prot · GA09110 · 1986-12-31 00:00:00 — Därutöver finns det ca 44miljarder kronor i specialdestinerade bidrag; merparten är driftsbidrag, mendet finns också vissa investeringsbidrag,,och sedan finns det ca 12 miljarderkronor till landstingen i s, k, Dagmarpengar, Totalt handlar del alltså om ca70 miljarder kronor - en ganska stor summa. Regeringens förslag i budgetpropositionen handlar om de 13miljarder kronorna i skatteutjämningsbidrag, 1 partimolion utgårvi i stället från alt skatteutjämningssystemet inte kan ses som ett isoleratsystem, utan man måste ta hänsyn till även de specialdestinerade bidragenseffekter på den kommunala verksamhetens omfattning och inriktning, I många fallär del nämligen så att de specialdestinerade bidragen har motsatt effekt motutjämningsbidragen. De riktade bidragen utgår ju ofta som bidrag till en vissandel av kommunernas kostnader, dvs, att kommunerna måste betala en del självaför alt få bidraget. En del kommuner har faktiskt inte råd med detta. Det finnsmånga studier som visar att driftbidragen främst går till de rikare kommunernaoch mindre till de fattigare kommunerna. Om man då har ambitionen att det skallfinnas en väl fungerande utjämning med bra utjämningseffekter - vilket vi ifolkpartiet vill - kan man inte bortse från dessa de riktade bidragenseffekter. Jag har redan nämnt principen om den kommunala självstyrelsen.Den innebär också all man måste ta bort en mängd statliga pekpinnar och Kommunal-eko/xomiska frågor detaljbestämmelser.Vi i anser inte att det skall vara staten som med statsbidragen somstyrmedel bestämmer om en viss verksamhet skall utövas på det ena eller detandra sättet. Tvärtom måste varje kommun och landsting få finna den lösning sompassar invånarna i det området bäst. I vissa fall finns det skäl förenhetlighet över hela landet, t. ex. i fråga om utbildning, som vi beslutat omunder förmiddagen, men sådan enhetlighet kan skapas lika väl genom lagstiftning- där finns ju t.ex. skollag och skolförordning. Dagens statliga pekpinnar är också dyra i drift, dvs. attadministrationen och hanteringen av dem kostar en ansenlig summa. Var och ensom haft någon kontakt med t. ex. en skolkamrer, eller med skolförvaltning iövrigt, vet att en stor del av skolkamrerns tid går åt att söka statsbidrag såatt man får ut så mycket som möjligt av alla de bestämmelser som finns. Med utgångspunkt från dessa principer anser vi ifolkpartiet att den nuvarande specialdestineringen bör minskas och bidragengöras mer generella, antingen som en ren klumpsumma eller schabloniserädeefter invånarantal. Som ett komplement till ett sådant generelltstatsbidragssystem måste det finnas ett utjämningssystem med en högambitionsnivå. Skatteutjämningsbidragen måste utjämnas för opåverkbaraskillnader i skattekraft och kostnadsskillnader som är opåverkbara när detgäller kommunernas egna åtgärder. Med utgångspunkt i dessa principer blir regeringensförslag helt oacceptabelt. , och har därför ireservation 1 krävt att merparten av de statliga pekpinnarna skall avvecklasoch att en större andel av bidragsgivningen från staten till kommunerna skallske inom ramen för allmänna bidrag, skatteutjämningsbidrag. Vi kräver attregeringen återkommer till med ett sådant förslag. Regeringen påstår att dess förslag har en klar regionalprofil. Detta är inte sant. Otvivelaktigt har skatteutjämningsbidragen storregionalpolitisk betydelse, men de bidragen föreslår regeringen skall minskasmed 1988 och ännu mer framöver. I fråga om despecialdestinerade bidragen, som främst går till de rikare kommunerna, föreslåsbara mindre justeringar. Och den tredje komponenten i statens finansiellarelationer till kommunerna - skatteutjämningsavgiften, som faktiskt belastar kommunerna mer än de fatliga - föreslås minska. Del är med andra ord enbluff att regeringens förslag betyder en omfördelning från rika till fattigakommuner. Det finns, som nämnde, många fattiga kommuner i södra ochmellersta som drabbas hårt. Det betyder, herr talman, att mångamänniskor i dessa kommuner får lida, om regeringens förslag vinner kammarensbifall. Även socialdemokratiska kommunal- och landstingspolitiker har förståttatt förslaget är en bluff, vilket med önskvärd tydlighet framgick vidutskottets studiebesök, I vissa fall motsvarar de godtyckligt indragnaskatteutjämningsbidragen rikligt rejäla skattehöjningar; Socialdemokraterna iutskottet har i någon mån försökt dämpa dessa effekter genom att minskaregeringens besparingsförslag med 350-400 milj, kr,, men det har nästan blivitsom alt komma ur askan i elden, 150-200 milj, kr, används för att se till atteffekten 1988 motsvarar högst skaltehöjning per kommun och landsting,Mendå blir detbara än värre 1989 och 1990! Och för de människor som har oturen att bo i endrabbad kommun som tillhör ett drabbat landsting blir det dubbel effekt,motsvarande en kronas skattehöjning. Socialdemokraterna förefaller att ha glömtbort att det handlar om människor som bor i dessa områden -inte någon abstrakt"ekonomi" som man kan behandla hur som helst. Ytterligare 200 milj, kr, har socialdemokraterna vidutskottsbehandlingen föreslagit skall avsättas till extraskatteutjämningsbidrag. Det blir pengar som kommunerna inte kan räkna med i sinplanering utan som fördelas efter regeringens eget gottfinnande till dekommuner och landsting som bockar djupast för staten. Regeringens förslag, inkl. de förändringarsom socialdemokraterna har gjort vid utskottsbehandlingen, är dåligt. Vi yrkarfrån de borgerliga partiernas sida avslag på förslaget i reservation nr 2.Samma yrkande har också kommunisterna i reservation 3. Det finns ytterligare sju gemensamma borgerligareservationer och tre särskilda folkpartireservationer. Jag skall intekommentera alla, men jag måste säga något om regeringens resp.socialdemokraternas i utskottet bedömning av förslagens effekter på denkommunala ekonomin som helhet. Enligt regeringens bedömning ibudgetpropositionen skulle förslagen innebära en indragning av medel från allakommuner ochlandsting på ungefär 2,4 miljarder. Det bedömdes tydligen somlämpligt av . Sedan visade det sig att man hade räknat fel,och det var inte vilken felräkning som helst, utan det gällde så mycket som 640milj. Förändringen beträffande kommunalt bostadstillägg för pensionärerbelastar såvitt man .nu vet kommunerna med 640 milj. kr. mindre än vad man dåtrodde. som jag nämnde, socialdemokraterna i utskottet plussal päytterligare 350 milj. kr. eller kanske litet mer. Sammantaget betyder det attkommunerna kommer att ha 990 milj. kr. eller nästan 1 miljard mer alt röra sigmed än vad bedömde som lämpligt. Dä kunde man, herr talman, vänta sig att utskottet skullegöra någon analys av om detta var bra eller dåligt för samhällsekonomin. Vad som sägs är följande; "Enligt utskottets mening förefalleråtgärder vars omfattning ligger någonstans mellan förslagen i motion Fi320 (fp)och i Fi308 (c)----- varaväl avvägda." Socialdemokraterna gör ingen egen analys utan utgår frånfolkpartiels och förslag och lägger sig sedan mittemellan; Jag kommerihåg när statsministern hade ett inlägg pä detta tema här i kammaren. Det måsteha gjort stort intryck på finansutskottets socialdemokrater, men jag undrar omIngvar verkligen eftersträvade just denna effekt. Jag hoppas alt ArneAndersson i vill kommentera denna brist på analys när han gör sittinlägg. Slutligen, herr talman, något om vad dagens diskussionkommeratl betyda för invånarna i olika kommuner och landsting. I fråga omskatteutjämningsbidragen, där frågetecknet är störst, finns det tre olikaförslag; socialdemokraterna vill anvisa 12 , de borgerligapariierna vill anvisa 13 , och kommunisterna vill anvisa . Jämfört med regeringens förslag vill alltså de borgerliga pariiernage 751 milj. kr. mer och vpk 789 milj. kr. Jag utgår ifrån attkommunisterna, när de Kom/nunal-ekono/txiska frågor inser attde inte kan få sina 789 milj. kr., anser all 751 milj. kr. ändå är bra mycketbättre än ingenting. Vpk borde därför rimligen inte kunna stödja nollförslaget,när det finns en chans att ge 751 milj. kr. Det skall bli ovanligtintressant att lyssna pä i . Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillreservationerna 1, 2, 4, 7, 8, 10, 13, 15, 19, 22, 23 och 25. 3 (): Den kommunala ekonomin är en viktig del av den svenskaekonomin. Det bevisas inte minst av att finansministern och ett parbetydelsefulla medarbetare hedrar kammaren med sin närvaro under denna debatt.Jag vill uttrycka förhoppningen att besöket skall visa sig lärorikt. Det finnsskäl att uttrycka den förhoppningen. Kommunernas ekonomi har, sett i ett genomsnitt för helasektorn, under senare är varit relativt hygglig. Variationerna mellan olikakommuner är dock betydande. Såväl landsting som primärkommuner upplever nu ettalltmer hårdnande ekonomiskt klimat. Detta beror dels på successivaindragningar av statliga medel till kommunerna, dels på ökade krav på-kommunalverksamhet. Det gäller framför allt ökade krav inom primärkom-munernasäldreomsorg och krav på att landstingens köer till bl. a. höftleds-ochögonoperationer skall minska samt krav på insatser för att hindra spridningenav aids. Vi i anser att både primär- ochlandstingskommunerna måste ges möjligheter att på ett fullgott sätt klara såvälde nu nämnda som övriga viktiga uppgifter. Behovet av att reducera del statligabudgetunderskottet kräver dock att även kommunerna medverkar i det arbetet.Avvägningen mellan å ena sidan kommunernas viktiga verksamhet och å andra sidanderas medverkan till saneringen av den svenska ekonomin bör enligt vår meningske på ett sådant sätt att kommunala skattehöjningar undviks. I finansutskottets betänkande nr 10 om riktlinjer för denekonomiska politiken återfinns en tabell, varav del bl. a. framgår attsocialdemokraterna föreslår indragningar i den kommunala ekonomin med knappt2.4 miljarder kronor. Det framgår dessutom att föreslårindragningar på , dvs. med ett belopp som är nästan en halvmiljard lägre. 1 det nu aktuella betänkandet återfinns samma redovisningi tabell 5 på s. 33. är beloppen emellertid för båda pariierna 640 milj. kr.lägre. Denna skillnad beror på en för generande felräkningvid utarbetandet av budgetpropositionen. Felräkningen vittnar om att det inom.finansdepartementet finns bristande kompetens och bristande intresse förkommunalekonomiska frågor. Denna brist på insikt och kompetens dokumenterasytterligare i budgetpropositionens förslag till nytt skatteutjämningssystem.Propositionens förslag skulle innebära dramatiska nedskärningar iskatteuljämnings-bidraget till ett stort antalkommuner, främst i men även i norra delen av landet. Ettgenomförande av förslaget skulle i dessa kommuner framtvinga skattehöjningarutan något som helst genomslag när del gäller servicenivån. Efter den häftiga kritik som förslaget utsatts för, inte minst bland socialdemokratiskakommunalmän, har utskottets socialdemokrater tvingats modifiera förslaget såatt dess effekter för de värst utsatta kommunerna mildras . Dessamodifieringar berör direkt ett sjuttiotal kommuner och indirekt genom det extraskalleuljämningsbidraget åtskilligt fler av landets 284 kommuner. Därmed haräven utskottets socialdemokrater gett ett klart underkännande ät propositionensförslag. Utskottets socialdemokrater har emellertid inte haft kraft- eller mandal -att gå längre än till marginella förändringar för just 1988.För de följande åren av förslagets genomförande, dvs. 1989 och 1990 och äventiden därefter, kvarstår förslaget i budgetpropositionen ograverat. Delångsiktigt negativa effekterna av propositionens förslag kvarstår således äveni del förslag som framlagts av ulskoltels socialdemokrater. Det sammanfattande omdömet om propositionens förslag, alldel är ett oöverlagt hastverk, kvarstår därmed också i dess modifierade form.Även det förslaget är ett oöverlagt hastverk. Förslaget till nyttskatteutjämningssystem bör därför avslås. Detta föreslås också i reservation 2från , och . Som en följd härav föreslås ireservation 10 ett i förhållande till det socialdemokratiska förslaget med 751milj. förhöjt belopp i anslag till skatteutjämningsbidrag till kommunerna. Jag ber,herr talman, alt få yrka bifall till dessa reservationer. anser vi i all de specialdestineradestatsbidragen till kommunerna med undantag av bidragen till skolan och tillarbetsbefrämjan-de åtgärder i utsatta regioner bör överföras tillskatteutjämningssystemel. Ett av skälen för detta är den belastning som despecialdestinerade bidragen utgör för såväl staten som kommunerna till följd avden höga delaljregle-ringsgraden och den därav följande administrationen. Ett annat skäl är alt de specialdestinerade bidragen tillföljd av sin karaktär utnyttjas mest av de skaltekraftsstarka kommunerna. Dessabidrag utgår nämligen med viss procent eller med en på annat sätt fastställdandel i kommunens kostnad för resp. verksamhet. Det ligger därför i sakensnatur att redan "rika" kommuner kan utnyttja dessa bidrag i störreutsträckning än vad "fattiga" kommuner kan göra. Vi anser därför all huvuddelen av de specialdestineradebidragen motverkar syftet med skatteutjämningsbidragen, dvs. alt utjämnaskillnaderna i skattekraft. I reservation 1 angesatt en större del avbidragsgivningen bör ske inom ramen för skatteutjämningssystemel och alt regeringenbör ges uppdraget att lägga fram förslag om en omläggning i dennariktning. Jag berockså att få yrka bifall till reservation 1. När det gäller de s. k. skatteutjämningsavgifterna finnsdet nu en bred och stabil majoritet i utskottet för deras avveckling. Dessaavgifter för kommunerna är ju avsedda att finansiera en del avskatteutjämningssystemel. Det som skiljer i uppfattning mellan de olikapartierna är takten i avvecklingen. Från sida har vi motsatt ossinförandet av skatteutjämningsavgifterna därför att vi anser att staten skallstå för hela kostnaden för skatteutjämningssystemel. Vi anser dock inte allhela den avgift som införts, trots vårt motstånd, kan avvecklas . Vianser emellertid all -utöver propositionens förslag - den särskilda avgiften på13 öre per skattekrona för primärkommuner bör avskaffas . 2 protokoll 1986/87:110-112 Under har kompensationför slopad företagsbeskattning utgått till primärkommunerna. Dennakompensation har gradvis minskat. Avsikten var redan vid dess tillkomst att denså småningom helt skulle upphöra. Vi har i en gemensam reservation fråncentern, och föreslagit alt kompensationen skallupphöra 1988. Med det tama motstånd utskottsmajoriteten visar i sinargumentation på denna punkt torde det inte vara en alltför djärv gissning attanta att något av de närmaste årens budgetpropositioner också innehållerförslag i samma riktning. Sammanfattningsvis kan sägas att det viktigaste beslut vinu har alt fatta är att avslå propositionens av utskottets socialdemokratermodifierade förslag till skatteutjämningssystem. bör därutöver despecialdestinerade statsbidragen med tidigare angivna undantag överföras tillskatieutjämnings-systemet och skatteutjämningsavgiften avvecklas. Slutligen yrkar jag bifall tillreservationerna 1. 2, 4, 8, 10, 13, 16, 20, 22, 23 och 25. 4HANS i (vpk): säg fram mot mitt anförande medintresse, sade hon. Om hon inte har lyssnat förut på kommunister, får jag välinformera om att vi brukar ha en hel del av intresse att säga. Jag ärnaturligtvis tacksam för den uppmärksamhet som riktas mot oss . Vi i vpk har drivit frågan om en förändringav det kommunala skattesystemet. Vi har fört fram förslag om att skapa enstatskommunal enhetsskatt, dvs. en skall som är lika för alla oavsettbostadsort. En sådan beskattning skulle bli rättvis de olika kommunernasinvånare emellan, därför att som beskattningen är lika skullekommunerna också från den statskommunala enhetsskatien få bidrag för att klarade uppgifter som ligger pä resp. kommun, beroende på hur befolkningssammansättningenställer krav på barn- och äldreomsorg, på drift av skolor och för att hälla engod kulturell standard etc. Länge drev vi frågan om att staten skulle överta en störreandel av de kostnader som den genom sina beslut ålade kommunerna genom attreglera deras verksamhet. utvecklades förslaget om den stalskommunalaenhetsskatien. Genom att förändra skattesystemet och skapa en enhelsskalt förstat och kommun samt göra denna skatt progressiv skulle man kunna skapa störrerättvisa mellan olika kommuner men också mellan olika inkomsttagare. har frågorna om denkommunala beskattningen debatterats. Det har sagts mig attskatteutjämningssyslemet tillkom 1966 och senast reviderades 1980. är detalltså föremål för översyn igen. Själva införandet av skatteutjämningssystemel ochrevideringarna undan för undan visar i sig all vår tanke om en enhetsskatl,lika för alla kommuner, som också ger till kommunerna efter vars och ens behov,är en riktig tanke. Varje revidering och varje debatt omskatteutjämningssystemel är egentligen ett bekräftande av att de kommunistiskaidéerna pä detta område är riktiga. Eftersomdet har'genomförts en utredning om den kommunala skatleutjämningen,har vi kunnat gå med på förlängningar och delvisaförändringar av det kommunala skatteutjämningssystemet i väntan på att ettnytt förslag skulle kunna läggas fram. Vi har inte varit nöjda med en del avinslagen, men vi har ändå låtit del gå ytterligare pch motiverat vårtställningstagande med att det snart skulle komma ett nytt system. Hela tidenhar vi pekat pä vilken inriktning vi anser att ett nytt förslag skulle ha. I årets budgetproposition kom så förslaget om ett nyttkommunalt skatteutjämningssystem, som betydde vissa förändringar gentemot detgamla. Man försöker via vissa spärrar och via omräkning av grundgarantier förskattekraften klämma samman kommunsektorn så att skillnaderna från kommun tillkommun inte skall bli så stora. Nåväl, då är väl allt gott och väl, kanske någontänker-det är ju ett steg i rätt riktning, enligt vad kommunisterna anser.Skillnaderna mellan kommunernas utdebiteringar är ju tänkta att bli mindre,och det borde vara en bil på vägen mot enhelsskalt. Det skulle i varje fallkunna vara del, om inte regeringen hade tänkt sig att ännu en gångberöva den kommunala sektorn en del ay de medel som annars förs över viastatsbidrag. Finansministern, som finns här i kammaren, tyckte nogatt det var ett genialiskt drag av honom att ta från de kommuner som relativtsett hade del bättre ställt för att på det sättet åstadkomma en utjämning - tvåflugor i en smäll alltså. Ett nytt skatteutjämningssystem och nya indragningarav pengar från kommunsektorn inryms i samma beslut - så klokt! Jag skulle gissaatt mången socialdemokrat har ångrat att frågan fick den behandlingen. Det harkomplicerat frågan och skapat stor oro bland redan ekonomiskt hårt ansträngdakommuner, I de kommuner som omfattas av det nya systemet och som har fått avståmest genom att deras grundgaranti drastiskt har sänkts har det varit mycketstor oro. kommunisternas kritik mot förslagen hargällt främst den indragning av medel spm sker i och med att man sänkergrundgarantierna. Det innebär ju att de flesta kommuner förlorar pengar men altde kommer närmare varandra. När man har frågat om vår principiellasyn på det nya skatteutjämningssyslemet har vi svarat: Varför i all världenskapa större rättvisa genom alt utjämna på den fattiges nivå? År det någon nyform av jämlikheispolitik från socialdernokraternas sida? När man ser problemute i samhället brukar det annars vara normal jämlikhetspolitik och normalasträvanden att de sämre bemedlade får det litet bättre. På del viset närmar mansig dem som har det skapligt, 1 det här fallet är det egentligen precistvärtom. Man tar från samtliga komrnuner, men ändå lyckas man skapa en utjämningdem emellan. För att råda bot på detta har vi i vpk försökt att rättatill förslaget. Vi hävdar nämligen att de pengar som regeringen vill dra infrän kommunerna borde stanna kvar inom skatteutjämningssystemet. Det är helt ilinje med vår syn på kommunernas roll i den ekonomiska politiken. Vi anser altde är värda att utvecklas, att de har mycket stora uppgifter framför sig ochalt man måste hjälpa den gemensamma sektorn, så att åtstramningar kanförhindras. Men för den skull har vi inte avvisat tanken att kommunerna kommernärmare varandra - tvärtom. Om den frågan isoleras från den ekonomiska frågan,är 1986/87: ju det ett vällovligt försök att minska skillnadernamellan kommunerna, att försöka finna en teknik som innebär att skillnadernainte blir så stora. Men det hade man väl kunnat åstadkomma, även omkommunsektorn hade fått behålla sina pengar. Vi säger att genom att tillföra kommunsektorn de pengarsom kommunerna fick för skatteutjämning skulle man kunna justeradet här förslaget, och ändå skulle man få en rättvis reform på en högre nivå. Det har varit helt omöjligt att vinna förståelse för dettasynsätt hos socialdemokraterna i . De har naturligtvis också insettatt åtstramningen när det gäller kommunerna är hård, och därför har manförsökt att förbättra förslaget något. Man har ju lagt på närmare 400 milj. kr. Av budgetskäl har man inte velat acceptera denkommunistiska linjen. Återigen har budgetunderskottet - som jag hävdade ifinansdebatten -kommit att bli ett universalargument för att hjälpa frambesparingar och åtstramningspolitik. Det har inte hjälpt att vi har försökt att påvisa att detfaktiskt finns inkomstkällor som man kan använda. Det finns brabeskattningsområden, där man skulle kunna ta in de pengar som behövs. Manskulle kunna skydda kommunerna från ytterligare åtstramningar på detta område.Ett enkelt överslag ger till resultat att höjning av omsättningsskatten påaktier skulle räcka för att hålla kommunerna skadeslösa inom ramen för skatteutjämningssystemet.En sådan politik tycker vi är högst rimlig, med tanke på de nya rekord som undanför undan slås på börsen. Dessa tankar finns också hos fotfolket ute i kommunerna,hos de socialdemokratiska kommunalmännen, hos fackfolket och hos dem somarbetar inom kommun- och landstingssektorn. Ett antal brev har skickats tillvår partigrupp. Jag misstänker att den socialdemokratiska gruppen har fåtthundratals brev - om det ens räcker med det. 3, sektion 16 sägerså här i ett brev till och till vpk;s och SAP:sriksdagsgrupper: "Ta vara på arbetarmajoriteten i för att gekommuner och landsting resurser alt klara sina åtaganden. Vi anser att ni sviker inte bara oss, som jobbar i denoffentliga sektorn, utan hela arbetarrörelsen, om ni inte går till offensiv motkapitalet." De menar att en katastrof är på väg inom den gemensammasektorn om det görs ytterligare besparingar, I ett öppet brev till den socialdemokratiskariksdagsgruppen som har kommit till vpk:s riksdagsgrupp för kännedom sägerSvenska kommunalarbetareförbundets avdelning 11 sektion 5 i följande: "Vi skriver till Er i en angelägen fråga. Det gällervår oro inför förslaget att ytterligare minska de statliga bidragen till kommuner och landsting som ställts i samband med förändringen av det kommunala skatteutjämningssys temel, --- Vi vädjar till Er att ej la ifrån kommuner och landstingytterligare pengar! Ta istället pengarna där dom finns. Storföretagen görrekordvinster, aktiespekulanterna blir allt rikare. Låt dessa drabbas iställetför gamla, handikappade och sjuka som sker om staten tar pengar från kommuneroch landsting," Detta är direkta citat av vad människor har sagt somarbetar i kommunerna och är direkt berörda. Jag är övertygad om att mängder avliknande åsikter har förts fram också från socialdemokratiska förtroendevaldaute i kommunerna, som ser med bekymmer på hur finanspolitiken inriktas mot dengemensamma sektorn. Skall det vara så svårt att förändra den ekonomiskapolitiken på det sättet att kommunerna skyddas? Skall det vara så svårt attsätta emot finansministern och hans ekonomiska politik, för den stora - jag ärövertygad om att den är stor - socialdemokratiska majoritet här i kammaren sominser att detta inte är rätt och att det borde göras på ett annat sätt? Vi har diskuterat detta förslag i utskottet, och det harvarit långdragna diskussioner och många turer. Betänkandet är komplicerat, ochdet har varit många svåra ställningstaganden.