prot · GA0936 · 1986-12-31 00:00:00 — Etableringar av det slag somomnämns i propositionen föregås ofta av ganska omfattandemarknadsundersökningar, men det är först i efterhand som det kan konstateras omen etablering har varit riktig eller ej. Svaret får man först när man ser omkonsumenterna använder sig av de tjänster som erbjuds eller ej. Det är medandra ord konsumenterna som enligt vår uppfattning skall avgöra vad som är enlämplig lokalisering av handeln. Detta utvecklas ytterligare i enfp-reservation nr5 till näringsutskottets yttrande över PBL. Reservariterna framhåller att PBL öppnar vägen för en ökadreglering av handeln genom att kommunerna får möjlighet att med hjälp avplanbestämmelser m.m. förhindra olika etableringar, särskilt inom handeln medlivsmedel. Vidare påpekas att tillkomsten av nya konkurrenskraftigabutiksformer har stor betydelse för att man skall kunna öka produktiviteteninom handeln, vilket också har framhållits av näringsfrihetsoinbudsmannen isamband med uttalanden om olika kommunala beslut på området. Det står klart,menar , att försöken att bromsa detaljhandelns utveckling genornregleringar gynnar varken branschens eller konsumenternas intressen. Det finns många exerripel på kommunalpolitikersom i sin iver att styra och ställa med det mesta inte kan hålla fingrarna istyr utan med stor förtjusning klåfingrigt lägger sig i för att på olika sättstyra och reglera detaljhandeln. Skall de nu få extra draghjälp genom PBL? Detvore enligt olyckligt. Ett aktuellt exempel kan hämtas från , därbyggnadsnämnden på olika sätt försöker hindra en butik vid namn Fyndköp attfortsätta sin verksamhet, trots att just Fyndköp åtnjuter stor popularitetbland sina kunder. Det är inte rimligt att en kommun genom sin byggnadsnämndskall reglera vad, en butik får sälja eller inte sälja. Att förstärka dennamöjlighet för kommunerna, som PBL-förslaget innebär, anser varaolyckligt och föreslår därför ändring därvidlag. Att energiförsörjningsproblemen blir stora ärju alla väl medvetna om . Det är därför viktigt att använda sig avalla till buds stående medel för att spara energi. har det vuxit fram en alltstarkare medvetenhet och kunskap om vikten av att från energihushållningssynpunkt beakta klimatologiska förhållanden vid placering och utförande av byggnader. Det gäller att ta hänsyn till orientering i väderstreck, vanligen rådande vindför hållanden, befintlig växtlighet, områdets typografi och antalet soltimmar 66 samt byggnadens utformning medavseende på t. ex. skuggande byggnadsde- Genomatt redan vid bebyggelseplaneringen ta hänsyn till klimatdata av detta slagskapar man förutsättningar för att byggnaderna placeras på ett sätt som främjargod energihushållning. Att använda sig av klimatdata är ett sätt att försökanedbringa energiförbrukningen. menar därför att detta skall skrivasin i en ny lag. Innehållet i den nya kan sammanfattasenkelt: Kommunen blir stark, den enskilde blir svag. Förslaget är så mycket meroroande som det ingår i ett mönster. Frihetsdebatten har fåttnäring från en verklighet där kollektiven har blivit allt starkare och mångamänniskor börjat känna sig kringskurna, ibland rättslösa. Till detta mönsterhör bristen på valfrihet på det sociala området, de offentliga monopolen,Dagmaröverenskommelsen. Ett aktuellt exempel är regeringens förslag fillpensionsskatt, vilket är avsett att lägga beslag på en del av människorslångsiktiga sparande. Godtyckligt, illa förberett, utan principer! Med är det människors byggrätter somdet allmänna vill lägga beslag på. finns det goda skäl att göra intrångi rätten att disponera fastighet. Men utgångspunkten måste vara - som jag härhar försökt framhålla - den enskildes rätt, inte kommunens. För det är bara då. som vi kan skapa ett system där människor blir anständigt behandlade istället för att utsättas för makthavares godtycke. Och det är bara med tydligalagregler som den enskildes rätt kan värnas. Det är därför den lag vi i dagbehandlar är så viktig för ett liberalt parti. Med dessa ord, fru talman, ber jag att få yrka bifall tillfolkpartiets reservation 2, i betänkandet 1986/87:1. En ny plan-och bygglag, m.m. 38KJELL A. () replik: Får jag då först med anledning av diskussionenom grundlagsenligheten säga några ord om utformningen av översiktsplaner,detaljplaner och områdesbestämmelser. Vi utarbetade tillsammans med och moderaternaett förslag som vi underställde lagrådet, vars granskning vi värderar högt.Lagrådet gjorde en genomgång av bostadsutskottets förslag och kom fram till attdet mesta var riktigt, men lagrådet ville ha ett annat uttryck. Enligt vårmening var det då riktigt att godta den av lagrådet föreslagna formuleringen.Jag tror att farhågor är alldeles obefogade, eftersom detviktiga är den bestämmelse som finns i lagen och som säger att det är fråga omen redovisning och att översiktsplanen inte har rättslig verkan vare sig motmyndigheter eller enskilda. talade om ersättningsreglerna ochmenade att det finns risk för att det kan bli olika i olika kommuner. Med tidenkommer det naturligtvis inte att bli så. Frivilliga uppgörelser som träffasmellan fastighetsägare och kommuner kan naturligtvis bli olika utformade, meneftersom vi i lagstiftningen inte har sagt att något visst procenttal skalltålas i något -sammanhang, blir det fastighetsdomstolens, hovrättens ellerhögsta domstolens sak att skapa prejudikat i de fall då det uppkommer tvistermellan fastighetsägare som berörs av något intrång och en kommun, dvs. i defall då det inte gått att lösa tvisten på frivillig väg. får vikanske några prejudikat, men jag vill också säga att kommunerna har varitskickliga på att Prot.1986/87:36 lösa dessa frågor, eftersom antalet prejudikat , medden nuvarande lagstiftningen, är ganska få. En ny plan- och bygglag, m. m. Sedan till frågan om allmänna och enskilda intressen. betänkande finns det alltså ett avsnitt, nr 3, som handlar omjust hänsynstagande till enskilda intressen och om vad kommunerna har atträtta sig efter i olika sammanhang. Beträffande ersättningsreglerna tycker jag att Karl-GöranBiörsmark och tar ett steg tillbaka. Vi.hade ju kommit överens om -vilket vi tycker är en viktig sak - att man när det gäller intrång vidmarkreglerande bestämmelser skall räkna med berörd del. Det vill alltsåfolkpartiet inte vara med om. Det är alldeles som sade för enstund sedan: Här backar man och vill låta fastighetsägarna tåla mer. Beträffande klimatdata vill jagframhålla att jag redan i en tidigare replik sagt, att om vi skall få enlagstiftning som är något så när överskådlig och hanterlig, kan vi ju inte iden ta hänsyn till alla tänkbara önskemål som kan framföras. Karl-GöranBiörsmarks och resonemang om klimatdata finns det, enligt minmening, mycket starka skäl för. När det gäller kommunens, fastighetsägarnas ochandras planläggningsarbete, utgår jag naturligtvis ifrån att de här viktigakvaliteterna blir tillgodosedda. 39KARL-GÖRAN BIÖRSMARK (fp) replik: När det gäller behandlingen avgrundlagsfrågan, så fördes det en ganska omfattande diskussion ibostadsutskottet om just formuleringen beträffande regleringen av"tillkomst, förändring och bevarande av bebyggelse". Vi diskuteradehuruvida detta skulle ingå i översiktsplanerna eller inte. Vi var ibostadsutskottet överens om att det här var något av nyckelord för att kommunernainte skulle frestas att hänvisa fill saken vid framtida ansökningar om lov attbygga. Det är litet märkligt, menar vi, att lagrådet plockade indessa bestämmelser igen och att bostadsutskottets majoritet svalde det här.Risken är , när detta står i lagen, att kommuner kommer att frestas att pekahärpå då de i sina översiktsplaner kan säga att det och det området är nuplanlagt, och enligt lagen får vi också bedöma saken med hänsyn tilltillkomsten av ny bebyggelse. Jag håller med om att en översiktsplan inte skallvara styrande, men jag vill se den enskilde som kan hävda sig mot kommunerna,när de har en sådan här lagparagraf att falla tillbaka på. Beträffande den enskildes intressen tyckte jag att jag gavett exempel på hur en enskild kan bli behandlad, när jag pekade på Fyndköp iNorrköping. Ägaren får år slåss mot kommunen, och kommunen försökergenom sin byggnadsnämnd förhindra att den här detaljhandlaren driver sin verksamhetvidare. skall alltså den nya ge kommunerna ännu störremöjligheter att styra handeln genom att kommunerna skall kunna peka på hurfastigheter skall användas- om det skall vara detaljhandel t. ex. eller om detskall vara grossisthandel. När det gäller ersättningsreglerna och detta med berörddel är det riktigt att i fråga om naturvårdslagen har föreslagitslopande av begreppet berörd del. När det däremot gäller plan- och bygglagenanser vi att detta även i fortsättningen skall relateras till berörd del. Det är ändå litet märkligt att vi i denna diskussion inteskall få fler indikationer på vad propositionens förslag om ersättningsreglernakommer att innebära. Vi har inte av bostadsministern och inte heller avutskottets ordförande fått veta vad propositionens förslag om ersättningsreglerkommer att innebära för den enskilde - vare sig i procent eller i kronor. Vifår bara veta att det kommer att variera mellan kommuner. En ny plan- och bygglag, m. m. 40BIRGITTA (): I en avvikande mening till kulturutskottetsyttrande i anslutning till bostadsutskottets förevarande betänkande sägercenterpartisterna : "En viktig utgångspunktför lagstiftningen bör vara att samhället organiseras på ett sådant sätt attdet ger den enskilde medborgaren ökade möjligheter att påverka sinlivssituation och att tillvarata sina rättigheter." Detta är grunden fördemokratin. När lagar och förordningar blir obegripliga för de flesta ickespecialister, då har den enskilde svårt att påverka sin situation. innebär en förenkling och endecentralisering från staten till kommunerna. De förtroendevaldas ansvar blirstort. Det är de som fått frihet, inte stadsarkitekter och andra experter,som inte kan ställas till demokratiskt ansvar. bör hålla efterkapitalstarka intressen men hjälpa den enskilde. Det finns en risk attmyndigheterna uppträder precis tvärtom. Man "rår på" den enskilde,men backar inför den sakkunskap som den store kan mobilisera. Det finnsexempel på detta i fråga om nu gällande lagstiftning. Det är alltså viktigt attde förtroendevalda litar till eget omdöme och egen rättskänsla. är detkommunerna som själva får avgöra detta. Låt inte byråkratiska övertolkningarställa till krångel för folk! Varje kommun kommer att kunna anpassa praxis efter sinaförutsättningar, om viljan finns. Vårt land är vidsträckt, med stora regionalaolikheter. Vad som behövs av tvång i t. ex. gäller inteöverallt. Varje bygd kan bygga vidare på sina traditioner och ta fill vara sinstyrka, utforma samhället så att människor känner igen sig. Det är så vi kan fåen balanserad utveckling i hela landet. Tyvärr framhärdar utskottets majoritet med en retsambestämmelse, som kommer att fortsätta att ställa till bekymmer för människor.Byggnadsnämnderna skall också i fortsättningen ha skyldighet att ingripa vidolovligt byggande med anmälan till domstol eller med sanktionsavgifter - ävennär förseelsen är bagatellartad och kan rättas till och även om man fårbyggnadslov i efterhand. Det är sådana här bestämmelser som gör den enskildenervös i onödan och som tvingar byggnadsnämnderna att spela busar fastän allaär överens om att ingen skada skett. Det borde självfallet vara möjligt för attlåta bli att beivra något som alla anser vara bagatellartat. vill attregeringen skall återkomma med erforderliga ändringar i 10 kap. plan- ochbygglagen. Jag yrkarbifall till reservationerna 24 och 25. Enligt min mening är det inte rimligt att man skall fåbetalt av samhället för att man låter bli att förstöra. Med ochfolkpartiets sätt att resonera har vi exempelvis genom att förstöra mängder avhus undvikit "skada" för den enskilde. Det är ett missledande sättatt använda ord. Ennyplan-och bygglag, m.m. anser attrivningsvågen varit en stor olycka för vårt land. Vi har förstört dencharmfulla särprägel som många stadskärnor hade och gjort något oåterkalleligt,när vi tillåtit rivning av hus som byggts med en hantverksskicklighet som viinte har råd med . Man bör akta sig för det som är oåterkalleligt. Plan-och bygglagen bör innebära att vi blir mer restriktiva med rivningstillstånd. Jag har utvecklat mina synpunkter i motion nr 74 och i detsärskilda yttrandet 4. fruktar att naturskyddetkommer att försämras genom ändringar i skogsvårdslagen som följd av plan- ochbygglagen. Det är betydelsefullt att föreningen är vaksam på utvecklingen ochfortsätter att slå larm. Enligt min bedömning har ochSkogsägareföreningen lämnat sädana utfästelser att deras farhågor inte kommeratt besannas. Felet är i stället att skogsvårdslagen tvingar på skogsbrukare s.k. rationella metoder som i sig är ett hot mot naturen. I betänkandets sistasärskilda yttrande, nr 6, betonar jag att det finns skogsbruksmetoder somanvänds av självbrukande skogsägare och som gör det möjligt att behandlanaturen med varsamhet. Det är de storskaliga, kapitalintensiva ochmänniskofattiga skogsbruksmetoderna som hotar naturen. Tyvärr är 20 § skogsvårdslagen ett bräckligt skydd; detkan man konstatera när man ser resultatet av avverkningar efter samråd iparagrafens anda. Det är skrämmande att samhället främjar - ja, faktiskttvingar fram - brukningsmetoder som utarmar den genetiska mångfalden, somändrar klimat och vattenhållning, som ger färre arbetstillfällen och som enbartär till för att skaffa så mycket råvara som möjligt till massaindustrin.Skogsvårdslagen måste ändras! Detta kommer jag att fortsätta att arbeta för iandra sammanhang. Det måste vara tillåtet att bo billigt. Smålägenheter som inte är helt moderna är mycket eftertraktade. Varför skall intemänniskor ha rätt att bo så om de vill? Särskilt för ungdomar ter det sig heltobegripligt att samhället i praktiken hindrar dem från att över huvud taget fånågon lägenhet därför att man insisterar på en standard som ungdomarna inte harråd med. Det bör gå att ge lättnader i tillgänglighetskravet, hävdar vi ireservation 10, som jag yrkar bifall till. Det är samhällen vi skall bygga, intefunktionsuppdelade områden för bostäder, affärer, arbetsplatser, fritid osv.Jämställdheten underlättas, när barnen bor i ett samhälle som har nära tillmammas och pappas arbetsplats. Barnen behöver leva mitt i samhället, där dethänder saker och där de får många vuxna att identifiera sig med. Praxis ibyggnadsplaneringen har varit att genom ohka färger i plarikartorna reserveraolika områden för olika funktioner. Detta kan låsa i onödan. Utskottet betonarnu att inte kräver att funktionerna delas upp och att manmycket väl kan planera för städer igen - småstäder -där affärer och kontor ochverkstäder finns på nedre våningen, där man bor på de andra våningarna i husenoch där gårdar och torg och parker ger rekreation och mötesplatser. Det är såvåra misslyckade sovstäder måste förändras. I-motion 2319 av m.fl. betonas vikten avatt vi bygger samhällen för jämställdhet. Kommunerna kan göra detta enligtplan- och bygglagen. Byggnadsplaneringsbestämmelserna skall inte hindra det. Imitt särskilda yttrande nr 3 sammanfattar jag utskottets antydningar på denpunkten. Energipolitiken verkställs genom många beslut i mångasammanhang. Byggnadsplaneringen har sin betydelse. Det är märkvärdigt attbestämmelserna när det gäller direktverkande elvärme är så gammalmodiga. Dentekniska utvecklingen har sprungit ifrån reglerna. Det skulle vara möjligt attfrämja en ännu mer ekonomisk teknik för uppvärmning genom en bättre utformningav reglerna när det gäller elvärrne. Boendekostnaderna blir nu onödigt höga,och vi låser oss på ett olyckligt sätt till ett sårbart system, därför att byggnadslagensbestämmelser inte ger tillräcklig ledning i denna fråga: Jag skulle gärna vilja ge ett exempel. Det råkar vara ettexempel på att man kan få mycket god energihushållning utan att ta någon somhelst hänsyn till klimatdata. Docenten i medicinsk fysik i , MatsWolgast, har utvecklat metoder som har prövats i praktiken och används av endel byggnadsföretag. Det går att bygga hus som inte blir dyrare än dekonventionella, därför att man inte behöver något uppvärmningssystem. Med hjälp av en tillräckligt god isolering, styrdventilation med förvärmd luft i intaget, värmeväxlare och flerglasfönsterklarar man sig med ca 1 kWh installerad effekt. Det motsvarar en elradiator,som man i vanliga hus brukar behöva minst en av i varje rum. När det är mycketkallt klarar man sig med en braskamin för trivseln. Boendekostnaderna blirlägre och komforten höjs. Varför vill inte de andra partierna underlätta en sådanutveckling? Genom att hålla fast vid att direktverkaride elvärme kaninstalleras utan tillräckliga krav på att huset skall vara energisnåltutformat, fördröjer man en god teknisk utveckling och det blir - alldeles ionödan - dyrare för människor att bo. Jag yrkar bifall till reservation 4 av och vpk. En ny plan- och bygglag, m. m. 41KNUT () replik: sade att det är deförtroendevalda i kommunerna som får ökat inflytande och ansvar. Det är ettalldeles riktigt konstaterande. Det är precis det som vi taladeom , nämligen att de förtroendevalda i kommunerna får mer att sägatill om och de enskilda fastighetsägarna mindre. Men, , omman nu tror på och vill slå vakt om den enskilda äganderätten, hur mofiveras dåförsämrade rättigheter för de enskilda fastighetsägarna och ökad makt för dekommunala politikerna?, säger också att vi moderater inte villslå vakt om gamla byggnader, att vi skulle vilja att de rivs. Detta är ju heltfelaktigt. Vi vill att fastighetsägarna skall ha möjligheten och rättighetenatt disponera sin egendom. Och vi vill att vederbörande fastighetsägare fårersättning om kommunen går in och gör inskränkningar i rätten att förfoga överegendomen. Vi vill alltså slå vakt om de gamla byggnaderna. försämra ersättningsmöjligheterna så att de enskilda fastighetsägarna fårbära en stor börda själva, utöver den börda de, bär genom att Ennyplan-och bygglag, m. m. skall ägarna avstå sina fasfigheter när kommunen görinskränkningar. Detta, , är inte att vårda och värna gamlabyggnader. 42 () replik: Till vill jag säga att vad somhar hänt är att de förtroendevalda i kommunerna kommer att få större inflytandegentemot statens mer fjärrdirigerande makt. Jag anser att det därmed är lättareför de enskilda att påverka kommunens förtroendevalda än förut, när bestämmelsernadirigerades från centralt håll. Vad som skiljer och mig är kanske att jagvill slå vakt om de många människorna, de enskilda små människorna, medan KnutBilling drivs av ett intresse för de kapitalstarka, som alltså har klagat pådessa bestämmelser. Vidare tog jag upp det faktum att man här har ettspråkbruk som är mycket missledande. Man talar med stor emfas om attfastighetsägarna lider skada. Men när man gör det i rivningssammanhang, blirdet för den enskilde ganska svårt att hänga med. Den enskilde som äger ettmycket vackert hus skall alltså lida skada om han irite får förstöra detta hus.Jag anser att det språkbruket är fel, och det var det jag närmast tog upp imitt anförande. Jag anser att man inte skall ha rätt att få betalt av statenför att man låter bli att förstöra någonting som är mycket värdefullt. 43 () replik: Är det är värna om de stora markägarna när manhävdar att den som har fått en tomt av sina föräldrar också skall kunna kännaatt han har rätt att bebygga den när genomförandetiden har gått ut? BirgittaHambraeus vill överlämna makten till kommunerna och låta dem bestämma detta. Är det att värna om de stora markägarna när man talar omen småföretagare som har en reservmark för att expandera? Han får en order ochvill bygga - och hindras att göra det därför att kommunen anser att närgenomförandetiden har gått ut kan kommunen upphäva planen och göra någontingannat där i stället. Det är väl tvärtom så, att genomförandetiden ochmöjligheten för kommunen att förhindra för de många att bygga innebär just slår vakt om ett inflytande som stora byggproducenter kan tänkasha glädje av - inte minst de kommunala. 44 () replik: Det har här under många timmar förts endiskussion mellan , . m. fl. om den här frågan, ochjag tycker att det efter den diskussionen borde vara ganska klart var vi står. Det är enligt vår uppfattning inte något bekymmer för denenskilde att man vet att man nu har rätten under men inte utanvidare har rätten hur länge som helst. Det kan vara mer bekymmersamt för demsom vill spekulera i att marken ökar i värde, osv. Den här diskussionen tyckerjag nog får vara avklarad med vad som har sagts förut. Däremotvill jag säga att det naturligtvis är lättare för den enskilde att påverkakommunala förtroendemän än det var när byggnadsplaneringen var mer ifjärrdirigerande händer. Jag har i mitt anförande särskilt velat betona viktenav att de kommunala förtroendevalda nu ser till att man inte i någon sorts lustatt följa byråkratiska regler försvårar för folk i onödan. Jag tror att detflnns en risk härvidlag, och jag hoppas att och tillsammansute i byggnadsnämnder kan se till att vi inte går med på övertolkningar avbyråkratiska regler - övertolkningar som kan ha gjorts av experterna, somkanske är mycket måna om att inte ta några risker utan absolut följa varjepunkt i lagen. Här har vi alltså som förtroendevalda möjlighet attgenomföra rimliga bestämmelser gentemot den enskilde. Kan ochcentern tillsammans arbeta med det i byggnadsnämnder, så är jag säker på attden enskilde kommer att känna att det är en större frihet som getts också tillhonom. En ny plan- och bygglag, m. m. 45PAUL LESTANDER (vpk): Jag skall först meddela att jag inte kommeratt ta i anspråk den tid som jag begärt, vilket jag hoppas få en vissförståelse för. har i ett tidigare inlägg utvecklat vpk:sövergripande principiella syn på förslaget till ny plan- och bygglag. Jag skallinte trötta kammaren genom att åter gå in på detta område. I mitt inlägg skalljag ta upp ett antal punkter i betänkandet där vpk reserverat sig. Först gäller det varsamhet vid ombyggnad. Det är bra attbestämmelserna getts en sådan utformning att byggnadens särdrag i vid meningbibehålls. Däremot innebär utskottets lagförslag inte enligt vårt synsätt attde boendes möjligheter att bo kvar stöttats upp tillräckligt. Vpk:s synpunkteri detta avseende har preciserats i reservation 8 till detta betänkande. Reglerna för samråd har enligt vår mening en alltför snävavgränsning av vilka som bör omfattas av samråd vid upprättande av detaljplanerm. De som arbetar i ett område där planer upprättas eller förändras bordetillförsäkras en självklar rätt att delta i de diskussioner som blir en del avplanarbetet. Även när det gäller reglerna om underrättelse omutställning är vi inom vpk kritiska mot utskottsförslaget. Underrättelse omutställning om planförslag borde givetvis - inte minst frånrättssäkerhetssynpunkt - alltid delges samtliga som kan vara berörda aveventuella planförändringar. Att ge avkall på detta ser vi från vpk som endjupt oroande företeelse, vars konsekvenser utskottsmajoriteten kanske inteförstått. Om man förstått dem är det ännu mera oroande. Vpk förhåller sig också mycket kritiskt till den del avföreliggande utskottsbetänkande som gäller regler om friytor för lek ochutevistelse. Föreliggande förslag ger kommunerna mindre stöd för att hävdakvalitetskrav än vad gällande lagstiftning innebär. Denna försämring gentemotnuvarande bestämmelser kan bli djupt allvarlig, speciellt i områden därförtätad bebyggelse kan ses som ett ekonomiskt optimalt utnyttjande av mark.Friytor för lek och utevistelse är en omistlig resurs för ett gott mänskligtliv. Försämringarna i detta avseende är oacceptabla. Av detta följer att man måste ställa vissa grundläggandekrav på ansökningshandlingar i bygglovsärenden. Därvidlag hävdar vi från vpkatt En ny plan- och bygglag, m. m. ansökningaralltid skall åtföljas av situationsplan som visar befintliga och tillämnadebyggnaders läge. Avser ansökan bostadsbyggnad, skall den dessutom visa utrymmenför lek och utevistelse, för parkeringar och för fillfartsvägar för biltrafik.