prot · GA0931 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag ser för min del ingen anledning att upprepa vad socialministernanfört i det sammanhanget. 58 (): Jag ber att få tacka civilministern så mycketför svaret. Svaret redovisar detaljerna, och jag behöver inte gå in på dem. Detta är étt av de egendomligaste beslut regeringenfattat. Det försök man velat göra skulle både spara pengar för den offentligasektorn och leda till kortare köer. Alla partier i och i villfå detta försök till stånd. Det är regeringen som satt käpjjar i hjulet. Det ären gåta för alla berörda varför män velat hejda försöket. Om viss planerad försöksverksamhet inom ortopedkirurgin Civilministern är ansvarig för frikommunförsöket. Inomdetta har man uppmuntrat frikommunerna att komma med egna initiativ och försökahitta olika sätt att rationalisera inom offentlig sektor. Det har man gjortinom , som är en av frikommunerna. Därför är man naturligtvisförbluffad över att regeringen säger nej till försöket. Jag hade förhoppningen att civilministern ville"fajtas" för frikommunförsöket inom regeringen, men detta beskedtyder inte på, det. är emellerdd inblandat också på ettannat sätt. Den ansökan som ingavs från den 29 januari 1985har såvitt jag vet inte blivit föremål för något beslut av regeringen. Jag villfråga civilministern: framställningen från den 29 januari1985 lett till ett beslut av regeringen? I annat fall är det fortfarandemöjligt för regeringen att fatta ett sådant beslut. Det som gjort attrehabiliteringsberedningen har reagerat är nämligen en framställning somgjorts direkt dll rehabiliteringsberedningen. Jag skulle alltså vara intresserad av att få veta omframställningen från till regeringen, inlämnad tillcivildepartementet, lett dll något beslut från regeringens sida. Majoriteten av de 270 förslag som vi fick infrån frikommunerna har kunnat tillgodoses av regeringen. Vad gäller denna frågagjorde vi dock den bedömningen att det låg nära till hands att först låtarehabiliteringsberedningen ta ställning, och därför lämnade vi över den ditför prövning. Rehabiliteringsberedningen har efter det att regeringenöverlämnat ärendet fill denna gjort den aktuella bedömningen. Jag vill säga fill att denna fråganaturligtvis har en principiell karaktär. Det handlar om att vi skulle tapengar från socialförsäkringssystemet och föra över till . Detfinns självfallet många kommuner och landsfing som skulle vilja rationaliseramed hjälp av pengar från staten, men man kan inte alltid gå till väga på detsättet. Jag tror att man inom landstingen i större utsträckningmåste försöka tillgodose eftersatta behov inom sjukvården genom att göraomfördelningar i sin egen budget. Jag har sett att man inom fleralandstingsområden har klarat detta. Låt mig för DanielTarschys, som jag vet är insatt i frågor om produktivitet och kvalitet, peka påatt det har gjorts en ny studie av intresse i detta sammanhang. 60DANIEL TARSCHYS (fp): Jag förstår mycket väl varför man haröverlämnat denna fråga till rehabiliteringsberedningen. Det var en mycketnaturlig åtgärd, eftersom denna beredning hade fått som speciellt uppdrag avregeringen att bedriva försöksverksamhet. Det hade därför också varit ytterstnaturligt att den hade tagit initiativ till att främja det aktuella försöket.Men trots att rehabiliteringsberedningen hade detta direkta uppdrag bromsademan försöket, som har en så uppenbart vettig inriktning. Civilministernförstår att kommuner och landsting tycker om att få pengar. och detkan också jag förstå, men i det här fallet var det fakdskt inte bara så attkommunen och ville ha pengar. Även , som skulle geifrån sig pengar, tyckte att det gällde ett vettigt försök. Alla berörda parteri och tycker att det är bra att både spara pengar för den offentligasektorn och korta av köerna inom sjukvården. Jag har hitdils inteträffat någon, utom regeringen, som har motsatt uppfattning. Jag tycker därföratt frågans behandling är oerhört gåtfull. Att jag ställer frågan till statsråd efter statsråd berorpå att jag inte vill tro att regeringens ställningstagande kan vara dessslutgiltiga ståndpunkt. Regeringen måste i så fall vara ensam i om atttycka att det är fel att både spara pengar och korta av köerna. Överläggningen var härmed avslutad. Om överflyttning av ytterligare delar av statistiskacentralbyråns verksatnhet till 20 § Svar på fråga 1986/87:150 om överflyttning avytterligare delar av verksamhet till har frågat mig om jag är bereddatt medverka till att helt eller till ytterligaredelar överflyttas till . Den regionala utvecklingen med en ökad koncentration avverksamheten till ger anledning till oro. Regeringenöverväger därför möjligheterna till decentralisering av statlig verksamhet frånStockholmsområdet. Också verksamhet granskas i dettasammanhang. Något slutligt svar på frågan omöverflyttning av delar av till kan inte gesförrän beredningen har avslutats. 62LARS (): Det svar jag har fått av civilministern i dagär vad man brukar kalla ett positivt svar, och det tackar jag för. Jag har ställt denna fråga till civilministern motbakgrund av den regionala utvecklingen i län. län har drabbats avstrukturförändringar som har lett till att länets befolkningsiitveckling ärnegativ. För råder, som civilministern ocksåsade, motsatt förhållande. Man kan utan överdrift tala om en viss överhettningi . Jag har i min fråga uttryckt att den lokalisering somhitdils'har skett av verksamhet till har variten lyckosam lokalisering i många avseenden. Om vi nu skall diskutera vidare omdetta är det inte bara de regionala aspekterna som kommer in i bilden, utan detkommer även in rationella aspekter. Dessa verksamheter är uppdelade på tvåorter. Man kan då diskutera om det inte finns ännu större förutsättningar förjust detta verk att göra ytterligare utflyttningar. Jag vill påminna civilministern om det som han säkertkänner till, nämligen att kommun har gjort mycket för att underlättadenna utflyttning från Om ersättning vid skador av kontraströntgen Stockholm.Kulturhistoriskt intressant bebyggelse har rivits för att ge plats förstatistiska centralbyrån. har uppfyllt sina byggnadsplanertill hälften. Det finns alltså ett hål där - en tomt som är obebyggd. I dettasammanhang är det angeläget att denna byggnation kommer till stånd. Jag trorinte att det är några problem med lokaler för ytterligare utflyttning frånStockholm till . Jag tror att det ligger inom frågans ram attjag ställer en följdfråga till civilministern. Kommer staten att fullfölja sittåtagande och bygga färdigt detta kvarter? Precis som säger är deerfarenheter som vi har kunnat göra i departementet av den tidigare utlokaliseringenav SCB till dll övervägande del positiva. Av denna anledning fortsättervi beredningsarbetet för att se om det är möjligt med ytterligareutlokalisering eller inte. Eftersom jag i svaret säger att denna beredning inteär klar än får det slutliga svaret anstå till dess denna utvärdering är klaroch papperen ligger på regeringens bord. 64 (): Jag vill än en gång tacka civilministern fördet positiva svaret.' Jag hoppas verkligen att denna beredning ger tillresultat att man kommer fram till att det kan bli rejäla förändringar och intebara förändringar som har marginell betydelse. Överläggningen var härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1986/87:149 om ersättning vid skador av kontraströntgen har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att de som skadats av kontraströntgenskall få ersättning. Ett flertal personer har väckt skadeståndsanspråk mot ABLeo, som tillverkade Kontrast-U, för skador som ansetts orsakade avkontrastmedlet. De skadade har som regel fått bestående förlamningar ochkänselbortfall i underlivet och benen. Frågan om Kontrast-U som skadeorsak har prövats av högstadomstolen . har i målet inte funnit det vara visat attKontrast-U orsakat skadorna. AB och de personer som väckt talan mot bolagethar sederrnera träffat en förhkning. röntgenkontrastskadade har även vänt sigtill regeringen och begärt en prövning av de skadades möjligheter tillskadeståndsersättning. Jusdtiekanslern har med anledning av dessa yrkanden år1983 konstaterat att någon skadeståndsskyldighet för staten inte föreligger. har föreningen på nytt vänt sig dll regeringen ochbegärt att en årlig livränta betalas ut till samtliga personer som kan visa attde har skador som Om fasta paviljonger inom den psykiatriska vården Drygt 100 personer har kommit in med yrkanden Prot.1986/87:31 Ärendet bereds inom socialdepartementet.Jag kan givetvis inte föregripa resultatet av denna utredning och regeringensbeslut. Beslut i ärendet bör kunna fattas . 66 (): Jag tackar för svaret. Jag hoppas verkligenatt det beslut som fattas är positivt. Jag har med denna fråga velat understryka vikten av attmänniskor som oförskyllt drabbats av skador får sin sak omprövad, vilket manhar rätt till enligt svensk lag. Detta har tyvärr inte varit fallet med demänniskor som vid kontraströntgen helt uppenbart skadats ay Kontrast-U. av omkring har i ca 1 000personer blivit skadade när de genomgått kontraströntgen. Flera dödsfall harinträffat vid lumbal myelografi där man använt kontrastmedel med jod,exempelvis Kontrast-U, och flera liknande medel. , 1986, med facit i hand blir man bestört och mycketupprörd över att något sådant har hänt i vår annars mycket välordnade svenskasjukvård. Det finns över 300 säkra fall av kontrastskada, men det finns.skadadesom ännu inte är registrerade. Det är ofattbart att få höra av patienterna hurläkare och sjukvårdshuvudmän medvetet inte skrivit i journalerna vad somverkligen hänt under kontraströntgen. Vi kan själva tänka oss in i situationen attbehöva genomgå en kontraströntgen, då man sökt läkare för ryggbesvär men förövrigt varit fullt frisk. Det har hänt att padenten efter kontraströntgen fåttsvåra underlivsförlamningar och körts hem i ambulans då benen varit obrukbara.Dessutom har patienten haft en fruktansvärd värk. Läkarna säger sig inte vetavad som hänt, trots att olyckan hänt under en undersökning. Hela livet haralltså förändrats på . Hade man konsekvent erkänt sitt misstag,hade patienter med kontrastskador fått en helt annan behandling och inte som nuär fallet blivit medicinförgiftade. Det måste ändå vara som ärhuvudansvarigt i denna fråga och måste tä konsekvenserna. Jag vill frågastatsrådet : Anser statsrådet att de kontraströntgenskadadehar rätt till ersättning? Vem har skyldighet att ersätta - staten ellerläkemedelsföretaget? Överläggningenvar härmed avslutad-: 22 § Svarpå frågorna 1986/87:160, 162 och 172 om fasta paviljonger inom den psykiatriskavården har frågat mig om regeringensuppfattning om de fasta paviljongernas roll inom den psykiatriska vården. har frågat mig om vilka åtgärder jag avser vidta för att bevarapaviljongen i Om fasta paviljonger inom den psykiatriska vården ,och har frågat hur skall ges tillfälle att prövafrågan om avveckling av denna paviljong. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Den psykiatriska vården är under stark utveckling, vilketefter hand får återverkningar inom alla sektorer inom psykiatrin. innebär att det vid vissa sjukhus finns s. k. specialavdelningarför särskilt vårdkrävande padenter. dllbaka finns det vidareen s. k. fast paviljong vid . På den fasta paviljongenbeviljas pafienter-na normalt inte frigång eller permission och kan vanligeninte heller bli försöksutskrivna. Enligt nuvarande ordning beslutar omplaceringen av patienter som skall ges psykiatrisk tvångsvård som enbrottspåföljd. medverkar också vid prövningen av frågor omförflyttning av patienter från och fill den fasta paviljongen. Frågor om vården av patienter som såsom en brottspåföljddömts till sluten psykiatrisk vård är dock, Hksom frågor om annan psykiatriskvård, ett ansvarsområde för sjukvårdshuvudmännen. Organisationen av vården beslutassåledes av landsfingen. Förslag till en ny lagstiftning om den psykiatriskatvångsvården och behandlingen av psykiskt störda lagöverträdare bereds förnärvarande i . Frågor om den framtida prganisationen av vårdenav särskilt vårdkrävande patienter avses behandlas i det sammanhanget. 68STINA (): Jag tackar socialministern för svaret på min fråga. De uppgifter som cirkulerat i pressenom att ett förslag ligger i innebärande en avveckling av denenda fasta paviljongen för särskilt farhga mentalpatienter har mötts av starkareaktioner. Vid specialkUniken i t. ex. är man oroad om planerna skullesättas i verket. Den fasta paviljongen i är för denna specialklinik -och jag antar även för övriga specialkliniker i landet - något av ettandningshål när en besvärlig situafion uppstår. Att klara bevakningen utantillgång till en rymningssäker anstalt ser man som helt omöjligt.Det handlar ju om speciella patienter som begått våldsbrott och där upprepadevåldshand-hngar inte kan uteslutas. Som beslutsfattare har vi att så långt som möjligt skyddaallmänheten. Men det handlar också om ett skydd för den vårdande och näraanhöriga. På något sätt måste vården , och det kan knappast vararationellt att bygga upp nya enheter ute i regionerna, om nu detta är tänkt. finns resurser i , och där finns - och det är inte minst viktigt -kunnig och erfaren personal. Övervägande delen av cheferna vid landetsrättspsykiatriska kliniker är också enligt uppgift eniga om att minst enrymningssäker fast paviljong behövs. När nu frågan om ny lagsdftning förbereds inomregeringkansliet, som vi har hört av svaret, finns det all anledning attstudera effekterna noga, innan ett eventuellt beslut om nedläggning tas. Dethade varit bra om socialministern hade kunnat säga något som hade lugnatdem som på många håll i landet är oroliga. 69DANIEL TARSCHYS (fp): Även jag ber att få tacka socialministern försvaret på min fråga. Jag tror att jag är tillfredsställd med svaret, men jagmåste be om en liten precisering från socialministerns sida. Det framgår av svaret att frågan om den psykiatriskatvångsvården bereds inom regeringskansUet och att frågor om den framddaorganisationen av vården av särskilt vårdkrävande padenter avses bli behandladnär ett lagförslag framläggs. Innebär detta, , att fårta ställning till den fasta paviljongens framdd och att frågan alltså inteavgörs på det ena eller andra sättet inom ? Om fasta paviljonger inom den psykiatriska värden 70 (): Jag ber att få tacka socialministern för svaret. När larmrapporten kom från dem som arbetar inom psykiatrinom att den fasta paviljongen vid håller på att läggas ned ismyg av , då blev reaktionerna starka, både lokalt hosallmänheten och bland oss som beslutsfattare. Tre frågor vid denna frågestundmed samma utgångspunkt är uttryck för den oro som så många känner. Av svaret att döma lär vi inte bli särskilt mycket merlugna. Socialministern hänvisar ju dll att hon inte tänker vidta någrasärskilda åtgärder. Hon säger att det i stort sett handlar om ett ansvarsområdeför sjukvårdshuvudmännen och att man i övrigt överväger vissa förslag inomregeringskansliet; Den här frågan har bollats fram och tillbaka ända sedan1981, då en arbetsgrupp inom lade fram ett förslag omrättspsykiatrisk regionvård. Det skall bli föremål för förhandlingar mellanLandstingsförbundet och staten, men det har tydligen inte hänt någondng . Jag vill först fråga om förhandlingarna nu har startateller när socialministern tänker ta initiativ till att sådana förhandlingarstartas. är alltså i färd med att i smyg avveckla denna vård.Man håller på att stoppa intagningarna. Jag vill fråga socialministern omhon anser att det är ett rikdgt agerande från sida. Eller ärdet möjligen efter direktiv från regeringen som man handlar på det sättet? Till : Vi har ett betänkande ompsykiatrin från socialberedningen som har varit föremål för remissbehandlingoch som skall resultera i en proposidon. Där kommer naturligtvis också dessafrågor upp. Här handlar det om en rapport från där den tyckeratt man bör avskaffa systemet i och med att den nya lagsdftningen träder ikraft. Jag har inte underlag för att göra något uttalande om huruvidasocialstyrelseris bedömning är riktig. Låt mig bara påpeka att vi ursprungligen hade 50vårdplatser av det här slaget i landet. har vi bara paviljongen i Västervik.Enligt de uppgifter jag har, , var det då bara sju av platserna somtogs i anspråk för denna verksamhet. Det är som skall fattabeslut om när dessa slutna paviljonger skall användas. Såvitt mig är bekantsker alltid dessa beslut i samråd med vederbörande landsting. Om fasta paviljonger inom den psykiatriska vården Det är inte frågan om att på något sätt i smyg förändraförhållandena. När vi skall besluta om den framtida psykiatriska lagstiftningenfår ta ställning till det.' 72 (): Tyvärr är jag inte riktigt tillfredsställd medsvaret. Min fråga gäller alltså inte den sakliga bedömningen. Jag har storförståelse för att socialministern inte har underlag för någonuppfattning som går i den ena eller andra riktningen. Min fråga gäller enbartvem det är som fattar beslut om denna slutna paviljong skall-behållas ellerinte. Jag hoppades få en försäkran från socialministerns sida att det ärriksdag och regering som fattar de besluten, och inte . Socialstyrelsenhar genom kontrollen över intagningen av nya patienter möjlighet att strypadenna, och därigenom kan underlaget helt ryckas bort. Jag tycker att det är angeläget att en fråga av den härvikten behandlas i och inte beslutas på ämbetsverksriivå. Jaghoppades att få höra från socialministern att hon delar den uppfattningen. 73 (): Sju platser har alltså tagits i anspråk.Tidigare i historien var de tolv platser som fanns alltid fullbelagda. Dettaupplever man från ansvarigt håll inom vården som om helt enkelthar strypt intagningen därför att inte anser att deri härvården skall finnas kvar i fortsättningen. Jag tycker att det finns anledning att vi får ett svar påden här frågan från regeringen. Håller man i regeringen med omatt detta är en riktig utveckling? Jag har noterat att socialministern harbesökt den fasta paviljongen i . Därmed borde rimligen socialministernha bildat sig en uppfattning om vilken betydelse denna vård har och vilkaföljder det skulle få för patienter och allmänhet om paviljongen inte skullefinnas kvar som riksenhet i framdden. Jag har svårt att förstå vad det är som detskall fattas beslut om just . har den uppgiften att efteransökan från resp. landsting besluta om intagning på paviljongen. Som jag redansagt fanns det 50 platser tidigare. Om det inte finns något behov av det, skallvi inte ha kvar den fasta kliniken. I har de fasta klinikerna lagts ner.Det. måste väl ändå vara så att man skall dllgodose ett behov. Man har dåfunnit lämpligt, i samråd mellan landstingen och , att i andrafall placera padenterna på de specialavdelningar som finns. Jag vill påstå attdet är omsorgen om de sjuka och de anhöriga som måste vara avgörande förplaceringen. 75 (): Jag tror att socialministern är medveten omatt landstingen ansöker om placering av patienter på fasta paviljongen men attsocialstyrelsen, som har uppgiften att fatta beslut, avstyrker ansökningarna.Det är därför somintagningarna minskar. har socialministern faktiskt bara en chans kvar atttala om för att skall fatta beslut i frågan. Jag hoppashelt ödmjukt att socialministern skall utnyttja sin sista replik till att geett positivt besked. Skall eller besluta om framtidenför den fasta paviljongen i ? Om anställningstryggheten i Eiserkoncernen 76 (): Socialministern frågar vad det är sorri skallbeslutas. Det borde stå fullständigt klart att det finns en osäkerhet i det häravseendet. Man har hållit på att utreda frågan om organisationen förpsykiatrisk vård . har tydligen ambitionen attsnarast möjligt lägga ner den här typen av vård. har de som arbetarmed denna vård - experter, psykiatriker och ändra - en annan uppfattning änsocialstyrelsen. De har den klara uppfattningen att denna vård är motiveradäven för framtiden. Det bästa besked som socialministern kan ge här äratt svara på frågan: Är det ambitioner som skall gälla, ellerär det uppfattningen hos dem som har ansvaret för vården och erfarenheter från"vårdgolvet" som skall gälla , när man skall organiseraden här vården? Man vill ha ett klart besked på den punkten. Överläggningen var härmed avslutad. 77 FÖRSTE VICE TALMANNEN; Jag får anmäla att anslag om kvällsplénum nu har sattsupp. 23§ Svar på fråga 1986/87:108 om anställningstryggheten i Eiserkoncernen har frågat mig vilkagarander staten har fått för att de 60 milj. kr. som nu sätts in iEiserkoncernen verkligen kommer att trygga jobben för de anställda i . I såväl statliga som privata bolag beroranställningstryggheten på hur väl resp. bolag lyckas finna lönsam avsättningför sina produkter. För Eisers del har verksamheten kraftigtstrukturerats om. Företaget har därför nu enligt bedömning möjlighetatt stå på egna ben. har vidare bedömt att Eiser kanutvecklas bättre äv de nya ägarna än vad företaget annars skulle kunna göra. Försäljningen av Eiserkoncernen är en ren affärstransaktionsom skett mellan och ett korisortium, som består av den nuvarandeledningen i och dess dotterbolag. Några sysselsättningsgarantier finnsinte i avtalet. utgår från att de nya ägarna har köpt företagetför att driva det vidare. De finansiella insatser som gör ger godaförutsättningar för detta. Om anställningstryggheten i Eiserkoncernen 79LENNART BRUNANDER (c): Jag tackar industriministern för svaret. Jag hoppas innerligt att industriministerns slutsatser ärrikdga, dvs. att detta är en lyckad satsning. Jag måste ändå medge att jag, närjag läste om detta i tidningen, blev litet överraskad över att man frånProcordias och industridepartementets sida hade satsat på den ledning somdrivit Eiser under de år då företaget inte fungerade särskilt väl. Vi måstekunna erkänna att det har varit så. Man undrar då om dessa personer blivit såmycket duktigare att de nu kan sköta företaget mycket bättre. Jag är positiv till att det blir nya ägare och dll att manfår en privat verksamhet som fungerar, men jag måste säga att jag satte storafrågetecken i kanten för just denna lösning. När industriministern nu säger att det inte finns någragarantier för de pengar som staten måste satsa för att företaget skall få någonchans att överleva, blir jag litet bekymrad. När ett annat, vanligt privatföretag skall få statlig hjälp, har man åtminstone ett avskrivningslån, så har någon liten möjlighet att vara med och se att utvecklingen går åt rätthåll. Någonting i den stilen eller några andra garantier borde man åtminstoneha sett till att ha. Jag måste säga att jag har litet svårt attförstå bekymmer och hans resonemang. Han borde väl varamycket nöjd nu när Eiser blir privatägt. Han har just konstaterat att dettroligen är en riktig utveckling, men ännu mera nöjd borde han vara med attProcordia gör långtgående finansiella insatser för att ge det nya Eiser godaförutsättningar för den fortsatta verksamheten. Jag förstår inte riktigt varförLennart Brunander är missnöjd med att de nya ägarna har fått goda villkor föratt driva företaget vidare. Låt mig, fru talman, tillägga att ett parti som i olika sammanhang t.o.m. förespråkar en privatiseringav statliga företag. Skall jag uppfatta hans erinran och hans resonemang härså, att och visserligen accepterar enprivatisering men att den måste ske under långtgående garantier från statenssida? Att man tror så litet på de privata ägarna att man måste ha garantier görmig fakfiskt både överraskad och bekymrad. 81 (); Mitt bekymmer ligger däri, att den häroperationen inte innebär någon förändring av ledningen för företaget. När deanställda vid ville köpa en del av företaget fick de inte chansen.Då fanns det bra förutsättningar, men den gången ville inte vare sig Procordiaeller industridepartementet ställa upp. Överläggningen var härmed avslutad. 24 §Svar på fråga 1986/87:138 om åtgärder för att vända utvecklingen inomtekoindustrin har frågat mig vilkaåtgärder regeringen planerar för att vända utvecklingen för den svenskatekoindustrin. Frågan är ställd med anledning av att sägersig ha information om att svensk teko tappar mark på hemmamarknaden.