prot · GA09104 · 1986-12-31 00:00:00 — Detfinns dubbel anledning att understryka detta, eftersom det i går var WHO:svärldshälsodag, som i många sammanhang och på många platser också gjordes rökfri dag. Den statliga tobakskommittén som jag själv fillhörde,föreslog också att vissa mål skulle uppsättas för att minska tobaksbruket. T.ex. föreslogs att högst av den vuxna befolkningen skulle användatobak vanemäs-sigf. lär också vara positiv till att vissa målsätts upp för att ytterligare minska tobaksskadorna. Tjänstgörande talmannen, andre vicetalman och jag har i en mofion föreslagit detsamma som , nämligen att konkreta hälsopolitiska mål för att minskatöbaksbruket bör utarbetas och att denna målsättning skall fastställas avriksdagen. På alkoholområdet har, som vi redan hört, enligt,WHO:srekommendation sådana mål fastställts för att minska alkoholkonsumtionen ochdärmed skadorna. Jag.vill i detta sammanhang citera vad socialstyrelsenschef sade i ett tal för sedan: "Skall vi nåmålet 'hälsa 2000' så räcker det inte med att vi som individer taransvar för att vårda vår egen hälsa eller att vi har tillräckligt mångaskickliga läkare som är bra på att bota våra sjukdomar och krämpor. Vi rnåsteockså försöka skapa en samhällsutveckling och ett samhällsklimat som gynnarhälsan." Utskottsmajoriteten avstyrker motionen med motiveringenatt ett sådant mål måste bli mycket allmänt formulerat och därigenom intekommer att tjäna till mycket ledning för det praktiska arbetet. Jag trortvärtom, att om vi hade ett uppsatt mål för verksamheten, skulle det vara ensporre och en utmaning för myndigheter, organisationer och enskilda att uppnådet målet. Även om tobaksbruket glädjande nog har minskat inom vissagrupper tillkommer ständigt nya konsumenter. Därför behövs en än merintensifierad, upplysning, inte minst bland barn och ungdom. Att derasuppväxtmiljö får vara rökfri är också av oerhört stor betydelse. Det ärsynnerligen viktigt att i olika sammanhang poängtera detta, inte minst medhänsyn till att Tobaksbolaget i en del fåll har svårt att acceptera och visarespekt för riktlinjerna för tobaksreklamen. Jag ser det också som illavarslande att regeringen idagarna har föreslagit att Tobaksbolaget skall introduceras på börsen. En sådanåtgärd måste leda till att Tobaksbolaget blir ännu mer renodlatkommersiellt. Man kommer att ännu mer än nu kunna negligera de sociala ochhälsomässiga aspekterna på verksamheten, i synnerhet i utlandsverksamheten. Jag ber ätt få yrka bifall till reservafionnr 2, som innebär bifall till vår motion om att får i uppdragatt föreslå konkreta hälsopolitiska mål för att minska tobaksskadornai yårt samhälle. Med hänvisning till vad jag nämnde om vikten av entobaksfri uppväxtmiljö för barn och ungdom ber jag också att få yrka bifalltill reservation nr 3. Prot.1986/87:104 , Hälsoupplysni/ig /n. 161INGVAR (): Utskottet betonar i betänkandet mycket starktvikten av en effektiv och stark hälsoupplysning, inte minst då det gäller defaror som hotar vid rökning samt missbruk av alkohol och bruk av narkotika. Detframgår också mycket klart att utskottet betonar vikten av attupplysningsverksamheten intensifieras i skolan. Även i utbildningen avpersonal inom såväl barnomsorg som skola rnåste frågor om hälsoupplysning fånödvändigt utrymme. Utskottet säger vidare att målet måste vara att,hälsoupplysning och hälsoundervisning skall få den växande ungdomen attfillägna sig hälsofräm-jande vanor, vilket innebär minskad rökning och enrökfri miljö. Varje kommun, skolöverstyrelse och rektorsområde bör t, ex,utforma ett konkret Hälsoupplysning m. m. handlingsprogram, som leder fram till de goda målen. Härgäller det att få med både förebyggande insatser och åtgärder vilka syftar tillatt hjälpa dem som har problem att bryta sina hälsohotande vanor. Jag vill, herr talman, yrka bifall till hemställan iutskottets betänkande, som jag tycker är starkt, med undantag för hemställan imom, 8, där frågan om bidrag till hushåUningssällskapens hälsoupplysning tasupp. I reservationen av moderater och centerledamöter yrkas att bidrag uranslaget till hälsoupplysning bör utgå till hushållningssällskapens hemkonsulentverksamhet.Vi moderater anser i likhet med centerledamöterna att verksamheten är mycketvärdefull, speciellt på kostrådgivnings- och livsmedelsområdet. Aktuellahändelser i dagens samhälle, med missvisande information om livsmedel ochlivsmedelsproduktion, talar för att detta är mycket angeläget. Jag yrkar bifall till reservation 4 och iövrigt till utskottets hemställan. 162TOMMY (vpk); Jag får börja med att be om ursäkt för attjag inte var närvarande när jag ropades upp. Det kom sig av att jag satt ocharbetade i godan ro och trodde att det skulle bli votering i ärendet föredetta. Jag tänkte inte på de nya reglerna vid kvällsplenum. "Det finns övergrepp mot barn som begåsinnan de ens är födda. Det finns övergrepp mot barrt som begås i situationer närbarnen ska känna sig som mest trygga, under amningen, i famnen på sin närmaste,i hemmet, hos anförvanter, hos dem som står dem närmast. Övergreppen sker medpassivrökningens, den ofrivilliga rökningens gissel. framstår vuxenvärldens hyckleri i så krass dagersom när vuxna röker i barns närvaro och försöker låtsas som om det saknadebetydelse. Hälften av alla barn i landet har fråntagits möjlighetenatt få en rökfri uppväxt. Frågar man vuxna rökare om de skulle önska att deras barnockså blev rökare, får mari ganska säkert ett nekande svar. Men de har ju redangjort sina små till rökare, när de tillåter att barnen utsätts för passivrökning." Detta stod att läsa i tidskriften och har skrivits av cancerforskaren, professor , Det är kanske ett hårt sätt att uttrycka sig, men det är inte destomindre sant. Varför jag valt detta citat är att det är just denna situafion,den ofrivilliga passiva rökningens situation som så många utsätts för ochtyvärr inte kan värja sig mot. Det gäller såvål barn som vuxna. Utskottet visar i skrivningen inlevelse och förståelse föratt rökning i offentliga lokaler inte skall ske eller att barn inte skallbehöva utsättas för passiv rökning, men när det gäller ställningstagandet ärplötsligt förståelsen och hänsynen som bortblåst. Då är utskottet inte"berett att ta nödvändiga steg för att förverkliga allas rätt fill en rökfrimiljö. Det gäller barnens rätt att inom barnomsorgen och skolan inte utsättasför denna ohälsa. Det gäller allergikers och astmatikers rätt och möjlighet attkunna vistas bland andra människor på lika villkor. Det gäller rätten för allaatt inte behöva stå tillbaka, därför att andra föredrar att röka. Det gäller iväntrum och stationer vid järnväg, flyg ochtunnelbanor. Det gäller i restauranger, på arbetsplatser, kort sagt i allaoffentliga lokaliteter och miljöer. Självfalletskall inte detta innebära att rökare skall kastas ut utan bara att deras behovfår tillgodoses genom särarrangemang, så att rökfria miljöer blir detnaturliga. Det har visat sig fungera mycket bra på en del ställen där rökninginte längre tillåts. På andra har det tyvärr misslyckats eller till stor delinte kunnat uppfyllas. Ett sådant ställe är , därstationerna inomhus skall vara rökfria. När detta påpekas för en rökande blirofta svaret att det inte finns något förbud, därför att det inte finns någonstraffsanktion. Det är inte förbjudet enligt lag. Många bryr sig inte omförbudet, och personal, poliser och vakter kan inte ingripa, därför att ingetverkligt förbud finns, INew har förbud mot rökning i offenfiiga lokaler beslutats. Därblir nu rökfria offentliga miljöer det normala. Grunden för detta beslut ärvissheten om rökningens skadeverkningar, Samma kunskap har vi här hemma. Jag är övertygad om att tiden nu är mogen att även vi i tarrökningen och dess skadeverkningar på allvar och beslutar att ge regeringen iuppdrag att utarbeta en lagstiftning om detta. Jag yrkar bifall tillreservationerna 1 och 3. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) 17§ Föredrogs socialutskottets betänkande 1986/87:21 om socialbidrag. 163 (vpk): Jag skall bara yrka bifall till två reservafioner fill detta betänkande. Den första är föranledd av den s. k. ny fattigdomen, den ökade press som innebär att människor måste ha samhällets stöd för att klara sitt uppehälle och därmed det socialbidrag som är nödvändigt. Den är vidare föranledd av den uppmärksamhet som har fästs på de stora skillnader som finns mellan kommunerna när det gäller socialbidrag. Vi har sagt att det bör utarbetas en riksnorm för mer rättvisa socialbidrag. Detta står att läsa i reservation 1. Ireservation 2 behandlas frågan om villkoren för socialbidrag. Vi vill där göraen markering mot de nya tendenser som finns i samhället i form av särlösningar.Utöver de som redan finns- beredskapsarbeten, ungdomsplatser, ungdomslag,inskolningsplatser och rekryteringsstöd - bygger på en del hållnu upp system med något som närmast liknar sociala tvångsarbeten, där inga avde på arbetsmarknaden gällande reglerna om avtalsenlig lön, socialarättigheter, semester och ATP fillämpas. Vi menar att, de reglerna måste respekteras om bidragstagarna skall få behålla sin mänskligavärdighet, I reservation 2 markerar vi detta. Med detta avstår jag från att i denna sena timmeargumentera ytterligare för reservationerna. 164 (): Till det betänkande som vi nu behandlar-socialutskottets betänkande 1986/87:21 - har, som vi hörde av Lars-OveHagberg, vpk fogat två reservationer, en som gäller normer för socialbidragenoch en som gäller villkoren för socialbidragen, I reservation nr 1 föreslår vpk att en riksriorm skallutarbetas för att vi skall få mer rättvisa socialbidrag. Utskottet delar vpk;suppfattning att kommunerna har alltför differentierade socialbidrag, Allaföljer inte allmänna råd om införande av bruttonorm och följerinte heller höjningarna av basbeloppet, vilket normerna oftast är relateradetill. Då utgav sina allmänna råd först 1985anser vi i majoriteten att man måste avvakta kommunernas agerande ytterligareen tid. Regeringen har ju också haft en särskild analysgrupp somanalyserat socialbidragens utveckling. Man bör avvakta även dessställningstagande och regeringens behandling av denna fråga. Dessutom tillkommer domstolspraxis, som utvecklas mer ochmer. Just besvärsrätten är mycket viktig för den enskilde. I reservation 2 framför vpk, som sade,sin uppfattning att det inte skall knytas något tvång att arbeta till rättenatt få ut socialbidrag. Men, herr falman, redan när utskottet behandladepropositionen om socialtjänstlagen fastslogs att inte fick varakravlös. Där underströks också att den enskilde har ansvar för sin situation. Utskottet fastställde redan då att den enskilde genomarbete eller på annat sätt efter sin förmåga måste bidra till sin egen och sinfamiljs försörjning. Det är oerhört viktigt att inte passivtbetalar ut socialbidrag utan är uppmärksam på de problem som ensocialbidragstagare kan ha. Speciellt när det gäller missbrukare som erhållersocialbidrag är det viktigt att bidragstagaren inte hamnar utanför den socialagemenskapen. Därför är t. ex. den verksamhet som bedrivs i Hallstahammarvärdefull. Men det får givetvis inte innebära att kraven sätts så högt att denenskilde inte törs anlita eller att drar insocialbidraget. Det är viktigt att påpeka att rätten till ekonomiskt biståndinte är generell, utan den måste prövas i varje enskilt fall. Med det anförda, herr talman, yrkarjag bifall till utskottets hemställan och avslag på de båda reservationerna. 165PER (): Betänkandet haröverlämnats till kammaren i nära nog enighet. Det betyder inte att allt är somdet skall vara med socialbidraget. Att socialbidraget finns och behövs är viöverens om, men utvecklingen bekymrar oss - troligen inte bara inomoppositionen utan också i regeringspartiet. Jag skall bara nämna ett parsiffror, som belyser utvecklingen och anledningen till denna oro. 1980 var socialbidragskostnaderna 942 milj. kr, för helalandet, 1985, dvs, , hade de ökat till 3 345 milj, kr. På sex århade socialbidragskostnaderna ökat . Det är inget bra samhälle där så många tvingas att leva sålänge på ständigt större socialbidragsbelopp. Jag klagar inte på beloppensstorlek i och för sig och på vad det kommer att betyda för kommunalskatten, därskall vi vara solidariska med dem som behöver socialbidraget. Men jag klagar åderas vägnar som i vårt omskrutna socialdemokrafiska samhälle alltför oftaeller alltför länge tvingas fill arbetslöshet och att leva på för låg inkomstutan att se några möjligheter fill förbättringar. Med andra ord:Fattigdomsfällan har slagit fill om dem. De orkar inte klara sig ur den själva,och socialhjälpen orkar inte heller ända fram med stödet. Pengarna kan manskriva ut, men borde vara mycket annat också för dessamänniskor. Socialbidrag, pengar, ja det har vi, och det ger vi, 29 %mer . Men det som skapar medelsbrist orkar vi infe rikfigt med. Det ären frågaom sociala förhållanden, rehabilitering, självförtroende,yrkesutbildning, nya livsmiljöer och livskvalitet. I socialutskottets betänkande 21, det som vi nu behandlar,finns det flera motioner som utskottet skriver mer eller mindre positivt om.Det är främst den s. k. analysgruppen och SCB:s undersökningar som skall gesvar på de flesta frågor som ställts i mofionerna. Vi har avstått från attlämna reservationer eller ätt få några beslut från regeringen. Analysgruppenhar nu i dagarna lämnat sin slutrapport. Den har beteckningen Ds S 1987:2.Snart borde vi ha forskat och utrett tillräckligt för att göra något åt de samhälleligamissförhållanden som det , med ca i socialbidrag, ropashögt om. Jag skall redogöra för ett par punkter där vi har haftmotioner i utskottet. Jag tror alla vet vad SOFT innebär. Det behandlasockså i betänkandet. Svaret är detsamma som . Pengarna räcker inte till fören sådan stor reform. Men , med i socialbidragskostnader,är vi kanske uppe i det krontal som gör att det även från ekonomiska synpunkterfinns skäl att slutgiltigt ta ställning fill SOFT, eventuellt överge SOFT. Vikan inte bara prata om goda reformer. Antingen får vi förverkliga dem ellerockså konstatera att vi inte klarar det. En annan sak som behandlas i betänkandet är attexistensminimum och basbeloppet har dålig överensstämmelse. Här har bådeutredningar och JO påpekat att existensminimiberäkningarna inte passarsocialhjälpstagare. Det kan faktiskt hända att kronofogden tar hand om en delsaker, som man kan få hos . Det är så olika uppfattningar omvilka normer som skall gälla. begärde en översyn av reglerna förexistensminimum, en fråga som också JO tog upp . Får vi nu viaanalysgruppen och SCB:s heltäckande undersökning, som det så vackert heter ibetänkandet, äntligen kongruens eller kanske rent av sammanläggning av frågornaom existensminimum och basbeloppet? Låt mig så säga något om och Albymodellerna,som har diskuterats mycket. Det finns också en vpk-mofion som jag tror gällerdessa. Får man ställa krav på bidragsmottagare? Jag kanske inte känner sympatiför allt som hände i , ochdet begicks möjligen ett och annat formellt fel också i . Men debåda fallen har utretts, och det har visat sig att det inte finns någraallvarliga skäl till . Tyvärr var åtminstone dömt långt i förväg,och det tycker jag var litet synd. Nugäller det både för regeringen och för oppositionen att med ledning av deutredningar som gjorts och som kommer på bordet att med god fantasi genomföravad som bör genomföras. Vi bör vara i besittning av sådana kunskaper att vi kanvidta åtgärder inom arbetsmarknad och näringsliv, alkohol- och narkotikavård,inom frifidssekforn samt inom social och medicinsk rehabilitering. Vi skallalltså rehabilitera dem som tar emot socialbidrag på grund av alkohol- ochnarkotikamissbruk m, m, och få kurvan för socialbidragen att vända nedåt. Desom gör något, och de som prövar nya vägar, bör inte klandras utan uppmuntras.Möjligtvis skall de korrigeras vänligt, om de gör fel eller bryter mot lag ochförordning. Även lagar kan alltemellanåt behöva korrigeras. Det är de som överhuvud taget inte gör någonting som skall klandras eller bestraffas. Det gällerregeringen och särskilt några av departementen. väntar vi medreservationer pch fillkännagivande i betänkandet. Men händer det inte någotpositivt med socialbidragsutvecklingen har regeringenmisslyckats. Utvecklingen i fråga om utbetalning av socialbidrag är nämligenett tecken på hur de svårast drabbade i samhället har det. Klarar vi inte avatt tillgodose deras behov, har vi inte heller klarat av att skapa välfärd fördem. Då har välfärden slagit oss vanliga människor med en blindhet som vi intehar råd att kosta på oss. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) 18 § Kammaren beslötatt förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagens sammanträde. 19 § Anmäldes ochbordlades Motionerna 1986/87:Skl47 av LarsWerner m. fl. Dubbelbeskattningsavtal mellan , ,, och , m. m. (prop, 1986/87:94) 1986/87:Jul23av m. fl. (fp) 1986/87:Jul24 av ()1986/87:Jul25 av m, fl. (vpk) 1986/87:Jul26 av . (m) Ändring i polislagen (1984:387) (prop. 1986/87:115) 1986/87:K116av m. fl. Ytterligareförsöksverksamhet i frikommunerna, m.m. (prop. 1986/87:118) 1986/87:Skl48av () Ändradeförlustavdragsregler för vissa bostadsföretag (prop. 1986/87:119) 20 § Meddelande ominterpellationer Meddelades att följandeinterpellafioner framställts 1986/87:224av () till utrikesministern om åtgärder för att bekämpadödsstraffet: Dödsstraffet är ett omänskligt straff. Mot andrastraff finns i de flesta länder rättsmedel för att komma till rätta medfelakfiga domar genom exempelvis överklagning, resning eller benådning. Men endödsdom som verkställts mot en oskyldig kan aldrig rättas på det enda sätt som ärav. betydelse för den drabbade. Och vi kommer aldrig i något land att fådomstolar som är så fulländade att de inte avkunnar felaktiga domar, 29av världeris länder har helt avskaffat dödsstraffet. Till detta kommerytterligare 18 länder som i fredstid avskaffat dödsstraffet. Men den storamajoriteten - 128 länder - behåller fills vidare dödsstraffet: Underde har dödsstraffet avskaffats i 18 länder varav i 9 länder föralla brott. Få länder återinför dödsstraffet efter att en gång ha avskaffatdet. Anledningen fill detta är förvisso att dödsstraffet är ett ineffekfivtvapen i kampen mot brottsligheten. Det finns inga belägg för att dödsstraffethar den starka allmänpreventiva effekt som påstås av dödsstraffets försvarare.Den allvarliga brottsligheten ökar inte därför att man avskaffar dödsstraffet. Fråganom dödsstraffets avskaffande har stått på FN:s dagordning alltsedan starten.När konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter antogs 1966återfanns ett stadgande att ingen får godtyckligt berövas livet, I länder sominte avskaffat dödsstraffet får detta endast utmätas för de allra allvarligastebrotten. I konventionen stadgas också att dödsdömda skall ha rätt att söka nådeller omvandling, att straffet inte får utmätas för brott som begåtts avminderåriga eller verkställas på havande kvinnor och att konventionensstadgande inte får åberopas för att uppskjuta eller hindra dödsstraffetsavskaffande. År1980 lade fram ett resolutionsförslag om dödsstraffets avskaffande iFN, Men en majoritet röstade för att frågan inte skulle behandlas, harockså därefter stött förslag om att man skulle utarbeta ett frivilligtfilläggsprotokoll till konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter,enligt vilket fillträdande stater skulle åta sig att avskaffa och att inteåterinföra dödsstraffet. Förslaget har dess värre hitintills mött motstånd frånen majoritet av FN-medlemmar. Bättrehar frågan utvecklats i , där man förhandlingarkunde för undertecknande öppna ett filläggsprotokoll till den europeiskakonventionen om mänskliga rättigheter om dödsstraffets avskaffande i fredstid.Av 21 stater har 8 ratificerat protokollet -, ,, , , , och - medan 7har signerat meh ännu inte ratificerat protokollet. I är dödsstraffet ett allvarligt problem.Hundratals dödsdömda väntar beslut om att straffet skall verkställas, IFrankrike finns starka strömningar inom konservativa kretsar för ettåterinförande av dödsstraffet, initiativ till en världsomfattandekampanj mot dödsstraffet i är värdefullt. Tanken är att en framgångsrikinsats för dödsstraffets avskaffande i skulle få stor betydelse föraktioner i andra delar av världen. Allt tyder på att dödsstraffet i tillämpas godtyckligtoch rasistiskt. Dödsstraffet där har blivit ett skrämmande "lotteri"där politik, pengar, hudfärg och en persons geografiska hemvist kan vara meraavgörande än brottet i sig. Tillämpningen av dödsstraffet i bryter klart mot deinternationella överenskommelser som har undertecknat. Antalet avrättningar ökar - 57 människor har avrättatsunder mot 11 under de tidigare sju åren. Antalet fångar- 1838- i dödscell är det högsta som någonsin har noterats ilandet. De väntar på att bli avrättade antingen i elektriska stolen eller attbli gasade, förgiftade, hängda eller arkebuserade. Enligt undersökningar haråtminstone 23 felaktigt dömda människor blivit avrättade i under1900-talet, och är det mest bekanta. Dödsstraffet har intevisat sig ha någori speciellt avskräckande effekt i utan tvärtom kan det haförstärkt våldsklimatet och föraktet för mänskligt liv i landet, IAmnestyrapporten finns en rad exempel på att mentalsjuka människor avrättastrots att amerikansk lag fritar mentalsjuka från ansvar för brottsligahandlingar. Det finns också många exempel på att minderåriga dömts till dödenoch avrättats. Men förstärkta insatser måste också göras fördödsstraffets avskaffande i hela världen. Regeringen får inte förtröttas iansträngningarna att bekämpa dödsstraffet i FN, och i andrainternationella kontakter. I anledning av det anförda får jag till utrikesministernställa följande frågor: 1, Hur bedömerregeringen bruket av dödsstraffet i ? 2, Vilka nyaåtgärder är regeringen beredd att vidta för att bekämpa dödsstraffet ochavkunnade dödsdomar? 1986/87:225av () till miljö- och energiministern om miljöförstörandeutsläpp: har nyligenvarnat för att vi inte kommer att klara de av beslutade målen förminskning av svavel- och kväveoxidutsläpp med de åtgärder söm hittillsvidtagits. Det behövs effektivare åtgärder, både för att minska våra egnabidrag till försurningen och för att vi skall kunna vara trovärdiga när vikräver minskningar av andra länders utsläpp. När regeringen tillät byggandet av ett koleldatkraftvärmeverk i Vårtan i ställdes dock bara kravet att utsläppen avsvavel- och kväveoxider från bolagets samlade verksamhet för el- ochvärmeproduktion i Vårtan inte får överskrida utsläppen , underåret hade regeringen avvisat begäran att Stockholmsregionensnäst största utsläppskälla avsvavel- och kväveoxider, det koleldade , skulle få sinautsläppsvillkor omprövade , Jagber därför att få ställa följande frågor fill chefen för : 1, Vad avser regeringen göra föratt de av antagna utsläppsmålen skall uppfyllas? 2, Anser regeringen att sammaminskningsmål bör gälla i som i övriga landet? 3, Kan beslutet att godkännaoförändrade utsläpp från påverka möjligheter att fåEngland och att gå med på en 30-procentig minskning av sinasvavelutsläpp? 1986/87:226av () till miljö- och energiministern om kemikaliekontrollen: En effekfiv kemikaliekontroll är en av de allraviktigaste miljöfrågorna. Man räknar med att antalet kemiska produkter ökar med5 000-10 000 . Många av dessa är givetvis tämligen oskadliga i dekvantiteter och koncentrafioner de förekommer. Andra innebär däremot betydandehälsoproblem för människan och risker för naturmiljön. Miljönsbetydelse för hälsan blir alltmera påtaglig. Klart miljöbetingade hälsoproblemsom t. ex. allergier visar en ökande tendens. Det är rimligt att anta att denväxande mängden kemiska produkter spelar stor roll för detta. Användningen avolika kemiska produkter är också etf svårt problem i ansträngningarna attåstadkomma en ur miljö- och resurshushållningssynpunkt rikfig avfallshanteringoch förhindra giftiga utsläpp av olika slag.