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 Men ett lagråd som inte vågar komma med kritiskaanmärkningar är sannerligen varken regeringen, eller allmänhetenbetjänta av. Lagrådets uppgift är ju just att göra en kritisk granskning avregeringens förslag innan dessa förslag överlämnas till . Om lagrådetinte får utöva kritik, vad skall vi då ha lagrådet till? Vilken uppgift skalllagrådet i så fall fylla? Det förtjänar att påpekas att lagrådet består av ledamöterfrån högsta domstolen och regeringsrätten. Fördelningen sker enligt ett visstrotationssystem, och det är domstolarna själva som bestämmer detta.Ledamöterna i lagrådet skall granska lagförslagen utifrån de aspekter som ärsärskilt angivna i grundlagen. Hur är det då med den påstådda politiseringen? Här harordföranden i den avdelning av lagrådet som kritiserats - ,ett justitieråd -ansett sig vara tvungen att gå ut och säga: Vi har handlagtärendet så som det åligger oss enligt grundlagen. Ja, det har man också gjort, såvitt jag kan förstå. Mendet är ju häpnadsväckande att lagrådets ledamöter skall behöva gå ut och talaom, att de har fullgjort sina uppgifter. Jag har sett på lagrådets yttrande utifrån deutgångspunkter som är angivna för lagrådet i grundlagen, och enligt vad jag harkunnat finna har lagrådet följt de angivna riktlinjerna i grundlagen mednärmast pedantisk noggrannhet. Det samlade omdömet blir till slut attförslaget som lagprodukt inte kan godkännas. Lagrådet avstyrker alltsåförslaget, och det har naturligtvis lagrådet full rätt att göra. Finner man attett lagförslag utifrån de aspekter lagrådet har att anlägga är så bristfälligt,att det inte är fråga om någon bra lag, skall man naturligtvis avstyrka förslaget. Det skulle vara intressant att få veta - från företrädareför regeringen eller från andra socialdemokrater i kammaren: 1 vilka avsnitteller på vilka punkter har lagrådet överskridit de uppgifter som grundlagenålägger lagrådet? Det är nifrån regeringens sida efter den kritik som harförekommit helt enkelt skyldiga att. En av orsakerna till att lagrådet avstyrkt förslaget ärsvårigheterna att bedöma förslagets effekter. Detta beror bl. a. på attförslaget inte har remissbehandlats i sedvanlig ordning. Jag tog upp den här frågan i en frågestund här i kammarenlångt iiinan lagrådet kom med sitt yttrande. Därefter har jag upprepat kravetpå remissbehandling . Då har finansministern irriterad över att lagrådet kommit till precis samma slutsatssom jag - beskyllt mig för att ägna mig åt formella trakasserier. Gärna det.Jag skall fortsätta att trakassera, t. ex. genom att fråga: Tror inte finansministern och regeringen så mycket på detegna förslaget att man vågar utsätta det.för en remissomgång? Är man så livräddför att det av alla möjliga skäl skulle bli tummen ned över hela linjen ocksåför det här förslaget? Tycker inte regeringen - och för all del ocksåriksdagsmajoriteten - att det skulle vara bra t. o. m. för den majoritet här ikammaren som väl så 42 småningomkommer att trumfa igenom skatten, att man då visste den fulla innebörden av debeslut man fattar? är jag inte ensam om dét här kravet. Lagrådet har sammauppfattning, TCO har ställt kravet, företrädare för och andraförsäkringsofgan likaså. Den framträdande socialdemokraten , somtidigare nämndes, har tyckt att beredningsprocessen är för bedrövlig. Ja, t. o.m. vpk-ledaren förordade en remissomgång i innanfinansministern kunde fä på honom grimman och dra in honom i det gemensamriiasocialistiska stallets värme. Tycker verkligeri finansministern och den socialistiskariksdagsmajoriteten att det är väl förenligt med ansvar som"lagstiftare och folkrepresentation att driva igenom ett så illa berett förslag,som dessutom allt folket, såvitt man kan förstå, är helt emot? Debatt vid remiss av proposition 1986187:61 33LARS (vpk): När vpk 1984 begärde en utredning om införande av ens. k.realränteskatt, gjorde vi det för att åstadkomma en rättvisarefördelningspolitik. Den gången hörde vi inga borgeriiga protester. Vi vet att inflationen höjer våra priser och hyror ochurholkar våra löner.