prot · GA0920 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:20 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 § Tredje vice talmannen meddelade att till kammareninkommit läkarintyg för Per , som var sjukskriven den 3november -. Erforderlig ledighet beviljades. Tredje vice talmannen anmälde attInga Sandberg () fr. o. m. skulle tjänstgöra som ersättare förPer . 2§ Svar på fråga 1986/87:43 om en särskild jämställdhetsminister har frågat mig om jagavser att utse en särskild jämställdhetsminister. Ansvaret för jämställdhetsfrågorna, som hör tillarbetsmarknadsdepartementet, har överförts till chefen för departementet,statsrådet . Hon är därmed jämställdhetsminister. Någotkonsultativt statsråd för jämställdhetsfrågorna kommer inte att utses. Jag delar inte farhågor attjämställdhetsfrågorna nu kommer att få svårare att hävda sig. Jag ser i ställetstora fördelar med att ansvaret för jämställdhetsarbetet ligger hosarbetsmarknadsministern. Arbetets villkor och arbetsmarknadens utvecklingpåverkar i hög grad både mäns och kvinnors möjligheter och har därför storbetydelse, när det gäller att främja jämställdheten på alla områden. 2 (): Först vill jag tacka statsministern försvaret, även om det inte var det som jag helst skulle ha velat ha. Vi var många som blev både förundrade, ledsna och arga närstatsministern inte med ett ord i regeringsförklaringen nämnde något om huroch av vem jämställdhetsfrågorna skulle behandlas. fick vigenom massmedia veta att de skulle överföras till den redan mycketarbetsbelastade arbetsmarknadsministern, utan att några andra uppgifter lyftesbort från hennes departement. Om en särskild jämställdhetsminister Det är sant att många av jämställdhetsfrågorna handlar omarbetsmarknaden, rnen det gäller långt ifrån alla av dem. Jämställdhetsfrågornaborde enligt mitt sätt att se ligga hos statsrådsberedningen, där överblickenfinns, och dessutom borde vi ha en särskild jämställdhetsminister. säger statsministern att vi har en särskildjämställdhetsminister. Det är första gången jag hör betitlasså. Det är stor skillnad mellan att dela upp ett departement i två delar ochatt, som , bakvägen smyga in jämställdhetsfrågorna i ett redan av arbetefullproppat departement. Jag tycker att det som skett är ett mycket dåligttecken när det gäller statsministerns engagemang för jämställdhetsfrågorna. Färska siffror visar att vi har långt kvar i dessa frågor.Av LO:s medlemmar är kvinnor men på central nivå är kvinnor. Vihar bara fem kvinnor i regeringen. av föräldraförsäkringen utnyttjasav män. Vi har en mycket starkt könsuppdelad arbetsmarknad. Listan kangöras lång. JämO presenterade en rapport. Hon konstaterar där att förutsättningen för att man skall lyckasförändra den bristande jämställdheten är att företagets ledning, dessnyckelpersoner, inser vinsterna med jämställdhet och är beredda att övergå frånen formell till en reell jämställdhet. Jag kan inte underlåta att dra enparallell mellan VD:n för ett företag och statsministern i . Tror intestatsministern på vinsterna med jämställdhet? Mina frågor blir nu: Hur skall vi kunna lita påstatsministerns intresse av att jämställdhetsfrågorna.drivs framåt, närstatsministern inte anser dem vara värda en särskild jämställdhetsminister?Kommer nu i fortsättningen konsekvent att kallasjämställdhets- och arbetsmarknadsminister?. Jämställdhetsfrågornahar inte smugits in i arbetsdepartementet i samband med regeringsombildningen.De har legat där . har sedan längedokumenterat engagemang i jämställdhetsfrågorna. Hon har en lång erfarenhet pådetta område. Hon är chef för ett av de tunga departementen. Detta ger enutomordentligt bra bas för ett engagerat jämställdhetsarbete. Jag är inte allssäker på att vi får en större tyngd i regerings-, riksdags- och samhällsarbeteom man utser ett särskilt konsultativt statsråd, som enbart arbetar medjämställdhetsfrågorna.. Jag tycker att vi med lugn skall avvakta Anna-GretaLeijons insatser på detta område - frågor som hon också arbetat med. 4CHARLOTTE (): Jag har full respekt för . Men det är faktiskt en skillnad mot den tidigarehandläggningen. För det första avlastades ju intepå något sätt när nu jämställdhetsfrågorna flyttades över dit. För det andrafick vi inget besked i regeringsförklaringen. Jag skulle vilja veta hur statsministern ser på mittförslag att flytta över dessa frågor till statsrådsberedningen. Det presenterades en alldelesutmärkt utredning om huruvida morgondagens samhälle enbart skall formas av män.Jag vet inte om statsministern haft tid att ta del av utredningsresultatet.Kanske vi kan förvänta oss en något annorlunda inställning i dessa frågor närstatsministern gjort det och sett hur siffrorna är . Det räcker alltså inte med att jämställdhetsfrågornapytsas in här och var. Det behövs ett särskilt ansvarigt organ, också påministernivå. Överläggningen var härmed avslutad. Om handläggningen av miljöfrågorna i regeringen 3 §Svar på fråga 1986/87:46 om handläggningen av miljöfrågorna . har frågat mig varförregeringen inte inrättat ett särskilt miljödepartement. Jag noterar oro för miljön, och jag drarslutsatsen att vi är eniga om att miljöfrågorna måste få större vikt. Minuppfattning är också att den nya departementsordningen innebär att så sker. Syftet med förändringen är att låta miljöhänsyn få störrevikt på alla områden. Regeringen avser att föra en kraftfull miljöpolitik,dåren önskvärd tillväxt kan förenas med mycket högt ställda rhiljöpolitiskakrav. Inte minst kärnkraftsfrågan, i all synnerhet efter olyckan i Tjernobyl,visar hur intimt energifrågor och miljöfrågor hänger samman. Jag anser därförätt miljöpolitiken får en starkare ställning i det departement som nuinrättas.' 6 (): Jag tackar statsministern för svaret.Eftersom jag ser miljöministern här, vill jag säga att frågan är av principiellart, inte personlig. har varit relativt ensamt efter årföra fram behovet av ett särskilt miljödepartement. Miljöfrågornas alltmerökade betydelse visar att ett sådant departement behövs. Vi har kritiserat attmiljöfrågorna sammankopplats med jordbruksfrågorna. finns detmotsättningar mellan jordbrukets och miljöns intressen. Vi har önskat att fåett fristående och starkt miljödepartement som är oberoende avsektorsintressen. har statsministern valt att i stället förjordbruksfrågorna sammankoppla miljöfrågorna med energipolitiken. Visst finnsdet, som statsministern säger i sitt svar, många beröringspunkter mellanenergifrågorna och rniljön: vattenkraftens utbyggnad, utsläppen vid eldning medfossila bränslen och kärnkraften. Problemet är emellertid att motsättningarnamellan näringen och miljökraven på detta område kanske är, om inte större,minst lika stora som när miljöfrågorna sammankopplas med jordbruket. Miljöfrågorna tränger in i många departementsarbetsområden: har ansvaret för planfrågorna,arbetsmiljöfrågorna handläggs av arbetsmarknadsministern och ikommunikationsdepartementet behandlas många miljöfrågor som gäller trafiken.Därför är statsministerns lösning enligt vår mening inte fullödig. Vi vill haett fristående statsråd som enbart 1986/87:206 november 1986 arbetarmed miljöfrågorna, naturligtvis i intimt samarbete med berörda fackministrar. bytsbara kopplingen med jordbruket till en koppling med energin. Det är bra, statsministern, att miljöfrågornas status harhöjts genom ett formellt miljödepartement. Men jag skulle, litet mer utförligtän vad ett kort frågesvar innebär, frän statsministern-, vilja höra något merutvecklade synpunkter på varför han i det här fallet valt att göra endellösning. Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på fråga 1986/87:73 om frågeinstitut 7TREDJE VICE TALMANNEN: Jag medger att i frånvaro taremot svaret. har frågat mig vilka åtgärder jagavser vidta för att se till att statsråden fullföljer syftet med riksdagensfrågeinstitut. anger som skäl till sin fråga attfinansministern inför frågestunden meddelat "att han inteavser att svara" på ett antal frågor om engångsskatten pålivförsäkringsbolagens förmögenheter. skildring är inte korrekt. Till frågestundenden hade inkommit ett stort antal frågor till finansministern omengångsskatten samt ytterligare några frågor i andra ärenden. att han inte han hade till sitt förfogande skulle hinnabesvara samtliga frågor, men att han i stället skulle besvara alla frågorna omengångsskatten i ett sammanhang vid nästa frågestund. Detta meddelades förstfrågeställarna och därefter hela kammaren. Vid frågestunden den 23 oktoberbesvarade finansministern, precis som utlovat, alla frågorna om engångsskatten-sammanlagt 17 stycken. Det kan tilläggas att lagrådsremissen om engångsskatten,vari flera av de ställda frågorna besvarats, vid det tillfället var tillgängligför ledamöter och att skatten också debatterats i denallmänpolitiska debatten. Det finns alltså ingen som helst anledning för mig attvidta några sådana åtgärder som avser. 9 (): Jag ber att på vägnar få tacka för svaret. är folkets främsta företrädare enligtgrundlagen, och det är viktigt att regeringen i all den utsträckning som ärmöjlig är beredd att visa respekt för arbete. är enviktig del av kontrollmakt. Det är mot den bakgrunden otillfredsställande attfinansministern -observera att det gällde finansministern och inte kammaren -inte ansåg sig ha tillräcklig tid för besvarande av de frågor angåendepensionsskatten som väcktes vid öppnande, alltså , ochsom enligt den normalaordningen skulle ha besvarats senare, således . Detta var den första frågestunden efter sommaruppehållet.Att det skulle finnas ett stort antal frågor att besvara kan inte ha kommit somnågon överraskning för finansministern, som har lång erfarenhet av båderegerings-och riksdagsarbete. Det inträffade tyder inte precis på att riksdagenoch dess frågestunder har haft högsta prioritet hos finansministern. Frågarna lämnade ett erbjudande att försöka flytta framtiden för besvarandet till exempelvis , vilket hade gjort detmöjligt för finansministern att lämna svar. Detta gick man inte med på, utan istället kom svaret . Mot den bakgrunden vill jag faktiskt fråga statsministern:Vill han här och göra ett klart uttalande om vikten av att regeringensledamöter vidtar sådana dispositioner att ledamöter kan få ettsnabbt svar på ställda frågor? Finansministern har svarat på alla frågor.Han meddelade kammaren när detta skulle ske. Och han har inte sagt vad BoLundgren påstår att han har sagt, nämligen att han inte avsåg att svara. Däremot konstaterar jag, herr talman, följande. BoLundgren är inte här när jag svarar på frågan. Jag hörde just avbostadsministern att inte nu kan ta emotbostadsministerns svar på hans interpellation om småhusägarnas avdrag. Han varför övrigt inte heller närvarande vid den frågestund då finansministernmeddelade kammaren när frågorna om engångsskatten skulle besvaras. Jag är övertygad om, herr talman, att harutomordentligt goda skäl för sin frånvaro. Men jag tycker det är litet övermaganär riksdagsledamöter kräver absolut närvaro av regeringens ledamöter, i dethär fallet av finansministern - också vi har ju litet grand att syssla med -när de inte själva kan klara en absolut närvaro här i kammaren. Det skulle varaklädsamt med en viss ödmjukhet inför de problem som kan uppstå för båda parter. 11ANDERS (): Jag tror att vi alla har respekt också förengagemang utanför . Men, herr talman, den stora skillnaden - och denförbigår statsministern medvetet - var att finansminister var i kammarenden aktuella dagen. Han hade emellertid avsatt till kammarensarbete, och det höll han fast vid och vägrade gå med på att man användeytteriigare tid för att de frågor som hade riktats till honom skulle blibesvarade. Med en omdisposition och en prioritering av arbete, herrtalman, hade det alltså varit möjligt att svara på dem. Jag vill säga att det med den nuvarande ordningen har häntatt vi har fått vänta upp till en månad på svar från statsråd därför atttorsdagarna har varit inbokade. Jag tycker ändå att man inom regeringen börvisa den respekten att man gör sitt bästa för att se till att svarkan ges inom den normalt angivna tiden, dvs. en vecka, och inte efter tvåveckor. 7 protokoll 1986/87:19-20 Om innebörden av visst uttalande om lagrådets verksamhet Jag vill be framföra enhälsning till och säga att vi skall göra vårt bästa. 13 (): . Får jag då kvittera och be statsministern hälsa till regeringskollegernaatt de bör sätta ett litet kryss i almanackan för , så att vi kan fåse dem här i den utsträckning som bedöms nödvändig för att frågeinstitutetskall fungera. Också .det skulle vara klädsamt. Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar på fråga 1986/87:122 om innebörden av visstuttalande om lagrådets verksamhet har frågat mig om jag anser attlagrådet överträtt sina befogenheter vid granskningen av förslaget omengångsskatt. Som svar på fråga vill jag först framhållaatt lagrådet funnit att den föreslagna skatten är förenlig såväl medregeringsformen som med internationella åtaganden enligtEuropakonventionen. Den är inte retroaktiv, och den innebär inte någonkonfiskation. Därmed tillbakavisar lagrådet i väsentliga delar den kritik somriktats mot förslaget. Lagrådets invändningar var av annat slag och baserasfrämst på farhågor om att den nu aktuella skatten skulle kunna ge grund förolika engångsskatter med höga skattesatser, som tas ut av snävt begränsadekretsar av skattskyldiga. I den proposition i ärendet soni nu överlämnas tillriksdagen slås emellertid fast att vi inte avser att stöpa om skattesystemet iden riktningen. konstateras att den tillfälliga skatten är motiveradav synnerligen starka sakliga skäl och av en unik situation. Det är på denna punkt - frågan om skattens lämplighet,inte dess laglighet - jag tagit upp lagrådets yttrande. Lagrådets uppgift äratt granska lagförslag för att bl. a. se om de är förenliga med grundlagarnaoch rättsordningen i övrigt. På dessa punkter har lagrådet enligt min meninggodkänt förslaget. De delar av lagrådets yttrande som ledde till avstyrkandetbygger på sådana rättsliga bedömningar som från mer allmänna utgångspunkterberör politiska frågeställningar. Det är i det perspektivet som regeringensställningstagande bör ses. Det är min bestämda uppfattning att det är riksdagensuppgift- inte lagrådets - att göra den politiska överprövningen av regeringensförslag. 15 (): Jag ber att få tacka statsministern för svaret på min fråga.Statsministern har uttalat sig kritiskt mot lagrådets granskningav pensionsskatten. I dagens nummer av säger han: "Vi anser att lagrådet gått in och gjort en politiskbedömning. Rådet skall pröva lagen, inte ta över parlamentets roll." Det är en allvarlig anklagelse som statsministern framför.Lagrådet har enligt regeringsformen 8 kap. 18 § följande fem uppgifter: 1. att pröva hur ett förslagförhåller sig till grundlagarna och rättsordningen i övrigt, 2. att kontrolleraatt förslagets föreskrifter inbördes står i överensstämmelse med varandra, 3. att pröva hurförslaget förhåller sig i förhållande till rättssäkerheten, 4. att pröva omförslaget tillgodoser angivna syften och 5. att pröva omproblem kan uppstå vid tillämpningen. Då har jag tre konkreta frågor tillstatsministern, eftersom hans uttalande är allvarligt med tanke på lagrådetssjälvständighet: Vilken av dessafem punkter har lagrådet enligt statsministerns uppfattning brutit emot? Vari ligger denpolitiska bedömningen i lagrådets uttalande? Får intelagrådet enligt statsministerns uppfattning konstatera att ett förslag inte börgenomföras, när det uppenbarligen är behäftat med så allvarliga brister somförslaget till pensionsskatt? Jag anser inte att lagrådet har överskriditsina befogenheter, och det har jag heller aldrig sagt. Lagrådet har rätt attutifrån rättsliga principer anlägga allmänna lämplighetssynpunkter påremitterade förslag. Sådana kan emellertid innebära att man ibland kommer överi bedömningar som väsentligen är politiska. I dylika fall är det, menar jag,sak att avgöra frågan. Såväl de politiska övervägandena som ansvaretför hur den konstitutionella praxisen bör utvecklas åren uppgift som ligger påregeringen och slutligen på . Jag upprepar att den politiskaöverprövningsrätten tillkommer - inte lagrådet. Om innebörden av , visst uttalande om lagrådetsverksamhet 17ANDERS (): Det var tyvärr inget svar på de frågor jagställde. Därför upprepar jag frågorna med hopp om ett svar: Variligger den politiska bedömning som lagrådet har gjort? På vilken av de fem punkter som lagrådet har att granskahar man överträtt sina befogenheter? Får inte lagrådet konstatera, som en sammanfattning av singranskning, att man helt enkelt måste säga att ett förslag inte skallgenomföras? Statsministerns uttalande kan inte uppfattas på annat sättän som en varning till lagrådet att i fortsättningen undvika att skrivanågonting som regeringen ogillar. Statsministern vill tydligen sätta munkavlepå lagrådet. Det kan ytterst få den effekten att lagrådet i fortsättningen inteanser sig kunna skriva vad man egentligen vill. Vi är inte betjänta, herr talman, av ett lagråd som väjerför den politiska makten. Jag ser fram emot att få ett svar på de frågor somjag faktiskt ställde. Om åtgärder för att underlätta bostadsbyggandet Svaret på frågan är att lagrådet inte haröverträtt sina befogenheter. Svaret är också att vi inte avser att lägga någonsom helst munkavle på lagrådet - det har vi heller inte någon möjlighet till.Men vi anser att det är denna riksdag, valda ombud för folk, som haratt pröva en proposition av det slag som förslaget om engångsskatten utgör. Detär den inställningen jag har gett klart och entydigt uttryck åt. 19 (): Om det är så att lagrådet inte har överträttsina befogenheter, då förstår jag inte varför statsministern i ett stort antaltidningar och andra massmedia går ut och riktar denna kritik mot lagrådet,såsom han faktiskt har gjort. Jag skall inte ta upp kammarens tid med attcitera ur olika tidningar, men faktum är att statsministern har riktat mycketstark kritik mot den instans som enligt grundlagen har till uppgift att granskalagförslagens förenlighet med bl. a. grundlagen. Jag har, herr talman, mycket svårt att förstå att detinträffade inte kan komma att leda till en situation där lagrådet ifortsättningen kanske inte vågar skriva vad man innerst inne skulle vilja,därför att man då riskerar att få kritik från den politiska makten. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på fråga 1986/87:109 om åtgärder för att underlätta bostadsbyggandet har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att ortskoefficienten höjs så att det planeradebostadsbyggandet underlättas och kan fullföljas. Bakgrunden till frågan ärenligt att byggkostnaderna har ökat kraftigt under en följd avår, vilket har lett till att ett allt större gap har bildats mellanproduktionskostnaderna och den statliga bostadsbelåningen. Jag delar givetvis oro över de ökadebyggpriser som framför allt har kunnat iakttas inombostadsbyggandet. Enligt min bedömning är emellertid en ökning avsubventionerna inte ett effektivt sätt att motverka kostnadsökningar. Det kanifrågasättas om man även framgent skall ha den starka koppling som finnsmellan kostnadsstegringar och subventionerad långivning. Detta har jag ocksågett uttryck för i mitt anförande till proposition 1986/87:48 ombostadspolitiken, som regeringen överlämnade till i förrgår. Ett steg i riktning mot att minska denna koppling togsredan i och med att beslutade om vissa ändringar i fråga omden produktions-kostnadsanpassade belåningen (prop. 1985/86:95, BoU 13, rskr171). Möjligheterna att ta ytterligare steg i riktning mot att begränsa denstatliga subventioneringens följsamhet till kostnadsutvecklingen kommer attprövas av enintern arbetsgrupp inom . Jag avser att återkomma i dennafråga när arbetsgruppen har avslutat sitt arbete. Svaret på fråga är därför att jag förnärvarande inte är beredd att medverka till någon generell höjning avortsskoefficienterna. Däremot kommer, enligt vad jag har erfarit,att inom ramen för de bestämmelser som gäller göra vissajusteringar av dessa för enskilda områden. Om åtgärder för att underlätta bostadsbyggandet 21NILS (): Jag tackar bostadsministern för svaret på minfråga. Jag tolkar det så, att det finns en viss förståelse för de synpunktersom jag för fram. Utvecklingen av bostadsbyggandet i vårt land inger stororo, inte bara i storstadsregionerna, som bostadsministern på olika sätt värnarom, utan i minst lika hög grad i kommunerna utanför storstäderna. Situationen iUmeå är t. ex. mycket besvärande. Det är tveksamt om vi där kan klara detplanerade bostadsbyggandet. tillhör ju de få expansiva kommunerna iNorrland, som bostadsministern vet. Jag tror inte att jag överdriver om jagsäger att det vore en katastrof för länet om vi inte kan ordna lägenheter förde unga människor som frågar efter bostäder. Effekten blir rimligen attutflyttningen till storstadsregionerna ytterligare påskyndas. Vi kan konstateraatt situationen är ungefär likartad i inlandet. En av orsakerna till den uppkomna situationen är ju attproduktionskostnaderna inte överensstämmer med den statliga belåningen. Somjag har sagt leder detta till att byggandet inte kan genomföras eller till attbostadsföretagen tvingas försämra kvaliteten i byggandet. Det kan då uppkommaen andra klassens bostadsmarknad utanför storstäderna, vilket inte äracceptabelt. Jag utgår från att bostadsministern genom bostadsstyrelsenutövar sitt inflytande, så att vi erhåller en justering av ortskoefficienterna. Låt mig först vitsorda att jag liksom NilsHäggström självfallet har ett intresse av att alla som efterfrågar bostäderockså skall få tillgång till dem. Men vi löser inte den frågan genom att låtabyggpriserna rusa i väg och staten rusa förbi med ytterligare subventioner. Om man behöver bostäder i , vilket jag verkligen tror,skulle jag råda kommunalfolket i att sätta i gång och bygga dem. Det finnsingenting som tyder på att det kommer att bli billigare om man väntar, och jagtror inte heller det finns anledning att vänta på ytterligare statliga subventionerför att hålla nere kostnaderna. Har man behov av bostäder i , är det nogklokt att bygga dem med detsamma. Dessutom vill jag gärna understryka att det inte är så,som kunde framskymta i anförande, att storstäderna har någrasärskilda villkor. Villkoren är desamma i . Att ortskoefficienten skiftarberor på att löner och transportkostnader skiftar. Men förhållanden ärensartade över hela landet. Om den s. k. engångsskattens förde In ing på de olikapensionsspararna 23NILS (): Jag är fullt medveten om hur den statligabelåningen är utformad. Men det är också helt klart, bostadsministern, attbostadsdepartementet har medverkat till en justering av ortskoefficienten förstorstadsregionerna. Det har jag tolkat som ett uttryck för att man vill ha igång bostadsbyggandet där. Men situationen är likartad i vissa andra delar av landet.Jag har exemplifierat genom att visa på förhållandena i . Jag tyckersåledes att det är rimligt att man ser över ortskoefficienten också för andraområden. Jag tolkar svaret på min fråga så, att bostadsministern är beredd attmedverka till en sådan justering. Låt mig bara för ordningens skull säga attden justering som skedde av ortskoefficienten för inte var betingadav önskemålet att få i gång ett bostadsbyggande i Stockholmsregionen.Justeringen var ett resultat av den utredning som vi lät göra när det gällerkostnaderna för landet i dess helhet. Utredningen konstaterade då attortskoefficienten för , enligt de beräkningar som läggs till grund idetta avseende, var för låg och att ortskoefficienten för Göteborgvar förlag. Då valde vi att justera ortskoefficienten för både Stockholmoch . Det är alltså inte ett uttryck för att regeringengodtyckligt har beslutat att göra andra subventioner i storstäderna än i landeti övrigt, utan det är fråga om ren automatik som sammanhänger med det systemsom infördes för beräkning av ortskoefficienten. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1986/87:104 om den s. k. engångsskattensfördelning på de olika pensionsspararna Enligt förslaget om tillfälligförmögenhetsskatt skall institutionerna inom livförsäkringssektorn beskattas,bl.