prot · GA09131 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag noterar att även utbildnirtgsväsendet på rtågot sätt vilar påfinansklippert i bankerna. Visst är det bra att regeringen vill satsa pengar på nyatjänster, men varför skall det vara så svårt för oss i att få gehörför de krav som vi gång på gång framställer, nämligen att beslutanderättcrtöver vissa medel och tjänster skall decentraliseras? Ge högskolorna eget ansvarför lokaler och utrustning, dvs. ge dem den frihet de önskar! Det kostar ingapengar. Tvärtom, det skulle säkert innebära besparingar genom mindre administration. Vi har fört fram de här synpurtkterna i reservatiorterrta13 och 31, och när jag yrkar bifall till dem vill jag passa på att samtidigtyrka bifall till samtliga reservationer som vi i har undertecknat. En annan reform som inte skulle kosta pengar är attstimulera högt kvalificerade universitetslektorer genom ert titelbefordrart,dvs. att de skulle få rätten att kalla sig professor. Det skulle utan tvivelöka deras möjligheter att tjänstgöra utomlands, där man ser artnorlunda påprofessorstiteln än här i landet. Ministern talar om risk för urholkning av professorstiteln,rnen kart en industrimän utan doktorsexamen, utan ett enda vetenskapligtverk, få professorstitel genom att bli adjungerad professor. Varför skall dåden universitetslektor som gett ut åtskilliga verk och under lång tidundervisat studenter iute kuuna få titeln professor? Som kvinna kan jag ocksåkonstatera att det faktiskt vore ett sätt för utbildningsministern att få flerkvinnliga professorer. Forskning, m. m. Forskning, m. m. Det betydelsefulla i årets forskningspolitiska propositionär, som jag har sagt, satsningen på tjänster i första hand för unga forskare,både sådana som skall disputera och sådana som just har disputerat. Jag villgärna berömma regeringen för detta förslag, ett förslag som vi i folkpartietnaturligtvis tillstyrker. Det var som inledde satsningen pårekryteringstjänster. Men, som också sade, vi folkpartister ochmoderater tycker det är beklagligt att regeringen inte redan nu vågar planeraför total övergång frårt utbildrtirtgsbidrag till doktorartdtjärtster. Viartser att efter 1990/91 skall irtga rtya utbildningsbidrag delas ut.Målsättnirtgert för 90-talet måste vara att alla som på heltid ägnar sig åtforskarstudier skall få sin försörjning genom ert doktorandtjänst. I en borgerlig reservation, nr 19, säger vi också att detär orimligt att det saknas tak för undervisningsskyldigheten fördoktoraudtjärtsterna. Alla andra universitetstjänster har ett sådant tak.Bristen är särskilt allvarlig eftersom doktorander, som mer än andra lärare ärberoende av prefekter och professorer, kan hamna i en orimlig arbetssituation,dä de inte kan härtvisa till bestämmelser om undervisningsskyldighet. När det gäller rekrytering av unga forskare finns trotsallt några bekymmer som tornar upp sig på himlen. Jag vill ägna de sistaminuterna här ät att tala om de fem balansproblem som vi i harnoterat både i vår mofion och i våra reservationer. Vi tycker att det råderen brist på balans mellan forskninginom industrin och vid högskolan, crt brist på balans mellan högskolarts fastaforskningsresurser och sektorsforskningen, samt en brist på balans mellan dengrundläggande utbildningen och satsnirtgcrt på forskrting ochforskarutbildning. Två av dessa ting tog upp, nämligensektorsforsknirtgert och dert grurtdläggartde utbildrtingen och forskningen.Jäg vill lägga till ytterligare två balansproblem. Det är brist på balans mellan män och kvinnor inomforskarvärlden och dessutom en ökande obalans mellan satsning på forskning iStockholm-Uppsala-området och övriga landet. Det är för oss alla helt uppenbart att irtdustrin under desenaste årert satsat en alltmer ökande andel av sina investeringar iutvecklingsarbete, det som kallas fou. Dessa satsningar har realt sett ökat med10 % . Då räcker det inte att staten satsar på forskningmed realt . Industrin lockar med högre löner och en likagod forskningsmiljö som universitetert. Det finns en stor risk att industrininte får tillräckligt många doktorander, och inte tillräckligt uuga. Vid Chalmerspromotiorten kunde vi konstatera attmedelåldern på dem som promoveras håller på att stiga. Endast 8 av 43 var under30 år. Inte ens inom teknik och naturvetenskap kan man få fram sinadoktorander vid uuga åldrar, trots att detta verkligert skulle behövas, tillskillnad från inom samhällsvetenskap och humaniora, där man kan låta mer mogrtamärtrtiskor gå irt för forskarutbildrtirtg. Högskolan måste kunrta kortkurrera om forskarua. Därförhar velat satsa en extra pott på 10 miljoner att användas för attinrätta tjänster. som mankan reservera för dem som man faktiskt ser såsom konkurrensutsatta men villbehålla irtom högskolan. utvecklade vältaligt sektorsforskningensproblem, och jag lämnar dem därför med rtågra få ord. Vi delar dert oro som firtrts över att en stor andel avforskningen ligger under våra fackdepartement. Vi märker det påtalarlistan: av 42 anmälda talare kommer endast 5 från utbildningsutskottet.Forskningen berör samtliga sektorer. Det är bra att allt fler involveras i den,mert det kan inte vara bra att alltmer forskning utförs utan högskolans krav påhög kvalitet. När vi i säger att man skallöverföra av sektorsmedlen till högskolan kan det tyckas blygsamt, men detskulle faktiskt inrtebära 130 milj. kr. ert kvarts miljard. är det utan tvivel obalansen mellansatsnirtgcrt på ungdomsskolan, grundläggartde utbildning och forsknirtg somoroar oss i allra mest. Själv fick jag inspiration till att gå vidare somforskare, utan tvivel redan i gymnasiet. Skolan måste ha en hög kvalitet.Dessutom måste det självfallet finnas arbete när mart är klar med utbildningen.Vad skall man göra med sirt doktorsexamen? De allra flesta kan inte stanna vidhögskolan utan måste söka sig ut. Nog är det olyckligt att staten inte ens försirta lärda verk kan ha kvar behörighetskravet när det gäller doktorsexamen. Låt mig sedan peka på den fjärde obalansen - obalansenmellan män och kvinnor i den svenska forskarvärlden. Efter 1977 årshögskolereform är majoriteten av de studerande på grundläggande nivå kvirtnor.När det gäller forskarutbildrtingen är det tvärtom, för att inte tala om hurtotalt männen dominerar bland professorer, docenter och universitetslektorer.Skall kunskap om människan och hennes villkor endast utvecklas av männen?Självfallet inte. Gång på gång deklareras från denna talarstol hur viktigt detär att arbeta för jämställdheten mellan kvinnor och märt, Gårtg på gårtg blirvi oeniga om sättet på vilket vi skall nå målet. Jag vet hur svårt det är attsom ung kvinna komma in i den manliga forskarvärlden, in i universitetert somär uppbyggda kring enskilda discipliner, där mänrtens kultur och värderingaravgör vad som är god eller dålig forskning. Men det är också så att en forskarstuderandes tid oftasammanfaller med den tid då man blir förälder. Utan tvivel är det förenat medstörre svårigheter att på en gång vara mamma och forskarstuderande än att varafar och doktorand. har jag mött två forskare som disputeraderesp, promoverades samma vecka som de blev fäder. Jag kan bara konstatera attdet för mig hade varit fysiskt omöjligt att gå upp och disputera dagen efterdet att jag hade blivit mor. Vi måste anstränga oss för att rekrytera kvinnor tillforskarstudier. Det behövs kvinnliga forskare både för forskningens ochsamhällets skull. Därför har vi inom kommit med ett antal förslagom åtgärder för att öka andelen kvinnliga forskare, stödja fora för kvinnligaforskare mer än med de njugga . extra som utbildningsministern villge. Man måste närdet gäller att ta fram doktorandtjänster ta särskild hänsyntill kvinnors möjligheter. Utskottsmajoriteten har kallat detta förkönskvotering. Jag ser det som en positiv särbehandlirtg. En sådan är absolutnödvändig,om vi någonsin vill Forskning, m. m. Forskning, m. m. nåresultat, har martliga doktorartder haft ert positiv särbehandling. Det finns också en femte obalans, den mellanolika delar av vårt land. hade vi en lårtg och intensivregionalpolitisk debatt. Här och vill jag särskilt påpeka det olyckliga iatt den irtformationstekrto-logiska forskningen i så hög grad konccrttrerastill södra delen av landet, enkannerligen , Redan nu börregeringen förbereda ett särskilt beaktande av dert irtformationsteknologiskaforsknirtgen i . Får jag vara litet glad och tacksam. Det är inteofta ert ertskild motion accepteras av ett enigt utskott. Det härtde mig då jagfick gehör för mitt förslag att döpa den första professuren för kvinnliggästforskare till Kerstirt Hesselgrerts professur. Det är roligt för mig somfolkpartist att den första kvinnliga riksdagsledamoten, denfrisinnadeyrkesinspektrisen Kersfin Hesselgren, som hade ett sä starkt socialtengagemang, kan få en professur uppkallad efter sig. Som göteborgare är jag också glad att utskottet villeskärpa skrivningen då det gällde kravet på en utredning kring huvudmannaskapoch firtartsiering av de fyra i landet. Sammantaget, herr talman, är det bra att regeringen gjorten satsning på forskningen. Men vad hade det blivit utan de 600bartkmiljonerna? Det är nu nödvändigt att se hela högskolan och helautbildningsväsendet som en helhet, I längden är det orimligt att treårsplaneraforskningen och ettårsplanera grurtdutbildnirtgen. Därför måste vi efterlysa entreårsplanering även av grurtdutbilduingén. Med detta, herr talman, vill jag än en gång yrka bifalltill samtliga folkpartireservationer både i utbildningsutskottet och iarbetsmarknadsutskottet. Urtder detta artförartde övertog talmannen ledningert avkammarerts förhandlingar. 3 PÄRGRANSTEDT (c): Det är en viktig debatt som vi för . Detavslöjas kanske av mängden talare på talarlistan men framför allt, tror jag, avden stora samstämmigheten om forskrtingens betydelse. Det är mer och mer så attett lands förmåga att utveckla och förmedla kunskap är avgörande för möjligheternaatt inta något av en tätposifiort som irtdustrirtafiort och som kulturnation.Vi är beroende av vad vi åstadkommer på forsknirtgcrts och utbildning-ertsområde för hela vår framtid. Detta är något som bara blir mer och merpåtagligt. Det är därför positivt att regeringen har valt att ur resurssynpunktändå ge forsknirtgert ert hög prioritet. Det är positivt att regeringen ärberedd att satsa en hel del nya pengar på forskningen. Detta har vitsordats avfidigare talare, och jag vill gärna delta i det allmänna blomsteröverlämnandetpå den punktert. Men, vad som är mindre positivt är att regerirtgert valde attfinansiera sin forskningssatsning genom rtcdskärningar inom ungdornssko-lan.Man kart säga att regeringen låter skolbarnert betala forskrtirtgssatsning-en.Det upplevs som gauska orättfärdigt .Närvivethur det ser ut i våra skolor kännsdet orimligt. När man dessutom betänker det faktum att det är en väl fungerandeskola, en utbildning med god kvalitet, som är den vikfigaste basen för att engod forskning skall kunna bedrivas, då upplever man det också som oerhörtoklokt. Det inrtebär att mart skär av den gren som man själv sitter på. Ävert på det här området rtoterar jag att de föregåertdetalarna, för och för ,redovisade en likartad uppfattnirtg. Möjligen kan det väcka litet förvåning,eftersom ville spara ungefär lika mycket på ungdomsskolan somregeringen ville göra, och ville spara betydligt mer än vad regeringenville göra. Jag kan bara uttrycka den förhoppningert att det engagemang förungdomsskolan som inte kom fill uttryck hos moderater och folkpartister när deskrev sina partimotioner i stället kommer igen rtär de skriver sinapartimotioner , så att inte längre behöver vara det ertdapartiet i riksdag som inte accepterar nedskärnirtgar inom ungdomsskolart.Det är viktigt också för forskningen, lika väl som en hög kvalitet när detgäller grundutbildningen inom högskolan är viktig för forskningen. Även när detgäller denna grundutbildning har vi furtnit oss föranlåtna att föreslå en heldel förstärkningar. Vi kunde med tillfredsställelse konstatera att én del av dekrav som vi förde fram kom att tillgodoses i riksdagsbehartdlingert. Men återigen är kanske det största bekymret för vårforskning, sett på litet sikt, den urholkning av utbildningsväsendet, framförallt ungdomsskolans kvalitet, som regeringsparfiet - dess värre med stöd avandra partier -försöker genomföra och delvis också lyckats genomföra. För att få en bra användning av resurser inomforsknirtgert, precis som inom andra områden, är det viktigt att ha enklasystem och uudvika byråkrati. Statens system för att fördela pengar tillforskningen är, mycket komplicerat. Det är en oerhörd mängd organ ochmyndigheter som är involverade i detta och som har sitt eget lilla eller iblandrätt stora forskningsartslag att fördela. Det här innebär att de som skallbedriva forskning har en mycket rik flora av anslagsgivande myndigheter som deskall vända sig till. Detta bidrar naturligtvis till att skapa en tungroddadministra; tion och gör hela systemet oöverblickbart. Vi från , liksomtidigare moderaterrta och , efterlyser därför ett förenklatanslagssystem där anslagsresurserna på forskningsområdet konccrttreras tillurtiversitet, högskolor och forsknirtgsråd. Vi tycker att det vore rtaturligt med eu klararefunktionsuppdeluirtg mellan å ena sidan resurser för utredning och utvecklingoch å andra sidan rena forskningsresurser. En naturlig ordning vore alltså attfackmyndigheter av olika slag fick anslag för utredningsverksamhet - gärnamycket kvalificerad och fördjupad utrednings- och utvecklingsverksamhet - medandäremot de rena forskningsanslagen skulle vara samlade till högskolorna ochforskningsråden, I det här sammanhanget har vi från certterrt fört fram ettförslag om tillskapandet av ett nytt forskningsråd, som vi kallat förmiljöforskningsrådet. Det finns en risk att just de miljörelaterade frågornahamnar mellan stolarrta med dert förändring av anslagssystemet som vi i och försig förordar. Miljöfrågor och frågor om användrting av naturresurser har oftaen ganska tvärvetenskaplig karaktär. Därför tycker vi att det vore bra att fåett särskilt 2 protokoll 1986/87:131 Prot.1986/87:131 - forskningsråd för dentypen av frågor. skulle behandla rena miljöfrågor,arbetsmiljöfrågor, frågor oni användning av naturresurser, energifrågor osv.Forskningsrådet skulle tillföras medel som finns hos ,arbetarskyddsstyrelsen, energiforskningsnämnden, osv. På detsättet skulle forskningsrådet kunna bli resursstarkt och skulle aktivt kunnamedverka till att intensifiera miljöforskningen i vårt land. Ennyckelfråga när det gäller forskningens möjligheter och kvalitet i vårt land ärhur forskarutbildningen fungerar. Först och främst är det viktigt att vi kanrekrytera goda forskarämnen fill forskarutbildningen. Återigen ärgrundutbildningen vikfig. Vi har i ett annat sammanhang föreslagit förstärkningarnär det gäller högskolans grundutbildning som just riktar sig fill blivandeforskarstuderande. Detär också viktigt med rimliga ekonomiska villkor, vilket har tagits upp avtidigare talare. Även vi efterlyser en mer planerad och snabbare övergång frånutbildningsbidrag till doktorandtjänster. Vi har föreslagit att regeringenskall lägga fram en plan för hur den övergången skall se ut. Endelfråga i detta sammanhang gäller möjligheten för utländska studerande att fådoktorandtjänster. Detta är mycket svårt, för att inte säga omöjligt. Vitycker det är vikfigt med ett internationellt utbyte också när det gällerdoktorander, men då måste vi kunna erbjuda rimliga ekonomiska villkor. Därförefterlyser vi regeländringar som gör det möjligt också för utländska studerandeatt få doktorandtjänster i : Detta har också en del praktiska konsekvenser:t. ex. kan det för möjligheten att använda högskolans eller universitetetsutrustning spela en avgörande roll om man räknas som anställd eller inte. Omman vill få forskarbegåvningar att satsa på doktorsexamen är det också viktigtatt det innebär fördelar efter det att doktorsstudierna har avslutats. Därförstår vi bakom kravet att doktorsexamen skall införas som kompetenskrav förflera statliga tjänster, t. ex, inom de lärda verken. Enannan viktig reform när det gäller forskarutbildningen som också har nämntsfidigare är kravet på ett undervisningstäk för doktorandtjänster, och också vistöder det kravet. Enannan vikfig fråga för personer som väljer en karriär som forskare ochhögskolelärare är naturligtvis befordringsmöjligheterna. Det är värdefullt meddet stora antal nya tjänster som fillkommer genom den här proposition nen. Menvi beklagar att regeringen inte har effektuerat riksdageus beställning när detgäller möjligheterna att få befordran på sin tjänst. Det gäller möjligheternaför högskoleadjunkt att på sin tjänst bli befordrad fill lektor och möjlighetenför lektor att bli befordrad till professor. Detta beställde , men regeringen har alltså inte velat förverkliga det. Viåterkommer därför fill detta krav. Som jag konstaterade inledningsvis spelar utbildning och forskning enallt större roll för samhällsutvecklingcrt. Det innebär också att den struktursom vi har inom vårt utbildnings- och forskningssystem spelar stor roll förvilken samhällsstruktur som vi får. Om vi vill ha en decentraliserad strukturi vårt samhälle, med goda utvecklingsmöjligheter i alla delar av landet, då ärdet också vikfigt med goda möjligheter inte bara för högre utbildning utanockså för forskning i olika delar av landet. Vihar fört fram en rad förslag som syftar till att förstärka möjligheterna attbedriva forskning vid de mindre högskolorna runt om i lartdet. Möjligheten attbli befordrad på sin tjänst är också förknippad med möjligheten att varierafördelningen mellan undervisning och forskning i de lärartjänster som finns.Det bestäms med den rtya lärartjänstordningen av de lokala högskolestyrelserna.Men om man skall kunna öka inslaget av forskning i lärartjänsterna, t. ex. vidde mindre högskolorna, måste det finnas ekonomiska resurser för detta. Detfinns ett anslag för forskning som bedrivs av högskolelektorer m.fl. Detär av särskilt stor betydelse för de mindre högskolorna. Detta anslag vill nuregeringert dra irt i sitt rtuvaraude skick - nu fördelas anslaget avregionstyrelserrta - och i stället lägga pengarna direkt på fakulteterna.Visserligen inför man en skyddsregel som inrtebär att åtmirtstone den andel .som går till de mindre högskolorna också skall gå dit i framfiden men denregeln gäller bara övergångsvis. Det är helt klart att denna förändring kommeratt göra det svårare för lärarna vid de mindre högskolorna att fåforskningsartslag och att den kommer att verka direkt negativt på möjligheternaatt utveckla forskning vid de mindre högskolorna. Det är anmärkningsvärt attregeringen lägger fram ett sådant förslag. Tyvärr kommer det uppenbarligen attbli majoritet för det också här i . Förslagetbygger naturligtvis på att regeringen vill avskaffa regionstyrelserna. Hur detblir med den saken vet vi inte - det har ju trasslat fill sig litet vidförhandlingarrta. Vi tycker att regionstyrelserna skall vara kvar, och då ärdet naturligt att de också förvaltar dessa pengar, vilket kan ses som ettexempel på att regiortstyrelserna har vikfiga uppgifter att ombesörja. Vianser vidare att det bör vara möjligt att inrätta professurer också vid mindrehögskolor, om man där har byggt upp en forskningskompetens som gör dettamotiverat. Den regel som gäller och som är ett absolut hinder för attinrätta professurer vid mindre högskolor är enligt vår mening orimlig. Här bören bedömning göras från fall fill fall, där man helt enkelt ser på vilkenvetenskaplig bas som finns på högskolan. Att inrätta professurer kan kanske iförsta hand bli aktuellt vid de större av de mirtdre högskolorna, nämligenhögskolorna i , och , men man kan också tänka sig att detblir aktuellt även i andra fall, t, ex, om en högskola har specialiserat sig påett område irtom vilket mart har ert bra profil och har byggt upp enforsknirtgskompeterts. Vihar tidigare föreslagit ert särskild resurs på 50 milj, kr, för regionalpolitisktmotiverade insatser. Den resursen skulle kuurta anvärtdas för irtsatser både påutbildningsområdet och på forskningsområdet och därmed skapa väsentligamöjligheter till att förstärka forskningsinsatserna vid mindre högskolor ocksåvid i och högskolan i , som har fastaforskningsresurser. Vadsom är viktigt inte minst för Norriands vidkommande är möjligheterna att byggaupp forskning på informationsteknologiområdet. Man har fidigare i debattenpekat på vilkert stor obalans som råder på det området och som kommer attfortsätta att råda även med regeringens förslag. Tillsammans med folkpartietoch vpk har vi efterlyst förslag fill nästa budgetår om förstärkningar när detgäller forskning på informationsteknologiområdet. Forskning, m. m. Det är vårförhoppnirtg att skall ställa sig bakom det kravet, så att denobalans som råder kan rättas fill. Naturligtvis finns det även andra exempel påförstärkningar som behöver göras och som kan göras med de resurser som viföreslår på det här området. Låt mig fill sist nämna ordet sponsring. Som har redovisat är den satsning som bankerna gör en av orsakerna tillatt regeringens förslag ser så bra ut som det gör ur ekonomisk synpurtkt. Mendet är vikfigt att se till att denna sponsringsinsats inte leder till ökadeobalanser mellan olika högskolor och högskoleregioner och mellan olikaämnesgrupper. Därför ser vi det som angeläget att staten är beredd att gå inoch rätta till de obalanser som kan uppstå genom att exempelvis göra extrainsatser på forskningsområden som eventuellt missgynnas av bankernas sätt attpytsa ut sina medel. Vi har också fört fram förslag om att man bör överväga attinrätta särskilda sfiftelser dit denna typ av medel liksom medel från andraföretag kan gå, vilket skulle motverka att företagert får ett alltför stortdetaljirtflytan-de över hur forskningspengarna används, Avslutnirtgsvis, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill de reservationer där ledamöter förekommer. 4BJÖRN (vpk): Får jag först yrka bifall till dereservationer i detta betänkande där vpk finns med. är det enda parti här i som inte villskära ner på skolans område, säger , Sanningen är väl den att detvar vpk som, när timmen var slagen i förhandlingarna, där också deltog,hellre räddade nästan 400 milj, kr. till utbildnirtgsväsertdet ärt lät depengarna gå till spillo - hellre det ärt att ha tjusiga reservatiorter ibetänkandet till . Men det är bra att frågan om ungdomsskolan och dertgrurtdiäggande utbildnirtgert inom högskolan sätts irt i ett sammarthang i denforskningspolitiska debatten. gnäller litet över bankpcrtgarna, men han ärinte beredd att själv ta styrning över dessa pengar. Han säger att grundskolanskvalitet är avgörande för grundutbildrtirtgen i högskolan och den forskarutbildningsom kommer sedan. Han säger att grundskolart måste förbättras. I säger han detta. I står och säger att gruudskolartär för dyr. Jag ser framför mig liktRönnerdal skuttaude omkrirtg på ert ärtg, prunkartde av humartiora ochsamhällsflora. Plötsligt ser vi bara benen sticka upp. Då har han irttagitsamma fysiska positiort som hart irttog i sitt inledningsanförande här. Frågan om titelbefordran har tagits upp av föregåendetalare. Vi frårt vpk har ställt oss litet kritiska och avvisande tilltitelbefordran. Vi kart irtte riktigt inse vitsen med en förändrad titel utaninrtehåll, en förändrad titel utan att man får mer betalt t, ex. När jag hördeKerstin starkt plädera för detta och att det skulle vara enjämlikhetsfråga, dök det i mitt bakhuvud upp en minnesbild av en bok som jagläste , Den är skriven av och heterStäppvargen, Någonstans i boken vill han namnge någonting- kvinnan eller , Ja, ni får kalla det vad ni vill, skriver , kalla detabraxas. Så till ett av de balansproblem som togs upp ifolkpartiets irtledningsartfö-rartde. Där räknades upp fem, sex eller sju olikaproblem, men ett av dem fastnade jag för, och jag skulle gärna vilja ha detlitet närmare förklarat av Kersfin : Varför kan doktorer i samhällsvetenskap och humaniora varamogrta men inte doktorer i naturvetcrtskap och tekrtik? Varför skall de varaomogna?