prot · GA09130 · 1986-12-31 00:00:00 — Man kan ju alltid diskutera olikafinartsierirtgsvägar när det gäller SIFU, men huruvida man skall ta det viaSIND eller inte är knappast någon principiell fråga utan en praktisk fråga.Utskottsmäjoriteten har här tyckt att det förslag som industriministern harlagt fram i propositionert kart vara lämpligt. Däremot är det helt klart att rtär det gäller behovet avSIFU och vad sorti där uträttas till småföretagsamhetens fromma ärsocialdemokrater och centerpartister överens, medan folkpartister och moderatervill avrusta på det här området. 85ANDRE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att auslag nu har satts upp om att dettasammanträde skall fortsätta efter kl.-19.00: - 86 (): "har harttverketsproblem och villkor blivit föremål för en allt intensivare debatt där manframfört farhågor för att traditionellt hantverkskunnande är på väg attförsvinna. Om denna utveckling tillåts fortgå skulle det iurtebära allvarligakonsekvenser för möjligheten att tillvarata; vårda och föra vidare en del avvårt kulturarv. Vidare har anförts att denhittillsvarartde utvecklingens 'slit-och slängmentalitet' utgjort ett hot mot konsumeuters kvalitetsmedvetartde ochmiljötärtkande. Varför har då frågan om hantverkets utdöende nuaktualiserats? Olika hantverk och hantverkskurtnande har ju kontinuerligtförsvunnit sedan industrialismens genombrott i vårt land. En grov förklaringskulle möjligen vara ätt för det första så har man från hantverkets sida aldrigframställt sig som någon krisbransch även om man i hantverkarled varit medvetenom farorna. För det andra har man från myndighetshåll ej i vissa avseendcrtuppmärksammat konsekvenserna för det traditionella hantverket av den snabbateknikutvecklingen eller i de fall frågan uppmärksammats inte bedömtutvecklingen oönskad." Detta var ett citat från statensindustriverks utrednirtg , Hantverk - produktion med tradition. Detta är ett utmärkt exempel pä myrtdigheters agerartde -eller srtarare brist på agerande. Det är också betecknande för vissa politikersbristartde förmåga att förstå dert problemfyllda verklighet där dagenshantverkare arbetar. Det är SIND;s utredning såg dagens ljus.Under dessa år har vi moderater gång på gång påtalat svårigheterna för de småföretagen. Det är artgeläget för mig att än en gång i denna kammareerinra om att av alla privata företag i har färre än 200 anställda. Dessa ger arbete åt ca 1 miljon människor. Det är ställt utom allt tvivel att dessa företags utveckling kommer att vara av avgörartde betydelse för hela vårt lands ekonomi . Världen över rtoterar mart att småföreta gens flexibilitet och förmåga till förnyelse är nyckeln till den positiva rollde i allt större utsträckning kommer att spela. hade vi en maratortdebatt omregionalpolitiken. Den bästa regionalpolitiken är att genom generella åtgärder förbättra näringslivsklima tet för de små företagen. . . Det är just i glesbygder som hantverkare och småföretagarekan göra stora insatser för att bibehålla och i många fall ökasysselsättrtirtgen. Man tycker att det borde vara en självklarhet att värna omde initiativrika, djärva och målmedvetna människor som med stora uppoffringaroch personligt risktagande startar företag. Det är deras idéer och nytänkartdesom är själva förutsättrtingen för att vi även skall kunna få seföretag växa upp och göra', SKF och sällskap på den storainternationella marknaden. Vi måste hela tidert se till att vi underlättar förkreativa människor att starta och driva företag: Vi måste värrta om dert friamarknadsekortomirt, skapa Prot, 1986/87:130 motiv förföretagert att expartdera gertom avgifts- och skattesänkningar, anpassa lagarnapå arbetsmarknaden till småföretagens verklighet, stärka skyddet föräganderättert, slopa beskattrtingen på det i företaget arbetande kapitalet,underlätta småföretagens riskkapitalbildrting, avskaffa löntagarfonderna. Genom att underlätta utvecklingen för småföretagen skaparvi större trygghet för den miljon svenskar som arbetar där. Med företagen - försysselsättning och utveckling! driver Hantverkets folkhögskola.sin verksamheti . har alltmer av harttverksutbildning koncentreratsdit, såsom kurser i instrumentbygge och -reparationer, sadelmakeri, bokbinderi,målning osv. Den centrala hantverksnämnden, som bildades på initiativ avdåvarande Hantverks- och industriorgauisatiort - Familjeföretagert,avses ombildas till ett hantverksinstitut. I min motion, 1986/87:N383, har jagtagit upp frågan om att skapa en databas för hantverkare-småföretagare.Erfarenheterna från är goda. Genom denna databas skullehantverkare och konsthantverkare, framför allt de som är verksamma iglesbygder, kunna nå ert betydligt vidare kundkrets. Mina kontakter medsparbanksrörelscrt har givit vid handen att det där finrts ett stort intresseför att medverka, så att i princip varje sparbankskontor skulle kunna geupplysning om vilka hantverkare som finns i registret och deras specialiteter.Ett väl utbyggt system skulle, rätt utnyttjat, innebära helt andra möjligheterför hantverkare att fortsätta verksamheten i sin hembygd, därmed skapandearbetstillfällen och yrkesutbildnirtg för ungdomar. Har vi verkligen råd attavstå från denna idé? Den socialistiska majoriteten i utskottet anser tydligendetta. Ett bifall till motionerrta 1986/87;N381, 1986/87;N382 och 1986/87;N410, yrkande 4, skulle ha inneburit att tagit konsekvenserna avde synpunkter i som jag citerade i inledrtirtgert av mittanförande. Vad beträffar förläggandet av ett nordiskthantverksccrttrum till Leksaud ställer sig kulturutskottet i sitt yttraude tillnäringsutskottet enhälligt bakom dertna tanke. Utskottet skriver:"bör föreslå att som sin menirtg geregerirtgert till kärtna vad kulturutskottet här anfört." Jag måste avslutuingsvis fråga utskottetsvärderade ordförande hur man skall tolka majoritetens skrivning på s. 63,andra stycket, i betänkartdet där det. står: "Emellertid förutsätterutskottet att regerirtgen inom ramen för det nordiska samarbetet nogauppmärksammar möjligheterna att få till stånd en gemensam nordisk utbildninginom olika hantverksyrken." Med det artförda yrkar jag bifall tillreservatiorterrta46,49,53 och 54. Anf.87 () replik: fråga är verkligen i högstagrad berättigad. På grund av att hau sartnolikt inte har förstått vad vi mertarhar han inte bara sparkat in en öppen dörr, hart har spruugit igertom och låstdert från andra sidan. När visäger att utskottet förutsätter att regeringen irtom ramcrt för det nordiskasamarbetet noga skall uppmärksamma möjligheterua att få till stånd en gemertsamnordisk utbildning är detta en förtäckt beställrting till regeringen. Vi harinte sagt att vi beställer att regeringen skall göra någonting bestämt, men detstår att vi förutsätter att regeringen gör någontirtg på eget initiafiv ellerpå annat sätt. Detta är alltså en beställning. Mot denna beställning står dånågra yrkandert i reservationerna, bl. a. i reservation 54. Där står att martvill att skall ge regeringert till kärtna vad utskottet anfört. Dettahar ju ingen effekt. Enligt grundlagen skall regeringen läsa allt vad riksdagenutger i tryck. Varför skall mart då "ge till känrta"? Detta ärutskottsmajoritetens syn på tillkännagivandet, som enligt min mening harmissbrukats i . Skall man ge rtågonting till kärtna skall det röra sigom missnöje med regeringen eller någonting sådant. Reservation 54 har faktiskten svagare kläm än utskottet, och det tror jag inte har örtskat. 88LARS () replik: Jag tackar för klarläggandet.Det var kanske inte så underligt att jag ställde frågan. medgavju också indirekt att skrivningen var något otydlig. Han talade om en förtäcktbeställning, men jag är tacksam för klarläggartdet och noterar att det är frågaom en uttrycklig beställning till regeringert. 89 (vpk): Jag skall först i korthet kommentera de tvåmotioner som vi har skrivit och som behandlas i detta betänkande. Den ena motionen gäller en bär- och konservindustri iNorrbotten. Jag är tacksam för att verksamheten har startats. Under många århar vänsterparfiet kommunisterna pekat på det önskvärda i att mart med hänsyntill sårbarhet samt regionalpolitiska och sysselsättrtirtgspolitiska aspekterfår i gång denna verksamhet. Det är klart, att om verksamheten inte uppfyllerde krav som vi utgick ifrån när vi tog initiativet, när det gäller mårtgfaldoch volym, återkommer vi. Det är ett löfte till näringsutskottet. I den andra motionen behandlas sågverkertsvidareförädling. Vi har upprepat våra krav . Ertligt vår åsikt ärdet syrtnerligen behövligt att göra en aktionsplan när det gällervidareförädlingsverksamheten. Jag är också medveten om att SIND genom sittbranschprogram Trä behandlar och remitterar olika ansökningar om stödför denrta verksamhet. Men utbyggnadert av vidareförädlingsverksamheten har inteden volym och inte heller den snabbhet som är önskvärd från striktnationalekonomiska och regionalpolitiska utgårtgspurtkter. Det firtns sågverki Srtart sagt alla kommuuer och i många byar. Volymen är rätt stor sammantaget,men sågverken kan inte expandera volymmässigt på grund av den situation sområder när det gäller sågtimmer. Den enda möjligheten att expandera är attförädla. Man kan räkna med att vi med en åsnas envishet måsteåterkomma i denna fråga till dess regeringen, näringsutskottet och riksdagentar sitt ansvar och upprättar en aktionsplan, som leder till önskvärdaresultat, och volymen på förädlingsverksamhetert måste bli dert som är befogadav de tidigare angivna skälen. Prot.1986/87; 130 . 90 ()replik: Envisheten är det i fall inget fel på. Han harverkligen upprepade gånger erinrat om industri och utveckling i . Jagtycker att hans ambition är behjärtansvärd. När det gäller bärhanteringr en ärdet mycket långt kvar, irtrtart mart har kuunat ta vara på den nyttighet somNorrbotten här äger i form av en alldeles sällsyrtt fin, ultraviolettbelystbärskörd. Omständigheterna är ju helt enastående. är någonting på gårtg -man har ju startat en industri. Minerfarenhet av liknande verksamhet är att norrlänningarna är mycket skickliga påatt hitta på saker och att starta företag, men de är svaga när det gäller attmarknadsföra. Det är det stora problemet; hur skall man marknadsföra en nyprodukt när mart inte har de resurser som de stora, företagen i branschen har?Om de t. ex. skall marknadsföra de alldeles, utmärkta norrbottniska vinbärerthar de att ge sig irt i kortkurrens med Önos, Findus och alla de andrajättarna, öch det är naturligtvis eu hopplös uppgift för den som inte harkapital. Det saknas inte kapital för att starta verksamheten - det finns detgott om i norr - men det saknas resurser, kunnande och kapital för den storamarknadsföringsoperationen: Det är det helt övervägande problemet. OmPaul Lestander fortsätter med envisheten bör han fundera över hur man iNorrland skall hitta vägar för att marknadsföra de fina produkterna. 91 (vpk) replik: Om nu rtäringsutskottets ordförandeNils och jag är överens om att dessa bär är en natiortell tillgårtgoch att det också är ett rtafiortellt irttresse att ha' en livsmedelsindustribaserad i norr lär det väl finnas både kunnande, idéer och kapital för attklara marknadsföringen - då är det ju ytterst en natiortell uppgift. 92 (): Jag hade avsett att uppehålla mig vid de frågor som har att göra medutländska företags förvärv av svenska företag, men eftersom jag inte hadereplikrätt på och jag gärna vill bereda hortom tillfälle attta diskussionen , skall jag först med rtågra ord beröra vad han anförde fören stund sedan, LenrtartPetterssorts irtlägg formade sig till ert klassisk demonstratiort avsocialdemokratisk kluvenhet när det gäller just internätiortalisering och deninternationella utvecklingen av näringslivet. Det var ett å-ena-sidan- ochå-andra-sidart-artförande, som är så förödande farligt för den tilltro vi såväl behöver rtär vi nu skall delta i utvecklingen av det enade , skildrade sin syn på denrta utveckling så att vi nu nödgadesbestämma oss för vilka uppoffringar vi var beredda att göra för att delta i den- inte ett ord om, inte en tartke på dért nytta det tillför vår lilla nationatt få delta i utvecklingert i , Hantalade om riskerna för att svensk arbetarskyddsidé och svensk miljösyn skullenegativt påverkas av vårt deltagande i - en klassisk socialdemokratisksyn, som utgår från föreställningen att endast i kan man tänka deträtta och det sanna. Vi måste lära oss förstå och respektera att deltagandet iutrikeshandel och internationell utveckling är ett givande och ett tagande. Detär en utveckling som bygger på ömsesidighet, och det går inte an att med denerta handen ge och den andra handen ta. Vi måste öppet och helhjärtat delta idenna utveckling. Jag vill gå öyer till att tala om det som LeunartPettersson också ville tala om men inte hann med. hinrter vi - jag.har tiominuter på mig, och Lenrtart Petterssort har två repliker. Det handlar alltsåom den debatt som har blossat upp i anledrtirtg av DagCrts Industris reportageom problemen kring utländska företags förvärv av företag i . Det kaumöjligert vara skäl att ävert låta en sådan expert som en repetitionskurs om vad som verkligen gäller. Den lagstiftnirtg som gäller antogs 1982 av en regeringsom hade . Åsling som industriminister. Den lagstiftningen har därefterinte ändrats. Den har egentligen bara varit föremål för behandling på detsättet att man har velat effektivisera den. När vi alltså skall söka innehållet i den svenska lag somborde styra regeringen, med i industridepartementets ledning,skall vi söka sanningen i näringsutskottets betänkande 56 /. På s. 7 och 8 anges tydligt ramen för kontrollverksamheten, och det ären mycket återhållsam ram som där beskrivs. Det ges exempel på de fall därindustridepartementet har rätt att företa särskild undersökning eller ställavillkor. Det stårexempelvis på s. 7; " om det förvärvade företaget har en unik produkteller speciell kunskap som riskerar att gå förlorad genom förvärvet eller omföretaget är av avgörande betydelse för försörjning eller beredskap iövrigt." Här är ramen, , tveklöst uttryckt! Dertkompletteras sedan med en otydlighet som möjligert är litet svår att förstå.Utskottet diskuterar dert dåvarande industriministerns synpunkter på deåtaganden som kunde göras av förvärvande företag. Det sägs att i de fall ettförvärvande företag är berett att göra ett åtagande eller erbjuder ett åtagaudeskall åtagandena antecknas till tillståndsbeviset. Detta är lagens innehåll. Därefter har frågan blivit föremål för behandling vid både1984/och 1985/riksmöten, dels i samband med ettutrikeshandelsbetänkande -ett väsentligt betänkande, som kanske är en mycketbetydelsefull markering av svensk politik i sådana här frågor-, dels vidbehandlingert av en motion av , där han begär påskyndande ochbegränsande regler för handläggrtirtgcrt. I bägge dessa ärenden markeras frånIndustriförbundet, motionären och borgerliga reservanter att behandlingenav-dessa, ärendert i irtdustridepartemerttet ligger utauför lagens ram och taren oändlig tid. Det är därför, herr talman, mycket betänkligt attregeringen i sin proposition, som är föremål för behandling i huvudärendet , nämligert proposition 74, i en ganska omfattande lista beskriver vad denartser har blivit praxis. Jag vill säga, herr talmart, att vad som där demonstrerasär ingenting annat än en solklar överträdelse av lagstiftningert. De områdertav kontroll som där anges omfattas inte av lagstiftningert. Detta haralltså påpekats förut, mert socialdemokratiska regeringar har sedan1982, med en och samma industriminister, kousekvertt och systematiskt satt sigöver denna lagstiftning. skriver brev och skriver till DagensIndustri, och han är mycket upprörd över att han utsätts för kritik. Han harskrivit brev också fill mig, därför att jag i viss utsträckning har markeratanslutning till kritiken. Jag hade gärna velat besvara brevet här italarstolen, men när industriministern nu har gått kanske jag får skicka svaretmed hans medarbetare. Det har alltså förekommit här i attmoderater och andra borgerliga företrädare har framfört kritik mot regeringertshållning i dessa frågor. Vi kan alltså konstatera, herr talman, attindustridepartementet har, på sätt som framgått av reportage i ,i flera sammanhartg på lårtga listor ställt krav för att lämna tillstånd tillinvesteringar i svenska företag. Detta är en praxis som, på det sätt jag harvisat, helt faller utanför lagstiftningens ram. Jag ser med intresse fram mot att åtminstone få höra vadden socialdemokratiska gruppen i näringsutskottet har att säga om dettafaktiska förhållande, när jag nu inte får tillfälle att begära att industrimirtisternsjälv svarar på frågorna. 93 () replik: Jag tycker att lämpligen kansvara skriftligt pä brevet han fick från irtdustrimirtistern, så har vi dertsaken utagerad. Det är, som säger, en lagstiftning som skallgälla när det är fråga om utländska förvärv av svenska företag. Denlagstiftrtingen redovisas i propositiorten om näringspolitiken. Utskottet hartagit del av den redovis-ningert och av dert praxis som råder. Det är faktisktirtte bara en praxis som går tillbaka lagstiftning, utan den gårännu längre tillbaka i tiden. Utskottet konstaterar att man inte har någon erinran motdet som anförs i propositionen om tillämpnirtgert av företagsförvärvslagen.Enligt utskottets uppfattning innebär gällande reglering av utländska företagsförvärv i en i stort sett rimlig balans mellan de motstridiga intressendet här är fråga om. Detta, herr talman, är irtgertting som socialdemokrateroch kommurtister ertsidigt har hittat på, utan det är en uppfattning som gåröver de s. k. blockgränserna. har också skrivit under detta och harsamma uppfattning. Därmed är det inget påfund för att trakassera näringslivet,utan det är en rimlig avvägning i en svår fråga. Orters och regioners öden stårmårtga gånger på spel. Produktionsresurser och FoU-resurser kan vara i fara ursvensk synpunkt. Att försöka påstå att detta ärnågot som skulle stå i strid dels med den lagstiftning som vi har, dels med Sverigesinternationella förpliktelser är dömt att misslyckas. Det är det svar jag hartill på den här punkten. 94NIC () replik: Det är uppenbariigen riktigt att detta inteär ett ärende som ligger i linje med blockgränserna. Jag hade visserligen sagttill före den här repliken att jag irtte skulle falla honom iryggen, och jag avser inteheller att göra det. Jag avser mer att säga till hortom att det voreirttressant att höra vad har att anföra om sin partikollegasproposition /riksdag. Jag vill påmirtrta om att replik gäller LennartPettersson. 96 () replik; Då skall jag ägna mig åt att tala om Lertnart . Lertnart bortser, såsom talesman för densocialdemokratiska majoriteten, totalt ifrårt att efter 1982, närlagstiftningen antogs, har ingått långtgåertde internatiortella åtagartden somjust har understrukit likabehandlingsprincipen och ömsesidigheten i vårautrikeshandelsrelatio-rter. Att lagstiftrtingen antogs med mycket tydligmotivskrivning kan man såsom makterts förespråkare bortse frårt. Jag villpåmirtna om ;s likabehandlingsprinciper ikapitalliberaliseringsstadgan, som förutsätter att vi skall uppträda på sammasätt som andra nationer gör och att vi skall ge nationell behandlirtg åtutländska investerare. Jag vill påminna om - och detta vethan mycket väl - att i GATT-deklarationen frårt Puuta del görs ettalldeles tydligt uttalaude om handelsrelaterade direktirtvesteringar. Dessamöjligheter skall alltså öppnas och göras till del av GATT-jurisdiktionen. Detär en åtgärd som sanneriigen ligger klart vid sidan av den protektionistiskahållning som socialdemokratin i skepnad har intagit. Jag vill naturiigtvis påminna om att med densträvan som aktivt deltar i, nämligen att viaEFTA-samarbetet närma till EG, kommer som ett brev på posten självklartett krav på att öppna de svenska marknaderrta ävert på valuta- och kapitalsidanför EG;s företag. Det är beklagligt att höra att socialdemokraterna genomLennart verkligen blir till förespråkare för fortsattvalutareglering och därmed för fortsatt begränsning av möjligheterna till eninternationalisering av näringsliv. 97 () replik: Socialdemokratin är beredd att gå mycketlångt för att ta bort hinder för frihåndeln med varor och tjänster, även om visamtidigt konstaterar att det kan irtrtebära uppoffriugar. Bara för att marthar särregler beträffande miljö, arbetarskyddslagstiftning och liknande är detinte självklart att det innebär handelshinder. Därför förbehållersocialdemokratin sig rätten att pröva det som i interrtationella sammanhangpåstås vara handelshinder. Det kommer vi att göra även när vi går in iförhandlingar med avsikten att delta i EG:s fördjupade markuad. I fråga om fria kapitalrörelser och liknande hävdar vifrån vårt håll fortfarartde att det knappast är en mänsklig rättighetinternationellt sett att gå in och hur som helst köpa upp företag i ett annatland. Det måste ske en prövning utifrån de skyddskrav som det landet har. Detär en rimlig politisk positiort. Det mertar vi att liksom artdra länderskall ha och även har i flera sammanhang. 7 protokoll 1986/87:130 Till slut vill jag påpeka ett missförståud som måste hasmugit sig iu i argumentering. Han påstår att industriministern,i samband med att man enligt gällande lagstiftnirtg prövar utländska förvärv avsvenska företag, skulle ha ställt upp långa kravlistor, som de här företagenskulle tvingas att skriva på. vet lika väl som jag att så icke harvarit fallet. Det har varit fråga om att klargöra vilken framtidsinriktrtirtgför det förvärvade företaget som den utländska koncernen har haft. Det harmånga gånger skett på basis av uppvaktningar från fackföreningar, anställda ochfrån en berörd region eller bygd. Det är självklart att det, om man har kunnatfå tillfredsställande svar på den punkten, i hög grad har underlättat detframtida samarbetet mellan de anställda och de nya ägarrta. Det kanske ärdärför, herr talman, som de här förvärven ändå har blivit förhållandevislyckosamma och att man i slutomgången inte i något fall har tvingats att säganéj. 98NIC () replik; Jag vet inte om man skall uppfatta LennartPettersson så allvarligt som det faktiskt lät. Det verkade som om han nu gjordeett tydligt förbehåll för socialdemokratins vilja att delta i utvecklandet avden inre marknaden i . Avser, verkligen socialdemokraterna attupprätthålla-förbehåll, sänder härmed-en signal tillEFTA-länderna och till EG;s förhandlare, som irtnebar att inte skall fådelta i dessa överläggningar förbehållslöst. Vi går in med förbehåll om att viskall vara bäst, och om vi inte får vara det är vi inte med och leker. Det ären förödande signal som sänds ut av socialdemokraternas företrädare. Jag vill också påminna , när han nusäger att det inte tillhör de mänskliga rättigheterna att få gå in i Sverigeoch köpa företag hur som helst, om att den socialdemokratiska majoriteten i ettbetänkande till 1985/riksdag om utrikeshandeln faktiskt gör ett alldelesklart uttalande om respekten för de koder som gäller multinatiortclla företagsverksamhet enligt beslut av och enligt preliminärt beslut i FN. Jag vetatt Leunart känner till dessa koder, och med detta uttalande harmajoriteten sagt att man är beredd att tillse att de företag som förvärvarsvenska företag lever efter de regler som har godkänts irtterrtatiortellt. förnekar nu förekomsten avkravlistor. Jag vill hänvisa till ett reportage i av den 21 majmed direkta citat frårt Cellulosabolaget och Sunds Defibrator, där man i tvåfall använder just ordet kravlistor. De sökande företagen ställdes irtförkravlistor. Det är någortfirtg helt artrtat än vad : Åsling avsåg när hantalade om intresset för att förvärvande bolag ville göra åtaganden gentemotsina förvärv. Vi kan alltså helt enkelt konstatera att den svenska regeringenöverträder lagen och uppställer kravlistor helt i strid med lagens mening. vice talmannen anmälde attLennart anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytteriigare reptik. 99INGA (vpk);