prot · GA09108 · 1986-12-31 00:00:00 — Samma belopp somregeringen föreslår fill ökat programsamarbete föreslår vi i stället till ökatsamarbete via de enskilda organisationerna, särskilda projekt och humanitärtbistånd. Dettaär sanningen om vår politik visavi , Vi tycker att där finns mångahoppingivande tecken på demokratisering. Vi vill stödja de inslag som är mesthoppingivande, och dit hör det direkta samarbetet mellan fackliga, kooperativaoch andra ideella organisafioner här i och deras motsvarigheter iNicaragua. 16 ()replik: För måste jag konstatera att de fakta som fram är felaktiga. Det är precis så som sade: vi harinte krävt någon nedskärning av biståndsanslaget fill , Vi har ansettatt det behövs en större flexibilitet. De medel som på det viset frigörs läggervi över på humanitärt bistånd i , och de kan den vägen kommamänniskorna i till del. Förövrigt arbetar vi i intensivt för de mänskliga rättigheterna iolika länder i olika delar av världen, oavsett vilken regim de har. Vi kommer ihöst att få en stor debatt om just de mänskliga rättigheterna. Fråncenterpartiet kommer vi att fortsätta att driva de frågorna oavsett regim, Anf.17 (vpk) repUk: Rätt skall vara rätt. Det är riktigt att och folkparfiet i sinreservation inte föreslår några nedskärningar, utan ett oförändrat anslag. Menmed tanke på inflation osv. blir det i realiteten en försämring av biståndet.Sedan säger ni att man eventuellt kan kanalisera biståndet via andra vägar, mendet är inte samma sak som att ställa upp för den ökning som regeringen nu föreslår ochsom så väl behöver. säger att hans parti protesterar mot brott mot mänskliga rättighetervar de än förekommer, och något liknande säger . Men faktumkvarstår att ni ännu inte har förmått att säga ett enda litet ord av protestmot vad som pågår i , och - inte ett ord, trots att jagnu för tredje gången uppmanar er att visa äktheten i ert engagemang fördemokrafiska fri- och rättigheter. Jag konstaterar detta, och det ärbeklagligt. Nihar ännu inte kunnat påvisa vad det är för inskränkningar av de demokrafiskafri- och rättigheterna som gör att ni måste reservera er -vill haen minskning och och vill ha bibehållet anslag - trots attni vet vilket behov som där finns. Ännu har ni inte förmått att tala om detta.Vad är det förinskränkningar i detta demokratiska som gör att niagerar på det här sättet? : Vi skall göra en översyn av de biståndspolifiskamålen, inkl. demokratifrågan. Det har socialdemokraterna och vi kommit överensom, och det innebär att vi kommer att se mycket brett på alla programländernaoch demokratifrågorna. Men vet vi ju att det finns ett antal länder somgrovt bryter mot de demokratiska fri- och rättigheterna; jag har räknat upp demhär. Det vet också, men inte någon protest. Vi behöver inteha någon särskild utredning för det, för utredningen kommer i och med attutskottets majoritet har gjort en sådan här bestämd markering när det gälleratt se över de biståndspolitiska målen. Sedanär jag den första att erkänna att visst sker det också i , ochandra biståndsländer övergrepp mot de demokratiska fri- och rättigheterna, ochdet har vi protesterat mot. Men vi anser att både och Vietnamutvecklas i demokrafisk riktning. Där fillgodoser man människornas behov ochinte elitens, och det är väldigt vikfigt och i överensstämmelse med vårabiståndspolifiska mål. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 18 (): Det vore egentligen frestande att gå in i den här diskussionen, där nuopposifionsparfierna har trampat på varandras ömma tår en rätt lång stund. Jagskall inte göra det, men jag vill göra en enda markering. Denhär diskussionen visar på ett av de verkligt svåra problemen när det gällersvensk biståndspolitik. Om man tittar på reservafionerna i utskottsbetänkandeti dag och ser tillbaka - i varje fall de år under vilka jag harerfarenhet av dessa frågor som ordförande i utrikesutskottet - är det alldelesuppenbart så, att partierna i sina reservationer vill öka resp. minskabiståndet med hänsyn till vad man tycker om de regeringar som sitteri resp,land. Det har vi nu erfarenhet av, och det är naturligtvis ett dilemma. Trotsalla deklarafioner om att det inte är regeringarna man stöder utan att det ärde fattiga som skall ha hjälpen, är man på ett något märkligt sätt bunden avsitt intresse för eller missnöje med den eller den regimen. Det är naturligtvis svårt att följa den här debatten, eftersom det iutskottsbetänkandet finns 84 olika reservationer och talarna delar upp, demmellan sig. Det blir svårt för en åhörare att se något system i detta, och detfinns egentligen inget system. Jag kommer att ta upp en del av de Internationellt utvecklingssamarbete m. m. punktersom representanter för opposifionsparfierna har berört, och en del lämnar jagtill kamrater i utskottsgruppen som kommer efter mig på talarlistan. Det ärsåledes ingen oartighet mot företrädarna för de olika partierna att jag nulåter några frågor stå obesvarade, för det är andra som har i uppdrag attbesvara dem. Jag kommer heller inte att göra någon biståndspolitiskdeklaration. För den kommer biståndsministern, som kommer upp i talarstolenefter mig, att svara å det socialdemokratiska partiets vägnar. Utskottet tillstyrker regeringens förslag att till biståndnästa budgetår anvisa 9 870 milj. kr., vilket beräknas vara av den svenskabruttonafio-nalinkomsten. Det är en ökning med 930 milj. kr. Man kan fråga sigvarför det nu är så angeläget att det just skall vara ett belopp som motsvarar1 % av BNI. fidigare har det deklarerats att detta iutomordentligt hög grad har ett symbolvärde på det sättet att vi härigenom kanmarkera vårt intresse för bistånd och också försöka förmå andra länder att nåupp till samma nivå. Det måste ju inte nödvändigtvis vara ett exakt miljonantalför att man skall få ut ett bra bistånd, men just att vi år höjer vårtbistånd, så att det ligger på av bruttonationalinkomsten, är i och för sigbåde för oss själva och för den omvärld vi arbetar i av stor symboliskbetydelse. Här beklagar jag naturligtvis, som andra har gjort ,att inte är med på detta utan lägger sig på ett förslag långt underalla andra partiers. När vi talar om borgerlig splittring i den svenskapolifiska debatten gäller det ofta familjepolitik, skattepolitik, energipolitikosv,, men det här, mina damer och herrar, är ett precis lika viktigt område.Frågan om internafionell solidaritet och medverkan i kampen motfattigdom och svält är precis lika viktig som de interna stridsfrågorna, där viupplever de starkt splittrade borgerliga partierna. Också här finns en borgerlig splittring som är mycketallvarlig. Jag har i denna talarstol frågat: Vad kommer att händamed biståndet om det skulle bli ett regeringsskifte efter kommande val? Blirdet mittenpartiernas löften om att följa en-procentsmålef eller moderaternaslägre ambitioner när det gäller biståndspolitiken som kommer att genomföras?Det svaret har ni aldrig velat ge oss. Jag tror ändå.det är väldigt viktigt'förhela den opinion som är engagerad för biståndet att få klart för sig vilket somkommer att gälla om det blir ett borgerligt maktövertagande efter nästa val. Det har under dagens debatt talats om översynen av debiståndspolitiska målen. Någon av talarna sade: Vad är det som ligger bakomdetta? År ni möjligen ute efter att försvaga demokratimålet? Att över huvudtaget fråga något sådant är totalt nonsens. Vi vill att man skall se överformuleringarna i de biståndspolitiska målen därför att dessa formuleringarantogs för ungefär fio år sedan och att vi har upplevt en historiskutveckling både i de rika länderna och i de fatfiga. Vi har upplevt hur nyafing betonas och andra tonas ner. Det kan vara av värde att se igenom hur vihar formulerat de biståndspolitiska målen för att se om det finns anledning attföra till något nytt och omformulera målen så att de kommer bättre i takt medden historiska utvecklingen. Jag är av den uppfattningen att det är helt självklartatt, när målen formuleras, ytterligare understryka kraven på en demokratisksamhällsut- vecklingoch respekt för mänskliga rättigheter. Jag noterar också att vi är överens omatt miljöfrågorna skall lyftas fram mer än fidigare genom att ett särskiltbiståndspolitiskt mål skall formuleras när det gäller miljöproblematiken, I samband med detta kommer man in på en intressant fråga,och andra har indignerat sagt: Ni menar inte allvar, nisocialdemokrater, när ni talar om miljö, inänskliga rättigheter och demokrati,för ni vill ju inte införa en särskUd anslagspost för dessa uppgifter. Men detär inte alls så att en särskild anslagspost innebär en garanti för förstärktainsatser på ett visst område. Tvärtom vill vi att man i alla biståndsinsatserskall ta med kraven på demokrati, respekt för mänskliga rättigheter ochmiljöhänsyn. De kraven får inte isoleras under en särskild anslagsrubrik utanskall finnas med över hela fältet i svenskt bistånd. Detta att inte anvisapengar under en särskild anslagsrubrik innebär alltså inte att vi bortser frånvikten av de ändamål som det gäller här. Ifrån borgerligt håll vill man inte ha denna översyn av debiståndspolifiska målen. Man vill hellre ha en allmän biståndspolitiskutredning, som ett par av partierna säger. Det finns reservafioner om detta. Vihar gått emot ett sådant förslag, men jag har sagt här i talarstolen både förraåret och att jag inte utesluter att det vid något tillfällekan finnas anledning att tillsätta en allmän biståndspolitisk utredning för attse över hela fältet. Vi har emellerfid nu under valt metoden attundersöka och utreda delar av biståndet bit efter bit, och det finns i dagknappast ämnen tillräckligt för att motivera en allmän biståndspolitisk utredning.Väsentliga delar av biståndet har ju utretts. tar vi en bit till, i och medatt de biståndspolitiska målen skall ses över, och så får vi se vad som sedankan bli över. Biståndet kan inte vara statiskt utan måste ständigt ses över,och därför utesluter jag inte möjligheten av en samlad utredning . Vissa av dem som talar för en biståndspolitisk utredningvill väl med hjälp av en sådan komma ifrån systemet med landprogrammering. Detär också ett av de ämnen som vi talar om . Huvudmottagarländerna är begränsade fill antalet. Någontalare har sagt att om vi minskar insatserna där kan vi komma in i andraländer. Jag vill då rekommendera en läsning av budgetpropositionen i detavsnitt där man redovisar i vilka länder svenskt bistånd finns. Svenskt bistånd kommer till över 80 länder i världen. Detär prakfiskt taget alla utvecklingsländer. Biståndet kommer dit dels via destora.anslagen över landramarna, dels genom enskilda organisationer, genomkatastrofanslag, genom anslag till humanitär verksamhet osv. är inne ipraktiskt taget hela utvecklingsvärlden. Det är orimligt att ge ett intryck avatt det skulle finnas nya länder att komma in i. Man kan naturligtvis omfördelamängden, av stöd. Man kan öka stödet till vissa länder och minska det tillandra. Det sker också ständigt. Men ge inte ett intryck av att vi skulle varautanför ett antal länder som behöver vår hjälp. Även om anslagen på sina hållär mycket små är vi inne i praktiskt taget alla utvecklingsländer. Landprogrammeringen är ändå bra att ha kvar för dehuvudmottagarländer som vi traditionellt arbetar i. Det ger oss underlag fören långsiktig planering och också underlag för de diskussioner med de olikaregeringarna Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. som vi föroch kommer att föra när det gäller demokratiseringsprocessen, respekten förmänskliga rättigheter osv. En fråga som också har varit uppe och kommer att vara uppemycket är frågan om , Denna fråga kommer en av mina kamrater iutskottetsgruppen att diskutera. Jag skulle bara för min egen del vilja sägaföljande. Jag var i . När jag besökte bl.a.Olof Palme-institutet i , där man tar emot hundratals sjuka och nedgångnabarn, då önskade jag att hade varit med. Jag har önskatatt skulle resa dit och uppleva att det ändå känns ganskaskönt att - även om man inte gillar regeringen där- kunna se hur små barnräddas till livet, hur de allra mest undernärda och nedgångna små barnen blirmänniskor på nytt. Det är en väsentlig del av svenskt bistånd, och detta tyckerjag att skall tänka på när ni går till attack bl, a, motVietnambiståndet, Enskilda organisationer har det talats om ganska mycket.Jag tillhör dem som anser att det arbete som enskilda organisationer utför iu-länderna är av stor betydelse och oftast mycket bra utfört. Jag har ocksåmedverkat till, som alla vet, att öka anslaget i förhållande till det förslagsom finns i budgetpropositionen. Men vi skall vara medvetna om - detsäger också organisationerna själva-att det finns ett tak för vad man orkarmed. Det kan inte bli så att var och en av de svenska enskilda organisationernautvecklas till något slags mini-SIDA, Det är inte meningen, utan meningen äratt dessa organisationer inom de resursramar och de administrativa möjlighetersom de har skall kunna medverka till och fortsätta en viktig insats inomsvenskt bistånd. Vi skall också fortsättningsvis öka anslagen till dessaorganisafioner, men vi måste bedöma hur mycket organisafionernakan klara och vilken kapacitet de besitter. Detta gör att vi inte kan ställaupp på krav att ha en inprogrammerad åriig ökningstakt. Här vill också ta upp en skattedebatt -,som jag tycker på rätt underliga grunder. Han menar att man i samband medbeskattningen skulle få dra av de pengar som man ger till enskildaorganisationer för deras bistånd. Det låter nästan som om man skulle få avdragför kollekten i kyrkan. jämför också med avdragen för del avfackföreningsavgift. Jag förstår inte varför han inte också tog upp frågan omföretagarnas rätt att dra av avgifterna till sina organisationer. Varför justbara fackföreningsavgifterna? Jag tror att det vore ganska olyckligt - och det har visagt - om man skulle låta skatteplanering ligga bakom humanitärainsatser, låta skatteplanering ligga bakom den välgörenhet som vi vill engageraoss för. Jag tror egentligen att det allra bästa är att vi gör som vi gör ,tar in skatter av medborgarna och sedan ger ett större.bidrag per invånare tillu-länderna än praktiskt taget något anriat land i världen gör. Jag vill ta upp ytterligare ett par punkter.Betalningsbalansstödet har rönt stort motstånd, till en början från allaoppositionspartierna men på slutet bara från de borgerliga partierna. Jagskall nu inte tala så mycket om skuldkrisen. Det har andra gjort och flerkommer också att göra det . Å utskottets vägnar vill jag bara deklareraatt det här inte är ett försök att lägga undan pengar, som inte skall användas.Utskottet är mycket angeläget om att understryka att depengar som kommer att anvisa fill de skuldtyngda länderna - varvid vivill försöka åstadkomma internationell samverkan om användandet av medlen -skall användas. Det skall inte finnas några reservationer, vi skall inteförsöka behålla pengarna i , pengarna skall användas på samma effekfivasätt som biståndet i övrigt. Dåkommer jag in på frågan om effektiviteten. Flera har sagt att det är svårt attfå biståndet att nå fram, vi når inte de fatfigaste. Ge inte ett intryck av attden svenska biståndspoUtiken är misslyckad, för det är den inte! Det är klartatt det i och vissa andra länder är svårt att komma ut, men rentallmänt är det svenska biståndet alldeles utmärkt, I huvudsak omvittnasöverallt att vi har en skicklig organisation för lämnande av bistånd, bådegenom SIDA och genom enskilda organisationer. Det finns anledning att när viunderstryker kravet på effektivitet ändå konstatera att i stort settger ett bra bistånd. En förutsättning är naturligtvis att inte minst SIDA haradministrativa resurser, som gör det möjligt att använda de medel som för varjeår blir allt större. Vi kan inte räkna med att SIDA skall ta hand om hundratalsmiljoner ytterligare som organisationen bantas och deadministrafiva resurserna minskas. Då riskerar man att man får anlita konsultersom är så dyra som de egna anställda. Därför har utskottet velatmedverka till att föra över ytterligare litet pengar till i hopp om att det skall vara möjligt att se över det hela, så attSIDA kan fungera bra och klara det allt större biståndet på ett sätt som allakan acceptera. frågan om vår solidaritet. Solidariteten med de svaga härhemma talar vi om i andra debatter. är det fråga om solidariteten med desvaga ute i världen. Det är vikfigt att vi trots många mindre meningsmotsättningarhar en bred majoritet i riksdag för att fortsätta att solidarisktställa upp av våra gemensamma fillgångar för att hjälpa de människorsom svälter, är sjuka och som lever i otrygghet. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 19 () replik; Jag tycker att utskottets ordförande handskas lättsinnigtmed de biståndspolitiska målen. Dessa fastställdes i enighet efter en noggrannparlamentarisk utredning. Det är viktigt för oss i , och inte minst förprogramländerna, att det råder enighet i riksdag om debiståndspolitiska målen. Varför har inte utskottets ordförande försökt samla utskottetkring en parlamentarisk utredning? Med stöd av vpk:s konstiga formuleringar omvärdet av flerparfisystem, press-, åsikts- och trosfrihet samt parlamentarismtycker utskottefs ordförande att det är lämpligt att ser överde biståndspolitiska målen. Jag tycker, som sagt, att detta är ett lättsinnigtsätt att se på svensk biståndspolitik. Jag tycker att det är allvarligt. Detär oroande, och dessutom en smula förvånande, att med sin mångårigaparlamentariska erfarenhet säger att en särskild anslagspost för demokratieller miljö- och markvård inte får effekt på verksamheten. Har man deninställningen är ju en stor del av verksamhet onödig. Jagtror inte att inser bristerna i den regimörienterade biståndspolitiken.Men egentligen gör han det när han ändå säger att vi här Internationellt utvecklingssamarbete m. ni. talar omen ökning av biståndet till det eller det landet beroende på vad vi tycker omregimen. Vi måste göra svensk biståndspolitik mindre regimo-rienterad och mertill nytta för människorna i de olika länderna. Vi behöver kanske intediskutera regimerna så mycket. några ord om borgerlig samverkan.Får vi en omprövning i enlighet med många av riktlinjerna i våra reservationer,blir inte anslagsfrågan något problem. 20 () replik: Sfig Alemyr började med att betygsättaoppositionens olika reservationer. Han sade att det finns en tendens till attuttala missnöje med den ena eller den andra regimen och låta agerandet styrasav detta. Underförstått: Så gör inte socialdemokraterna. Det är naturligtvis omöjligt att inte göra en regimansvarig för huruvida demokratiseringsprocessen går framåt eller bakåt, om demänskUga fri- och rättigheterna förtrampas eller ej. Om utvecklingen inte ärtill belåtenhet på dessa punkter, motverkar den långsiktigt möjligheterna attnå fram med svenskt bistånd på det sätt som vi önskar. Därför blir naturligtvisregimerna ansvariga för hur det går med svenskt biståndssamarbete i ett längreperspektiv. Men visst är det väl så, att socialdemokraterna egentligenresonerar på samma sätt. har man från socialdemokratiskt håll aviserat, attom inte är ute ur , kommer svenskt bistånd attupphöra. Det är väl i så fall på grund av missnöje med den regimen. Inte är detväl så att behovet av hjälp i då plötsligt skulle ha upphört? , tillämpa den där principen litet till mans, om vi. menarallvar med de mål som vi ställer upp för vårt bistånd. Sedan frågade hur det blir med besparingarnanär det gäller biståndet, om det blir en ny borgerlig regering. Han påstod att vialdrig har besvarat den frågan. Jo, , vi har besvarat denna frågagång på gång. Först när vi fick en borgerlig regering nådde biståndetenprocentsgrän-sen. Detta hände aldrig under de år då socialdemokraterna varansvariga för biståndspolitiken. Under de borgerliga åren uppgick ocksåbiståndet oförändrat fill . Men när socialdemokraterna kom tillbaka brötsenprocents-löftef, och det gjordes med stöd av , intesocialdemokraterna som är garanter för en höjning av biståndet och för attlöftet om skall bevaras, I stället för att visa oro för hur det skulle gåom vi finge en ny borgerlig regering, borde ägna sig åt att byggaupp försvaret inom det egna partiet mot nya brott mot löftet omenprocentsmålet. Jag får återkomma till diskussionen om rätten till avdrag för gåvor. har ettoch annat att inhämta på den punkten, 21 () replik; Sfig Alemyr uttryckte farhågor beträffandeenprocentsmålet, om det skulle bU ett borgerligt maktövertagande. När detgäller enprocentsmålet förhåller det sig naturligtvis just som . Jag tror att enprocentsmålet uppnås säkrare, om vi har en borgerlig regeringän om vi har en socialdemokratisk. När vi har haft socialdemokratiskaregeringar har enprocentsmålet verkligen varit i fara. Då har vi fått kämpahårt för att uppnå enprocentsmålet. talade om att det kan komma att behövas enutredning, men att det i varje fall inte behövs någon . Jag harsagt att de många små utredningar som gjorts varit värdefulla, men de ger inteen god helhetsbild. Det sker mycket på de här områdena, och man borde meralyssna på och lära av andra. Också den översyn av biståridsmålen som föreslås bliren halvmesyr. Biståndsmålen får ju värde först när de kopplas till en konkretverklighet. Därför borde biståndspolitiken utredas i dess helhet. Jag villfråga : Anser att det är bra att regeringen själv gör ensådan här översyn? Jag.tycker att det är angeläget att vi får ta ställning tillfrågorna tillsammans i en parlamentarisk utredning. Vi strävar efter engemensam syn på biståndsfrågorna, och vi borde därför också utreda dessatillsammans. Det vore vidare bra om utrikesutskottets ordförande integeneraliserade om oppositionen, för man kan då verkligen hamna fel, vilket StigAlemyr också gjorde när det gällde betalningsbalansstödet. Jag vill bara erinraom att det var tack vare som betalningsbalansstödet kunde genomföras och att vi är posifiva till detta. Vi har däremot, eftersombara 50 miljoner av de 400 miljonerna har använts, velat dra ner ökningennågot, men vår inställning är fortfarande positiv. Vi har däremot klart sagt ifrån att vi inte är beredda attmedverka fill att gamla skulder till skulle skrivas av med hjälp avdetta anslag. Vi är dock helt medvetna om att många av de fattigaste u-ländernabefinner sig i en akut betalningskris och behöver stöd för att klara sinskuldsituation. Internationellt utvecklingssamarbete/n. 22BERTIL MÅBRINK (vpk) replik: Bara några kommentarer till . Vad gäller betalningsbalanssfödet vill jag säga fill att viinte ens från början har varit motståndare till detta. Vad vi begärde var enkonkretisering av på vilket sätt det skulle användas. Denna begäran tillgodosågsockså av utskottet, och vi tyckte att den redogörelse som vi fick varfillräcklig för att vi skulle kunna acceptera betalningsbalansstödet. Vad beträffar enprocentsmålet vill jag säga att jag inteanser att vi har nått upp till detta mål. Jag vidhåller detta av tvåanledningar. För det första tillämpas en ny beräkningsgrund, enligtvilken procentsatsen fastställs med utgångspunkt i bruttonationalinkomsten. Vimotsätter oss inte denna beräkningsmetod, men i förhållande till vad som gälldeenligt den gamla metoden minskar biståndsmålet med flera hundra miljoner, ochden eftersläpningen vill vi att man skall ta igen. För det andra pågår det, som jag sade i mitt huvudinlägg,en kommersialisering av biståndet, och det är fel att räkna in denkommersiella delen i proceritmålet. Jag pekade på u-krediterna, som uppgår till650 miljoner. Vi anser ätt det är principiellt felaktigt att lägga in dem ibiståndsbudgeten. Vi är, som jag sagt, inte motståndare till u-krediter, menmenar att de bör föras till handelspolifikens område eller till något annatområde. 1986/87:108 renagåvor, fria från kommersiella transakfioner. Jag räknade också upp Internationellt utveck-li/igssamarbete m. m. andra sådana inslag. Jag tycker vidare att man inte skall stanna videnprocentsmålet. Vi måste framöver höja biståndet väsentligt ochnärma oss av BNI när vi kommer in , 23 ()replik: