prot · GA0950 · 1986-12-31 00:00:00 — Alla människor kan ju infe äga skog och haskogskonto och ha praktisk erfarenhet av sådant, mén man kan ju räkna en smulaoch försöka göra så gott man kan här i världen i all anspråkslöshet ändå. Jag tyckeraft bör ta sig en funderare på två saker. Först och främst är det ett faktum aft det inte var vpksom skapade den här situafionen, utan den uppkom på grund av de olika värderingarna av den speciella åtgärden med renkonto,som fanns på den borgerliga sidan. Jag klandrar ingen för det, men jag konstaterar att det var utgångsläget, oavsett, hur vi hade betett oss. Oavsett om vi hade hållit fast vid den konstruktion som förordade eller om vi hade gjort som vi nu gör, så hade det hur som helst infe blivit:någof renkonto. Def är inte vårt fel - vi har inte skapat den här situationen, utan det har andra parfier gjort genom sina 142 inbördes förhållningssätt. Därförtycker jag man bör fa sig en funderare på Sedan tycker jag också att verkligen skall tadetta på allvar. I stället för att gny över andra partiers förhållningssättskall han ta fasta på vad som faktiskt har vunnits för de olikabefolkningskafegorierna. Och framför allt skall han åka hem och säga tillsarrierna att det inte är fråga om att beröva dem någonting som de annarsskulle ha kunnat få, utan att def är frågaom en annan form, som jag bedömer somväl så flexibel och möjlig aft utnyttja som en extra inkomstutjämning för aftman skall kunna undvika eventuella skaffepolitiska effekter och en ökadutslakfnirig, i den mån dessa skaffepolitiska effekter icke kan täckas med debestämmelser som har funnits. Det år bättre att hjälpalänsadminisfrafioner och andra myridighefer att hos berörda befolkningskafegoriersprida full och säker information om de rättigheter till ersättning ochrättigheter till skatteutjämning som de faktiskt har än att klaga över aft vpki en situafion som partiet ändå inte kunde påverka förhöll sig på det sätt somvi bedömde var klokast för att ge-sförsta möjliga arital människor - även dem-som icke är renägande samer -delaktighet på ett säkert sätt i de ersättningarsom de logiskt och moraliskt har rätt till. För infe var intresset för den ickerenägande delen åvglesbygds- och fjällbefolkningen så överväldigande! Skrivningarna var väldigtvaga,såsorii jag har påtalat. Där har en skärpning skett och enökad uppmärksamhet på deras problematik kommit till stånd. Det är en befolkningsgruppsom vi också har anledning aft infe glömma bort i det här sammanhanget. Vissa åtgärder m. m.. efter AnL 136 HANS (): Först måste jag notera att renkontot - vilket jag tycker är ungefär detsamma som skogskontot -med nya skattetekniska påfund och fiffighefer. Detta var någonfing för mig heltnytt. Jag tycker att det här har varit en jämn och bra åtgärd, som har funnitsi , som jag sade i kanske . Till vill jag säga att man väl inte skallkasta skulden på andra partier. Har vpk intagit en fast ställning i ärendet kanden möjligheten finnas att man även i har insett att man harvandrat fel väg och kommit fill insikt om det.- De kan ju lika gärna säga atteftersom vpk inte gick med på detta så gjorde inte vi det heller. säger också att man har funnit en annanform, och han iritar eft slags försvarsattityd som vittnar om en vissskuldkänsla eller något liknande. Enligt min erfarenhefochefteratt ha studeratfrågan tycker jag att den andra formen som ni hänvisar till infe är lika brasom den form som jag föreslagit i min motion. Jag vill åter yrka bifall till reservation 15, AnL 137 HÄDAR (): Den föregående äradefalarens uppfattning om vilka ideologier och personer som inspireratfolkparfiet bör bli föremål-för revision. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet fattas vid morgondagens sammanträde, seprot. Prot.1986/87:50 14 8 Föredrogs 16december 1986 näringsutskottets betänkande .. , , TT 1986/87:13om förbud mot nya kärnkraftsreakforer m.m.(prop. 1986/87:24). Forbud motnya karn- ' vr r / kraftsreaktorer m. m. Förbud motnya kärnkraftsreaktorer m. m. AnL 138PER-RICHARD MOLÉN (m): Näringsufskottets betänkande nr 13 behandlarregeringens förslag om förbud mot nya kärnkraftsreakforer. Regeringsförslaget verkar ha tillkommit i hastigt mod.Oskarshamns kraftgrupp hade , några månader efter det att dess tredjereaktor startats i satt sig ned för aft göra ingående efterkalkyler, där ävenhänsyn skulle tas till nya erfarenheter och ny teknik. Avsikten var att se vaden reaktor skulle kosta om den skulle byggas . Initiativet var vällovligtoch stämde väl in i tiden med statsministerns resa till , där han bl. a.tog upp till behandling och diskussion frågan om export av en ASEA-reaktor tillFinland. När massmedia tog det här som en signal om mera kärnkraft slogBirgitta till bromsarna, och vi ser resultatet av denna åtgärd. Vi har en energisk energi- och miljöminister. Men för attkunna klara sina uppgifter drar hon sig uppenbarligen infe för att lägga undersig kriminalpolitiken för att, som def heter i betänkandet, göra allakärnkraftsanhängare fill potentiella lagöverträdare. Det är att gå långt,alltför långt, då man anser sig tvingad att genomdriva en lagstiftning medförbud mot de företag som dristar sig att utreda förutsättningar för byggandetav ytterligare kärnkraftsanläggningar, infe minst mot bakgrund av att vi redani dag har en kärnenergilag som förbjuder byggandet av kärnkraftverk, drift avkärnkraftverk och underhåll av kärnkraftverk utan tillstånd. Miljö- och energiminister vill alltsåförbjuda sina menings-motståndare aft skaffa den kunskap de anser sig behöva.Hon visar en totalitär attityd som borde vara väsensfrämmande för en svenskregeringsledamot. Energiministerns agerande strider mot viktiga grundreglerför beslutsfattande och framfidsplanering. Hennes handlande strider mot behovetav att ha så stor rörelsefrihet som möjligt. Hennes sätt att agera begränsarhandlingsfriheten och ger infe heller möjligheter för oss att samla störstamöjliga kunskap om olika tänkbara energialternativ. Det förstör dessutomförutsättningarna att vidmakthålla och ytterligare utveckla den internationellthöga kompetens vi i trots allt besitter på kärnteknikens område. Det vill är att fjättra svensk energipolitikmed ännu hårdare politiska bindningar och det i ett läge då behovet av ökadflexibilitet blir alltmera akut. Medan justitieministern är ovillig att kriminalisera endel inslag på narkotikaområdet skyndar sig att kriminalisera demsom utarbetar konstrukfionsritningar, dem som gör kostnadskalkyler och dem sombeställer utrustning eller förbereder andra åtgärder som har till syfte aftleda fram fill en ny kärnkraffsreaktor. Hon vill tysta dem som i opinionsbildandesyfte vill fala för mera kärnkraft. Hon vill med den här lagen begränsa den igrundlagen reglerade yttrandefriheten. En person som offentligt presenteraren ny, säker konstrukfion av en kärnkraftsreaktor skall med den här lagen kunnaåtalas enligt henne och regeringens mening. Man kommer osökt in på liknande händelser i historien. Dejesuiter som gav sitt bidrag fill sin tids energipolitik gjordedef genom aft elda upp vetenskapsmän som ansåg att jorden rörde sig och intevar centrum i universum. sitter "jesuiter"i och vill göra något liknande. Det är klart att def skulle stöta denallmänna rättskänslan om de använde jesuiternas metoder. Men med lagen öppnarman möjligheten att åtminstone ropa på polis. Jag tycker att poliserna harandra och betydligt mycket mera angelägna uppgifter att ägna sig åt. Jag tyckeratt det i def närmaste är litet genant för regeringen och aftanse sig tvingade lägga fram ett lagförslag med den här innebörden för attklara sina energipolitiska motiv och syften. Regeringsförslaget har inte beretts genom remissbehandlingpå det sätt som regeringsformens 7 kap. 2 § reglerar. Regeringens förslag harallvarligt kritiserats av lagrådet. Men det hindrar inte regeringen från attlägga lagförslaget på bord. Men, och det är värt att notera, så harockså regeringsförslaget i näringsutskoft blivit ordentligtomarbetat. Så mycket av det ursprungliga förslaget finns inte kvar. Möjligenformellt, för att rädda regeringens anseende, men infe reellt. Näringsutskottethar här tagit starkt intryck av bl. a. den hårda kritik som vi från moderatsida har framfört i en motion. En av de två paragrafer som föreslås bli ändrad i nugällande kärnenergilag har en språklig utformning som gör paragrafenobegriplig. Den har därför formulerats om av näringsutskoftet. Motiven filllagparagraferna har också skrivits om och givit lagförslaget en helt annantolkning ån den som regeringen avser. Straffansvaret har av näringsutskoftetbegränsats till att gälla bara dem som i kraftföretag bär ansvar för företagensverksamhet. Utskottet säger, efter aft ha granskat , att ävenpersoner inom denna snäva krets, liksom , kommer att vara oförhindradeaft muntligen och skriftligen plädera för fortsatt och ökadkärnkraftsanvändning inkl. uppförande av ytterligare kärnkraftsreaktorer. De äralltså även framöver fria att ägna sig åt forskning och utvecklingsarbete pädef kärntekniska området. Likaså har vi friheten, rätten och möjligheten attdelta i internationellt samarbete på kärnkraftens område. Socialdemokraterna i näringsufskotfet haransett det vara nödvändigt att omarbeta regeringens förslag. Def är bra. Detenda reella som återstår av regeringsförslaget är just att beslutaratt regeringen infe längre skall besluta i frågan om uppförande avkärnkraftsreaktorer. Regeringen har härigenom med bistånd av sina partivänneri näringsufskotfet förklarat sig vara olämplig att fatta avgörande beslut påkärnenergiområdet. Men det var inte vad energiministern åsyftade. Hon villekväsa en fri opinionsbildning på kärnkraffsområdef. Hon ville begränsayttrandefriheten, för den störde hennes eget opinionsbildande arbete. För miljö- och energiminister blir riksdagensbeslut en tankeställare - ja, kanske fill och med en återställare - till degrundläggande yttrande- och näringsfriheter som varit vägledande för svensktpolitiskt arbete. Tillfälligt trångmål i den polifiska debatten får inteförleda oss aft Förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. 10 protokoll 1986/87:50 Prot.1986/87:50 rned allehanda lagfekniska påfund kringgå dessa demokratiskafriheter. Här har, enligt min mening, näringsutskottetutfört ett bra saneringsarbete. Förbud mot nya kärri-kraftsreaktorerm. Med detta,herr talman, vill jag yrka bifall fill våra moderata reservafioner i näringsutskottets betänkande nr 13. Under detta anförande övertog andre vice falmannenledningeri av kammarens förhandlingar. AnL 139HÄDAR (): En hetvattensreaktor om 1 100 megawatf el, enreaktor i ungefär samma storleksordning som eller 3, bordefa att bygga. Kostnaden för mark och byggnader kan uppskattastill ca 1 800 miljoner. Hårdvaran för verkstadsindustrin kan uppskattas tillungefär 4 500 miljoner och ingenjörsarbetena till kanske 1 miljard. Förnatururan och urananrikning tillkommer ungefär 700 miljoner. För tillverkningav den första härden tillkommer ca 100 miljoner. Men eftersom byggnadstiden ärlång får man räkna med att räntor kan uppgå till ca 2 500miljoner - totalt alltså en kostnad på ca 10,6 miljarder för en reaktor av dentypen. Varför berättar jag nu detta? Jo, därför att def bakom denhär lagen finns ett principönskemål att ingen skall utföra någon form avkalkyler eller genomtänkta planer för något som har att göra med byggande avnya kärnreaktorer. Jag är den förste att säga att def är ekonomiskt oklokt avnågon att lägga ned fid, arbete och pengar på aft göra detta. Några nya sådanareaktorer skall vi inte bygga i . Av det skälet bör varje klok personinse att han eller hon infe skall lägga ned tid och kraft på det. Men det årensak. Def åren helt annan sak, herrtalman, att med lagens hjälp vilja förbjudanågon som känner behov av att göra detta, rätten att göra def. har den här lagen, som sade,utformats så genom näringsufskottets ingripande aft endast en mycket begränsadgrupp människor kan drabbas av straffsanktioner, om de planerar eller gör dentyp av kalkyler som jag har försökt redovisa. I princip är det bara förledningarna i de stora kraftbolagen samt möjligen förnågra andra personer i starkt energirelaterade företag som den här lagen skullekunna ha något slags betydelse ur sfraffbarhetssynpunkt. Principen är emellerfid ändå alldeles felakfig. Man frågarsig hur det kommer sig att tvingas ta ställning till eft lagförslagav def slag som regeringen har lagt på vårt bord. Orsaken, herr talman, år attdet ansvariga statsrådet irriterats över att man någonstans i har velattänka tankar i en riktning som statsrådet inte ariseff lämpliga att tänka. Honanser också -och def med rätta - aft en majoritet i riksdag inteheller tycker att dessa tankegångar är riktiga att arbeta efter. Däremot är detett liberalt partis bestämda uppfattning aft man inte med lagens hjälp skallförhindra någon att tanka på det sätt som jag här har redovisat. Den här lagen, herr falman, är i bästa fall en onödig lag.Det är en lag som för alla tänkande människor i landet måste uppfattas som enförnedrande lag. Det är en lag som är eft uttryck för makfens arrogans. Därför är mitt bestämda yrkande ett bifall fillreservafionen från , innebörande att vi avvisar def framlagdaförslaget. AnL 140 (): 1 näringsufskottets betänkande 13 föreslås enändring av lagen "om kärnteknisk verksamhet", avseende dels förbud"att ge tillstånd att uppföra kärnkraftsreaktor", dels förbud"att vidtaga åtgärder som syftar till aft förbereda ett uppförande avkärnkraffsreaktor inom landet". Det har i debatten sagts att detta är en helt onödiglagstiftning och att den kan komma att inkräkta på yttrandefriheten. Spontantkan det synas som om denna krifik har bärighet, men vid en mer ingående analysframstår kritiken som ogrundad, för aft inte såga felakfig. Förbudet att meddela tillstånd för uppförande avkärnkraffsreaktor är ett parallellfall fill den lagstiftning vi har för aftskydda t. ex. de fyra stora outbyggda älvarna. De aktuella älvarna var, inriandé fick sitt skydd i naturresurslagen, undantagna frän utbyggnad genom deriktlinjer beslutat om för den fysiska riksplaneringen. På samma sättförhindrar av beslutade riktlinjer för energipolitiken attregeringen ger tillstånd för nya kärnkraftsreakforer - om man respekterar avriksdagen beslutade riktlinjer. kan det inte uteslutas att en minoritetsregering kanbortse från riktlinjer och besluta efter eget huvud. Det är inteheller självklart aft eft sådant beslut utan stor kostnad och/eller skada kan iefterhand justeras av riksdagsmajoriteten. Det finns särskild anledning för att funderaöver detta. Dels har drivit frågan om lagligt skydd för vissa älvarstarkare än något annat parfi, dels är mer än något annat parfiinblandat i ett beslut,, fattat av en minoritetsregering, som i efterhand medstora kostnader som följd rivits upp av en riksdagsmajoritet. Jag tänker påtillståndet att bygga ut Sölvbacka strömmar som gavs av dåvarandefolkpartiregeringen och som sedan kostade skattebetalarna hundratals miljoner,när def i efterhand revs upp av socialdemokraterna med hjälp av någon lokalborgerlig röst. Med tanke på denna rikhaltiga erfarenhet är detöverraskande att folkparfiet inte sluter upp bakom lagens 5 §, som avserlagstadgat förbud att ge tillstånd fill uppförande av kärnkraftsreakforer. Deffinns anledning att ställa frågan vad det är för skillnad ur liberal synpunktmellan att inte få tillstånd, om man nu har råd osv., att bygga ut en älv ochatt inte fä bygga en kärnreaktor, om man har råd och möjligheter till detta.Det skulle vara intressant att få en analys av den frågeställningen. För egen del har jag ytterligare ett skäl aft biträdaförslaget om ett lagstadgat förbud att ge tillstånd. Nuvarandeminoritetsregering har på eft upprörande sätt helt struntat i att fullfölja deriktlinjer som en riksdagsmajoritet inkl. socialdemokraterna beslutade om ivåras, avseende hur effektivare energianvändning, oljeersäftning och förnybarenergi skulle främjas. Det är uppenbart att minoritetsregeringar av olikapolitisk sammansättning kan ta mycket lätt på de riktlinjer och beställningarsom gör. Genom en lagstiftning blir def nödvändigt att en majoriteti ställer sig bakom en förändring, om den skall komma till stånd. Förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. Förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. lagändringger utrymme för en offentlig debatt innan beslut fatfas, vilket ytterligarestärker demokratins möjligheter. När def gäller förbudet att förbereda uppförandet av enkärnkraffsreaktor, så har näringsutskottet i sitt betänkande klargjort attlagstiftningen endast kan tillämpas mot ett fåtal personer i sådan ställningatt de på ett rejält sätt kan påverka förberedandet av att bygga enkärnkraftsreaktor. Med detta förtydligande är allt tal om att lagstiftningenskulle inkräkta på yttrandefriheten helt ogrundat. När jag hör kan jag infe på något sättbegripa varför han står kvar vid de moderata reservationerna. Han klargjorde påett mycket fördelaktigt sätt det fina jobb som gjorts i näringsutskoffef ochhur lagen på alla punkter var en bra lag. Aft därefter ha mage att reserverasig mot def han tidigare pläderat för tycker jag visar en mycket stor brist pålogik. har en reservafion fogad fill det betänkande vi nubehandlar. I reservafionen hävdar vi, såsom vi gjort ett flertal gångertidigare, att vi måste ha ett lagstadgat förbud emot export avkärnkraftsreakforer. Även om det i nuvarande regelsystem och lagstiftning finnsbetydande möjligheter aft kontrollera syftet med denna export som sker, finnsdet nu tyvärr inga möjligheter att skapa fullständiga garantier för att deexporterade produkterna endast får en civil användning. Flera stater, bl. a. i tredje världen, uppges vara i färdmed att utveckla egna kärnvapen. Denna process möjliggörs genom import avutländsk kärnkraftsteknologi. Det är ett mycket starkt skäl för att hävda etttotalförbud mot export av kärnkraftsfeknologi på det sätt som föreslås icenterns motion. Detta innebär att vi menar att regeringen bör återkomma medett förslag fill lagändringar som betyder att export av ämnen och utrustning påkärnenergiområdet och motsvarande tekniköverföring helt förbjuds och att defnya förbudet enligt 6 8 kärntekniklagen om vissa förberedande åtgärder utsträckstill att omfatta också förberedelse med sikte på sådan export som nämnts. För tydlighetens skull vill jag påpeka aft förbudet gällerexport av komponenter och teknisk utrustning till nytillkommande reaktorer. Idef fall svensk teknik på ett påtagligt sätt kan medverka till att minskaolycksrisken i befintliga utländska kärnkraftsreakforer så menar vi aft def kanfinnas skäl för att ge dispens för sådan export. huvudmålsättning är som alla vet en globalavveckling av kärnkraften, men fills vi når det målet är vi beredda attmedverka fill att så långt som möjligt begränsa olycksriskerna i befintligakärnkraftverk. Med detta yrkar jag bifall fill reservation 4och i övrigt till utskottets hemsfällan i betänkandet. AnL 141 HÄDARCARS (fp) replik: Om vattenkraften och dess utbyggnad - framförallt då de fyra orörda älvarna - har diskussionen varit lång. Jag vet inte omden är avslutad . Det har funnits partier som mycket sent har markerat aften utbyggnad kanske skulle vara aktuell. När det gäller kärnkraften har jag för egen deluppfattningen att i denna kammare finns en solid majoritet - även om den inteomfattar alla, är det en tillräckligtstor majoritet - som är mot tanken på att bygga ut kärnkraften och som ävenanser att den lagstiftning vi har är tillräcklig. Men 5 8 är ändå inte encentral fråga för mig . Däremot, herr talman, kan jag infe låta bli att fästakammarens uppmärksamhet på vad sade. Detta är inget hot motyttrandefriheten. Def drabbar bara några direktörer. Förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. AnL 142IVAR () replik: Låt mig först göra klart för ochdenna kammare att jag inte sade att det drabbade endast några direktörersyttrandefrihet. Att så infe är fallet har jag också mycket klart redogjort föri det betänkande vi nu behandlar. Def är däremot helt klart att de infe kanfatta beslut om förberedelser som klart syftar till att försöka genomdrivabyggande av en kärnkraffsreaktor. Om de gör detta kan de bli föremål förstraffansvar. driver ju fortfarande, kanske något mer iskymundan, åsikten att def nog trots allt vore bra med en och annan secure. Medden utformning som lagen nu ges är ju en sådan att betrakta som kärnkraffsreaktor.Jag tycker att det därför finns bärande skäl för att en gång för alla låtariksdagen i varje läge få avgöra hur vi skall ha def med kärnkraften, precis påsamma sätt som det är skäligt att har det avgörande ordet när detgäller ytteriigare utbyggnad av vattenkraften. Detta är två totalt parallellafrågor. Jag väntar fortfarande på en förklaring till hur man i den liberalaideologin kan se någon skillnad därvidlag. AnL, 143 HÄDAR () rephk: är okunnig: Några direktörer kaninte fatta beslut om att bygga kärnkraftverk. Byggande av kärnkraftverkkräver med nuvarande lag regeringens tillstånd. Vad man kan göra är att börja fundera, görakalkyler, räkna, tänka och lägga fram förslag. Def är detta som man villförbjuda. Det är alltså rätfen för ett antal personer aft i varje fall påpapper fästa sina tankar som lagen syftar till aft förbjuda. Naturligtvis ärdef egentligen inte heller det som det hela handlar om - det inser väl ocksåjag. Vad det handlar om är i stället aft rädda ett statsråds prestige. Det ärprecis bara det som det handlar om. Ett statsråd, fylld av sin egen storhet pådetta område, ansåg att hon var tvungen aft inskrida mot människor som hadeannan uppfattning och som tänkte andra tankar. Och därför måste eft lagförslagfill, som nu skall expediera med också hjälp. Def äralltså vad frågan egentligen handlar om. Men det får ändå den verkan att ettantal människor förbjuds att tänka och planera i den verksamhet som de är saftaatt sköta. Detta anser jag vara inte bara olyckligt utan också ett utslag avmaktarrogans. Jag är led.sen att ger en hjälpande hand åt justdetta handlingssätt, AnL 144 () replik: Jag hoppas att jag inte uttryckte migotydligt, så att nu kunde göra en riktig tolkning. Vad jag talade om var att fatta beslut om förberedelsersom syftar till uppförande och genomförande av ett kärnreakforbygge. Förbud mot nya kärnkraftsreaktorer m. m. direktörerav den digniteten inom sitt ansvarsområde nog kan fatta beslut omförberedelser. Jag tror däremot infe att de kan fatta beslut om byggande tillkostnader som kanske väsentligt överträffar det belopp om 10,6 miljarder somHädar nämnde. Om det nu skulle vara någon som till äventyrs gav sig pådenna galenskap skulle kostnaderna nog komma att uppgå fill närmare 12-15miljarder. Jag har inte någon som helst anledning att försvara ettvisst statsråd - långt därifrån. Jag tror aft statsråd i och för sig självklarar detta hjälpligt. Vad jag här försöker klarlägga är om def kan finnas ettenda sakligt eller ideologiskt skäl för denna stora debatt som nudrar i gång. Han har hitfills inte gett ett enda litet skäl, varken sakligt ellerideologiskt. Därför kommer ju debatten att föras rätt ut i tomma luften, utannågot underlag, AnL 145 (): Jag har i tidigare debatter i denna kammareom frågor i anslutning till kärnkraftens avveckling haft anledning aft reageramot ordval, säger han: Energiministern har föravsikt att lägga under sig kriminalpolitiken. Hon vill göra allakärnkraftsanhängare fill potentiella förbrytare. Hon har en totalitär attityd,som strider mot grundläggande idéer, Def är jesuitisk moral bakom dennaproposition. Så fortsätter det. Jag tycker att skullegöra sig besväret med att läsa utskotfsbetänkandet. Då skulle han finna attalla dessa våldsamma karikerade överdrifter bara är gripna ur tomma luften,vilket också bekräftas av att varken lagrådets eller konsfifutionsutskoffefsvare sig minoritet eller majoritet har anfört något av detta som Per-RichardMolén försöker göra trovärdigt,