prot · GA09137 · 1986-12-31 00:00:00 — Mårtga vill ha meroch bättre sjukvård, bättre utbildrting åt barnert, mer tid för att varatillsammarts med dem, bättre möjligheter för dem som tillhör vad vi ifolkpartiet kallar det glömda . Jag vill bara rtämrta etf litet exempel. Det sägs ofta attpcrtsiortärer med bara folkpcrtsiort och pensionstillskott irtte betalar någonskatt. Det är sant för vissa, men inte för alla. Dcrt som har en sparad slanteller ett eget hem måste ofta betala skatt på folkpensionen. Och det behöverinte vara några våldsamt stora besparingar eller flotta villor det handlar om -det räcker rned etf ganska blygsamt värde. De pensionärerna tycker med rättaatt reglerna är orättvisa. Def finns många andra exempel på sådanaorättvisor som det kärtrts angeläget att kunna ta bort. Det enda sättet attgöra det är genom hög tillväxt - bara genom atf hela kakan ökar kan alla fåmer. Tillväxten är tyvärr inte särskilt hög. Vi liggerfaktiskt gartska lårtgt rtcri dert s. k. tillväxfligart. Vi ligger ocksåbetydligt sämre fill rtu än under 50-och 60-talen. Då hade vi tillväxttakter påbåde 3 och eller mer . För rtärvarartde pcrtdlar takten mellan 1,5 %och . Vad kart mart då göra för att öka dcrt ekortomiskatillväxten? Def första man måste vara klar över är att vi politiker genom atttrycka på rätt knapp här i kammaren inte kart skapa mer fillväxt. Vad vi kartgöra, gcrtom atf trycka pä rätt krtapp här , är att se till attenskilda märtrtiskor får möjlighet att skapa tillväxt. Alla rtiärtrtiskor haridéer om förbättrirtgar och rtyheter - de må sedan arbeta somsjukvårdsbiträden, lågstadiclärare, professorer i teoretisk fysik ellerforskare i informationsbehandling. Det gäller att ge alla dessa människormöjligheter att få utlopp för sina idéer, att få pröva dem. För att de skall fågöra det krävs rätt många förändrirtgar i de regelsystem som samhället sätterupp. I det ekonomiska livet måste vi förärtdra dcrt ekortomiskapolitiken så atf det ges bättre förutsättningar för enskildas kreativitet. Jag vill betorta aft det egerttligen irttehartdlar om kortsiktig stabiliserirtgspolitik utan om en lårtgsiktig strategiför kreativitet och tillväxt. Det är om dertrta lårtgsiktiga strategi somdebattert om dcrt ekonomiska politikens riktlinjer borde handla. Det är dertlårtgsiktiga strategirt som är viktig för att lägga fast kurscrt - sedan kanden kortsiktiga sfabiliscrings-politikcrt tillåtas ge krusrtirtgar på ytan, menkrusningarrta bör helst helst hålla samma kurs som den långsiktiga politiken; Dagens politik uppfyller inte dessa krav. Krusningarnaverkar gå åt en massa olika håll, och rtågort lårtgsiktig strategi.är svårafffinna. Socialdemokraterna, överger förslag utan vidare och ärtdraruppfattrting litet hur som helst, sanrtolikt för atf kunna sitta kvar vidmakten. Principerrta för statsbidragsmirtskningentill kommurterna över- Den ekonomiska politiken m. m. Den ekonomiska politiken m. m. Bilaccishöjrtingcn går delvis åt för att ökaufgiffsanslagen till kollektivtrafiken. Jag menar aft detta är en ganskavinglig politik. Den långsiktiga strategi som behövs finns beskriven i dengemertsamma borgerliga reservatiortCrt 1. Dert firtrts också gartska välanalyserad i årets långtidsutredning. tar upp främst treaspekter; skaftesystemet, flexibiliteten på marknaderna och den offentligasektorns produktivitet. På dessa områden finns med dagens socialdemokratiskapolitik en rad fillväxfhinder som vi i tillsammans med moderaternaoch vill avskaffa. Socialdemokraterna säger sig också vilja ha tillväxt.Det vill de nog egentligert, men de saknar en gcrtomfärtkf strategi. Def someverttuellt görs på rätt sätt görs för sertt och motvilligt, och allt somoftast tas steg fillbaka åt fel håll. I fråga om skattepolitikert handlar def främst om atf sänkamarginalskattcrrta och mirtska de srtcdyridande skatfekilarna. Vi ifolkpartiet vill sänka marginalskatterna till för flertalethclfidsarbcfandc och sätta stopp vid . Alla får då behålla minst hälften aven extrairtkomst eller crt inkomstökning. Då minskar skattekilarna högstavsevärt. Enligt studier som refereras i långtidsutredningen, och vars resultatockså stämmer väl med sunt förnuft, ökar då utbudet ay arbetskraft liksomproduktionsmöjligheterna. Det blir ett rejält lyft i tillväxten, kanske påflera procentenheter. Ökningen motsvarar i runda tal ett par pervuxen svensk, så den är ingalunda föraktlig. Produktionsökningen kan användasför förbättringar av skilda slag inom dcrt offerttliga sektorrt eller förskattesärtkrtingar eller en kombinafion därav. Dagcrts margirtalskatter är alltså ertligtsamstämmiga uppgifter alldeles för höga. Vem är det som har drivit uppmargirtalskatterrta och det totala skaftetrycket till dagens höga nivå? Det är inget naturligt inslag i socialdemokratisk politikatt kämpa för lägre marginalskatter. Vem är def som ständigt motsatt sig ettinflationsskydd så atf temporärt sänkta margirtalskatter också skall blipermartent lägre? Det är också socialdemokraterna. Kan man tro på attsocialdemokraterna nu har frigjort sig från årtiondcrt av förrefirtartsmirtistern skattepolitik? Jag tillåter mig atf känna enviss skepsis. Nästa förändring som krävs är enligt långtidsufredningenen ökad flexibilitet på marknaderna. Det betyder aft man måste fa bort mångastelheter. Vem är det som har skapat dessa sfelhefer? Vem håller envist fastvid reglerirtgar -t. ex. prisreglerirtgen och valutaregleringen? Vem värnar omstafliga pekpirt-rtar fill kommurter och lartdstirtg? Vem vill styranäringslivets investeringar så aft de utförs "rätt"? Vem vill ha ettstort kollektivt sparande, hellre än enskilt sparande hos företag och hushåll?Vem motsätter sig infcrtsivt införande av miljöavgifter som skulle skapa marknadsmässigaincitament för en bättre miljö? Svaret på dessa och mårtga artdra frågor är att det ärsocialdemokraterna. Det framgår med önskvärd tydlighet när t. ex.statsministern frigör sig från det ekortomiskt nödvändiga och låter ideologintala. Det hände t.ex. på kortgress för något årsedan, när talade orn cenfralstyrnirtg och planering avinvesteringarna eller när han argumenterade för pensiortsskatten som ettutflöde av medborgarrätten som hansatte i motsatsställning till den enskilda äganderättert. Dert 30 jartuari var det fjärde gåugen sedanregeringsskiftet Som .socialdémokraterrta införde prisstopp. Frågan om prisreglerirtgarsnegativa effekter har vi debatterat . Alla vet att prisstoppet förreller senare måste tas bort. Jag hoppas att finansmirtisterrt i dagcrts debattkart ta tillfället i akt för att säga att det rtu skall tas bort. Prisstoppetiunebär en direkt uppmauing att köpa nu innan priserna stiger. Def tredje område som långfidsufrcdnirtgcrtsärskilt framhåller gäller den offentliga sektorns produktivitet. Där handlardet enligt menirtg om aft få irt mycket större inslag avkonkurrens. Men vem är det som crtvisas med att avskärma den offentliga sektornfrån sådan konkurrerts? Vem är det som stärtdigt talar omfördelrtirtgspolitiska motiv irtom vård, omsorg och utbildning, utan att låtsasförstå att detta inte har def ringaste att göra med vem som producerartjänsterna i fråga? Det är socialdemokraterna. På dessa och andra områden försöker nu regeringert geirttryck av att man har ändrat sig. När det f. ex. gäller marginalskatternasbetydelse för avtalsrörelsen säger socialdemokraterna sig nu ha insikt om måste sänka marginalskatterna för atf t. ex. underlätta avtalsrörelsen. Mennär vi i lägger fram sådana förslag röstas de ned. Så var det meddert irtsiktcrt. Socialdémokraterrta säger sig rtu ha insikten att martirtte bör ytterligare höja arbetsgivaravgifterna för aft finartsiera dyrautgiffsprogram. Detta står att läsa i kompletteringspropositionen. Men så sentsom under denna vår har majoriteten i kammarert höjt sjukförsäkringsavgiftenför att fiuartsicra timsjukpennirtgsreformert, och delpensionsavgiftcrt kommerfroligert atf Srtart behöva höjas för att betala för den nyligert beslutadehöjningen inom delpcnsioneringcrt. När vi i föreslår atttimsjukpenningsreformen skall firtansieras genom omprioriteringar påutgiftssidan röstas förslaget ned. Så var def med den insikten. Socialdemokraterna säger sig nu ha iusikt om att man infebör höja skattetrycket. Det har de sagt och harskattetrycket i verkligheten höjts från litet fill ungefär 53 %.Bara nu i kompletteringspropositionen föreslog regeringen en rejäl höjning avfastighetsskatten, höjrting av bilaccisen, höjnirtg av omsättningsskaffcrt föraktiehandelrt och höjrting av tullavgifterna. Tillsammans skulle dessaskatte-höjrtingsförslag som regeringen presenterade ha givit mer än 3miljarder kronor i ökade skatter. Så var det med den insiktert. Socialdemokraterna säger sig nu ha kommit till insikt omatt produkfiviteten i dcrt offerttliga sektorn måste öka. Men att döma avuttalandena i kompletteringspropositionert mcrtar mart att det bara bör ske omlöneökningarna i den offentliga sektorn blir för stora, dvs. går utöver detutrymme som finansministern förmodligen kommer att slå fast. Aft det skullekunna firtrtas ett allmänt intresse av aft produktiviteten höjs i den tredjedelav ekonomin som produceras inom stat, kommun och landsting har tydligen intefallit dem in. Detta trots de studier som visar att produktiviteten har sjunkitunder de i den offentliga sektorn. Så var det med denirtsiktcrt. Den ekonomiska politiken m, m, . Den ekonomiska politiken m, m. strax för diskuteradevi här i kammaren ett annat betänkande från firtansutskottet som jusf handladeom konkurrens mellan offentlig och enskild produktion. Jag sade då attfirtansutskottets majoritet inte kan skilja mellan fördelningspolitiska motivför finansiering av vissa sociala tjänster och ert konkurrensfrämjande enskildproduktion av samma tjänster. Slutsatsen från socialdemokraternas talesman dåvar alldeles klar - det skall vara offentlig monopolproduktion i fråga omsociala tjänster. Högre produktivitet genom konkurrerts frårt ertskildaalterrtativ gav hart uppertbarligert inte mycket för. Så var det med dénirtsiktcrt. Jag vjll citera en arfikel av PK bankens chefsekonom,socialdemokraten . Han skrev i ; "Deideologiska invändningarna är infe alls så starka som många tror. Även den somvill att vi skall få vår sjukvård i offentlig regi accepterar att medicinernakommer från och , att hygienartiklar komrner från , attSkånska och bygger sjukhusen, atf instrument och skalpcller kommer fråntyska privata företag." Hans slutsats av detta är densamma som många andrahar dragit, rtämligert: "Mera farttasieggartde vägar är aft ändraorganisatiortCrt så att ert mycket större del av de artställda i deverksamheter som är statliga får arbeta uuder koukurreus." Def voretackrtämligt öm kunde tala om att han förstår dennagrundläggande skillnad mellan finansiering och produktion. Jag tror nämligenaft han fakfist inser detta, men då, herr talmart, blir det helt omöjligt attförsvara dert offerttliga produktionen i offentliga monopol - annat än medideologisk blockerirtg. Där finns en avgörande skillnad gentemot ,som vill öppna för och sfimulera fram fler enskilda alterrtativ. Frågart om den offentliga sektorrtsproduktivitet har inte bara effekter på den långsiktiga tillväxtert, utart dcrthar också implikationer för finartsmirtisterrts lörtepolitik på'dcrt offerttligasidart, de s.k. cash limits. Finansmirtisterrt vill sätta etf tak förlönekosfnadsökningen i dert statliga sektorn och vill att kommuner ochlandsting gör detsamma. Om avtalen sedan i praktikert blir dyrare än vadfinansmirtisterrt har bestämt - för mart kart säkert utgå från atf de inte blirbilligare - säger han att detta får mötas med rationaliserirtgar ochbesparingar. Detta är ett bakvänt resonemang. Risken är stor atf man då intefirtrter dessa ratiortaliserirtgar och produktivitetsökningar, utan vad somhänder är att kosfnadsökrtingen övervältras på kunderna, på de individer ochföretag som utnyttjar myndigheternas tjänster. Det blir längrehartdläggrtirtgsfider, kösystem, stigande väntetider och sämre kvalitet. Ocheftersom det saknas alternativ har kunderrta irtget val annat än att finna sigi försämringarna. Jag villäven i detta sammanhang citera den rtämrtda artikeln av :"--- förslaget om budgeftak för offentligartställda är därför förknippatmed betydande risker för kvalitetssärtkrtirtg i dcrt stafliga sektorrt. Skäletär aft dess tjärtster inte produceras under konkurrerts." Det är tydligen socialdcmokraterrtas avsikt aft omlörtcfaket irtte håller så skall det bli försämrirtgar i verksamheten. Vi ifolkpartiet tycker atf def vore mycket bättre atf sfimulera fill ökadproduktivitet - genom att tillåta enskilda alternativ - just för att undvikaatt servicen försämras. Regeringens oförmåga att begränsa de offerttligatransfererirtgsutgiftefna irtrtebar också att besparirtgskravcrt faller såmycket hårdare på dert övriga delcrt av de statliga utgifterna. En del av dessaandra utgifter är sådana som måste skötas av staten - försvar, tull,rättsväsen, polis etc., dvs. sådant som är ren myndighetsutövning. Det är ocksåen rtcgativ effekt av dcrt förda politikert. Ävcrt i fråga om förslagcrt om lörtebildrtingcrt iallmärthet resortcrar regerirtgen på ett bakvänt sätt. Man konstaterar förstatt det är centralt att få ned lönekostnadsökningen. Det är ingen nyhet. Sedansägs att läget inför avtalsrörelsen är mycket bekymmersamt, framför alltpå grund av den höjnirtg av arbefsgivaravgifterrta som riksdagert påregerirtgens förslag har beslutat om. Därigenom har mart redart infecknat av de 3 som enligt lårtgfidsufredrtirtgcrt finns tillgängliga.Def är värt att notera att den dämpning av lönekosfrtadsökningcn som regeringentror - till - inte innebär att en anpassningsker till utvecklingen i våra viktigaste kortkurrerttländer. Detta markerasbåde av socialdemokraterna och av den borgerliga mirtorifefcrt i utskotfet. är läget alltså "mycket besväriigt"för aft anvärtda majoritetcrts egna ord. Det står så här i betänkandet:"Def är därför av stor .vikt att om möjligt åtgärder vidtas och incitamentskapas för aft underlätta avtalsförhandlingarna. " Jag instämmer i det.Men sedan kommer majoriteten genom någort egertdomlig tartkeverksamhet - ellerkartske srtarare brist-på tartke-verksamhef - fram tillatt irtgerttirtg ärmöjligt atf göra. Detta, herr talmart, är irtte sartt. Det är fullt möjligt aftbåde ta bort arbetsgivaravgiftshöjningen och ytterligare sänkamarginalskatterna till 1988. Men det måste göras . Def enda som krävs ärvilja. Vad regerirtgert rtu har är - som vi uttryckt det ireservafiort 5 - crt bakvärtd politik. Om avtalet blir måtfligt skall man iefterhand ge arbetsgivarrta crt extra bonus genom aft sänkaarbetsgivaravgiften. Om avtalet blir alltför högt är regeringen beredd aftytterligare urholka konkurrenskraftert gcuom att låta avgiftshöjningarrta slåigenom. Det är en kortstig politik, som sannerii-gert irtte underlättaravtalsrörelsen. I fråga' om vårt krav på sänkta margirtalskatter redart1988 säger socialdémokraterrta i utskottet att detta skulle få "motsatteffekt mot vad vill upprtå". Men finartsmirtistern har jusjälv argumcrtteraf för att särtkta margirtalskatter skulle underlättaavtalsrörelsen, visserligcrt 1989 eller 1990, men det som är rätt då kan jurimligen inte vara fel 1988. Vad det handlar om är nog atf socialdémokraterrtai utskottet helt enkelt inte vill genomföra vad de kallar en "isoleradsänknirtg av margirtalskatterrta". Detta bekräftar dét intryck som gavs ien irttervju med finartsmirtistern i , nämligen atfdet egentligen är försämrade avdragsmöj-lighefer som socialdemokraterna ärintresserade av. Jag villdärför fråga utskottets talesman: - Är ni bereddaatt medverka fill en margirtalskattesärtkning? - Är ni bereddaatt öka flexibiliteten på marknaderrta gcrtom att ta bort regleringar m.m.? - Är ni bereddaatt öka kortkurreusen i produktionen av sociala tjänster genom enskildaalterrtafiv? Den ekonomiska politiken m,m. Prot.1986/87:137 Om svaret på dessa frågor är nej-hur i all sin da'r skall nibära er åt för atf öka tillväxten i den svenskaekonomin? Med detanförda, herr talman, vill jag yrka bifall till reservationerrta 1,4,5, Denekonomiska politiken m, m. 8, 9, 10,12, 14 och 19. 3 . ÅSLING (c); Det kart måhärtda vara befogat att undervårriksdagens sista arbetsplenum, dcrtna dag av sommarlov och betygsäffnirtg,göra crt summering också av den ekortomiska politikert. Firtartsmirtistern sammarifaftar själv i inledrtirtgerttill den reviderade finansplancrt med att säga aft vår kostrtadsnivå liggeröver omvärldens och atf tillväxten i alltför stor utsträckrting används förkonsumfion och i aUtför ringa män till kapitalbildning. Kritiken mot den fördaekonomiska politiken har heller infe uteblivit. I går hörde vi hur dcu tredjevägcrts ekonomiska politik dömdes ut ganska oförblommerat av LO;s ordförandeStig . Jag tror - och def är kanske den väsentligaste slutsatsenav vårriksdagen -atf regeringen misslyckats i så stor utsträckning därför haft fel strategi. Med en överraskande okänsla för politiska realiteter ochför mänrtiskors vardag har man sökt tuvhoppa gcuom vårriksdagen, och resultatetär avslöjande. Utskottsmajoriteten säger i sina kommentarer fill budgetarbetet; "Vårens budgetarbete i har visat att detföreligger betydande svårigheter att uppnå breda lösningar kring olikabesparingsförslag." Majoriteten bryr sig emellertid inte om varför det blivitså, utan konstaterar att mycket av regeringens förslag haft karaktär avprovisoriska lösningar. Får jag , herr falman, också som ett försök tillsummering, uppehålla mig vid inriktningen av den ekonomiska politiken. Detraditionella målen för denna har varit och är hög tillväxt, stabiltpenningvärde, jämn fördelning, full sysselsättning och balans iutrikesbefalningar. Låt mig börja med fillväxfmålet. tillväxtstartnade på , dvs. baralitetdrygthälften av den genomsnittligatillväxtert i . Med dertrta siffra ligger i gärdsgårdsserien blandindustrinationerna. Som vi i centerrt ser det är dock dert låga tillväxtertkartske infe def allvarligaste problemet i sig. Det är vad denna utveckling kanföra med sig pä sikt som är det allvarligaste. Fortsätter den låga tillväxten,kommer budgetunderskottet att öka igen och arbetslösheten att gå upp mot -om man får tro de prognoser som finartsdepartemerttet självt har producerat.Dessutom är tillväxtens sammansättrtirtg i hög grad oroartde. Alltför litetirtvesterirtgar och export, och alltför mycket kortsumfiou och import - det ären sammanfattrtirtg av situatiortCrt på tillväxtsidart. Regeringen förutspår nu en tillväxt i ekonomin på 2,1 %under nästkom-martdc år. Den svaga utveckling som väntas internationellt göraft detta förefaller vara tilltaget i överkant. Hur det må vara med den sakenfår framtiden utvisa. Sanrtirtgert är ändå aft socialdemokraterna harmisslyckats med tillväxtmålet. Def andra målet är full sysselsättning. Den öppna och dendolda arbetslösheten var tillsammans under den borgerliga regeringsperio- den, som juofta åberopas i sammarthanget. Motsvarande siffra har uuder denhittillsvarartde socialdemokratiska periodert varit . Här skall tilläggasatt def under de borgerliga regcringsårcrt rådde den djupaste recessioncrtsedart 30-falet, irtte bara i svcrtsk ekortomi utan i europeisk, och aft densocialdemokratiska regeringsperioden har sammanfallit med crt långinternafionell högkonjunktur. Ändå har arbetslösheten i realifcten ökat Urtderdet socialdemokratiska regerirtgsirtnehavet. Sanrtirtgert är alltså atfsocialdémokraterrta misslyckats även med målet full sysselsättnirtg. Def tredje målet är stabilt pcrtningvärdc. Här kan vikonstatera att inflafiortcrt under den socialdemokratiska periodert sjuukitbetydligt, vilket jag ber att få gratulera finansministern till. Om manemellertid ser till dess roll i det stora sammanhanget, nämligert hur vårkostrtadsufvecklirtg ser ut jämfört med omväridens, finner man atfinflationstakten i sedan regeringsskiftet har överskriditomvärldens. Def är ändå detta som är def intressanta, och det är def som avgörvår konkurrenskraft på lång sikt. Def fjärde målet är balans i utrikesbctalningarna. 1986blev bytesbalansö-verskoffet 7 miljarder krortor. förutspårregeringen att detta minskar till . En rad omständigheter bordeha gett ett stabilt överskott i utrikesbetalningarna. För det förstadevalverades kronan såväl 1981 som 1982. Dessutom barden svenska valutandevalverats ytterligare genom den starka krtyfningcrt till dollarkurscrt, somfallit kraftigt. För det artdra har oljcrtofart gett oss ert förstärkning påomkring 20 miljarder - alltså ett högst substantiellt bidrag fill förbättringav våra utrikesbefalningar. För det tredje kommer oljelagren genomförsvarsuppgörelscrt atf säljas ut, vilket beräkrtas ge ert förstärkning avbyfcsbalanscrt på omkrirtg 3 miljarder. Socialdémokraterrta har lyckats uppfylla målet om balans iutrikesaffärer-rta, mcrt sartningcrt är aft detta inte har skett genom den egnaekortomiska politikert utan tack vare en rad lyckliga omstärtdigheter i våromvärld. Det femte målet är jämrt fördelrting. Under de senasteåren har antalet socialbidragsfagare ökat dramatiskt. Man kart säga att varfemtonde inkomsttagare i lartdet är mottagare av socialbidrag. hararttalef miljortärer ökat kraftigt -. vilket infe minst påpekade i sin kritik av den tredje vägcrts polifik. Klyftorna i samhället växer.Detta är självfallet ingerttirtg artnat än ett resultat av socialdemokraternasekonomiska politik. Regeringen kart irtte skylla på artdra omstärtdigheter.Sartrtirtgen är att socialdemokraterna inte längre har jämn fördelning som ettmål för den ekonomiska politiken - på annat sätt kan man inte tolka dcrtpolitik som förs. Finansminister fortsätter också på den irtslagrtavägert i dcrt skiss till skattereform som han lagt fram. Finartsmirtistern - och tydligen även folkparfiledarcrt -vill finansiera sänkta marginalskatter för höginkomsttagarna med ett slopat grundavdrag.Folkparfiledarcrt har sagt sig vilja ha ett schablortavdrag, , likaför alla. Finansministern vill ha ett schablonavdrag på av inkomsten, dockmaximalt . Det är vad vi känner till av de skisser till skattereformsom föreligger. "Den blomstertid nu kommer med lust och fägringstor", sjungs det här och var ute i vårt samhälle, framför allt iskolorna. Så särskilt stor lust och Prot.1986/87:137 - Den ekonomiska politiken m.m. 2 protokod 1986/87:137-139 Den ekonomiska politiken m. m. fägringute i solgasset blir det dock infe för de allra flesta skolelever denna sommar. Studiemedlen är som bekant inte alltför rikligttilltagrta, och de är heller inte tänkta atf räcka för mer än de nio månaderfermirtcrrta varar. Studenterna förutsätts dryga ut kassan genom attsommarjobba. Grundavdraget och schablonavdrag innebär nu atf de 13 000 förstakronorrta är skattefria. Kortkret innebär följaktligen både socialdemokraternasoch skisser till skattereform att en vartlig studcrtt kommer attfå betala . mer i skatt om mart gertomför de skattereformer manlanserar. Det är ingen avundsvärd uppgift finansmirtisterrt får i valrörclscrt1988, då hart skall övertyga om logiken i att höja skatten för studenter föratt kurtrta särtka den för höginkomsttagare. Jag tror irtte att lust ochfägrirtg kommer att möta hortom när han skall ut och förklara detta i landetsskolor, högskolor och universitet. Själv skulle jag nu bara vilja uppmana allastudenter att lägga följande ord till aftonbönen; Bevare oss studenter från értskatteuppgörelse mellart och . En dylik skatteuppgörelse skulle också innebära enkatastrof för mårtga deltidsarbetande och lågavlönade. Folkpartiefs förslagskulle ge skattehöjningar på , för avinkomsttagarna. Särskilt kvinnor kommer att förlora på affären, dels för aft deofta återfinns i yrkesgrupper med låg lön, dels för att de i störreutsträckrtirtg ärt sirta martliga kolleger arbetar deltid, I vissalågirtkomsfkommurtcr kommer nio av tio kvinnor att få höjd skatt. Förutom dessa fem traditionella mål för den ekonomiska politiken,som jag här berört, fogade i regeringsställrtirtg ytterligare ett målfill den ekonomiska politiken, nämligen regional balarts.