prot · GA09133 · 1986-12-31 00:00:00 — så och så många månader utan att detblir några besvärligheter för def civila samhället. Det är sådana frågor,försvarsmirtis-tern, som vi borde fa upp och infe tala så mycket om detinternatiortella läget - det kart vi ta . 44OLOF () replik; Försvarsmirtisterrt uppehöll sig eu del vidutbildningen. Jag tror att det är bra om han ägnar de frågorna mer av sin tid.Vi har så gott vi har kurtrtat försökt markera atf vi är beredda att satsa deresurser som krävs för att armén skall kunna klara sina uppgifter och sirtutbildnirtg. Försvarsmirtisterrt höll ett gärtska lågmält tal, ett talmed sarts och måtta, för atf artvärtda harts egna ord - jag vet inte om detdirekt var ett irtlägg i en levande försvarsdebaft, mert i varje fall hade defcrt och artrtart poäng, som jag vill ta fasta på. Försvarsministern irtstämde egerttligcrt - utau att sägadet rcrtt ut - i miu värdering, att det är viktigt att ta fasta på det somförenar. Det var också därför som jag inledde mitt anförartde med atf betOrtadcrt stora crtighetcrt om säkerhefspolifikcrt. Därför tog jag upp deirtkortsekvenser som jag har uppfattat finns mellan den gemensamma hållningen isäkerhetspolitiska frågor och de slutsatser som en del partier - som befinnersig på majoritetssidan - har dragit av detta. Jag tycker inte att handlandet är konsekvent. O.K.-försvarsmirtistern har rätt: det är inte rtågra stora skillrtader. Men jagtycker atf vi har en del att lära oss av de tidigare turerna i försöken tillöverläggningar. Jag säger avsiktligt försöken till överläggningar, för någonförhandling kom vi egentligen aldrig in i. Vi satt så att säga bara och kärtdepå varandra, åtminstone vid de sammanträdcrt som jag var med om, och gjordevåra markerirtgar. Sedan hade jag ett samtal med statsministern ,och då sade jag att jag tyckte det var lämpligt att han tog ett personligtsamtal med , som hade varit ute och talat om försvarsfrågorrta - iBoden, tror jag det var. Så skedde detta, och jag fick en rapport om samtalet, somverkade positivt. Därefter härtde irtgerttirtg. Förstår försvarsmirtisterrt dåatt mart blev något förvånad över aft allting var slut? Jag trodde infe aftbedriften att föreslå överläggningar mellan moderatledaren och statsministernskulle få sådana konsekvertser att samtalcrt över huvud taget upphörde. Däravkommer min förvåning. Under detta, anförande övertogtredje yicc talmannen ledningen av kammarens förhandlirtgar. Herr falman!Jag vill gärna kommentera några av de frågor som ställts. Låt mig först till centerledarert säga att jag hoppas atthart förstår att efter hans entusiastiska inlägg här i kammaren är det svårtför mig att överträffa hortom i entusiasm när det gäller dessa frågor. Jag tillägger - det gäller både ochccrtfcrlcdarcn - att det pågick ju partiledaröverläggningar vid olikatillfällen och uuder flera mårtader. Men det är intressant att när jag lyssnattill Bildt och Johartssort har jag tyckt att det verkar precis som omöverläggnirtgarrta hade startat vid jultideri och avslutats. Det ärju irtte på det viset, utart det pågick överläggrtirtgar vid mårtga flertillfällert. Jag kan bara tala för mitt partis räkning och säga att visökte en bred uppgörelse. Meu vi märkte ju - och jag utgår fråu aftdet kunde iakttas även av Bildt och Johanssort - aft detskedde irtga'storating. Till slut måste def bli ett avgörande, och det var alla inblandade ocksåmedvetna om. Om tror att han skulle kunna medverka tilluppgörelser genom en statsmartnakonst som innebar att han inte för ettögonblick ville röra sig, så kan jäg förstå harts besvikelse över att det ickeblev någon samlad uppgörelse. Det är beklagligt. Partierna kunde inte finnasamlande lösningar, och vi socialdemokrater träffade en överenskommelse medfolkpartiet, som har hållit ärtda fram. Jag tror, utan att ha hela historienklar för mig, att det är länge sedan det i riksdag fanns en så storuppslutning bakom ett försvarsbeslut. Jag kan förstå att ochcenterpartisterna känner sig litet bittra över detta, men det är den naknasanningcrt. fortsätter sin plattformsexercis, och jag troratt de allra flesta debattörer ändå förstår aft det måste vara balans inom bådetotalförsvaret och det militära försvaret. Det är detta vi har strävat efter,när vi träffat övcrcrtskommelscrt med , och dertna överenskommelsehar sedart behartdiats i försvarsutskottet. Jag har irtte något lexikon i min hand, , somartger hur mårtga månader ett världskrig kan beräkrtas pågå, och jag kan därförinte bidra med något svar på frågan. Med anledning av anförande skall jaggöra följande reflexioner. och kommunisternaförespråkar att skall avbrytas. vill avbrytadet projekt som är en väsentlig del i vårt luftförsvar. ondgör hansig överhur dålig beredskapen är, hur oskyddade vi är och vilka åtgärder somskall vidtas med artledrting därav. Trots denrta logiska vurpa skall jag ärtdåsäga rtågortting om detta. Den neddragrtirtg som görs irtom vissa delar av def civilatotalförsvaret har i debattert tolkats så aft regeringen allmärtt sett vill gedef civila totalförsvaret lägre prioritet. Det är fullstärtdigt felakfigt. Decivila och militära delarna av totalförsvaret utgör en odelbar enhet. Def ärdet civila försvaret som skall försvaras - de enskilda människornas överlevnadoch skydd är ytterst vad det helahandlar om. Det militära försvaret kan inteklara sig många timmarutan uppbackning av det civila samhället. När dettaär sagt vill jag också framhålla att man självfallet inte okritiskt skallsatsa på allt inom det civila totalförsvaret. Detta försvarsbeslut innebär enmycket medvetcrt prioritering inom det civila totalförsvaret. Regeringen anser irtte att det automatiskt skall byggasskyddsrum i alla tätorter vid nybyggnation. Däremot är def ett stort problematt man inte kan erbjuda tillräckligt skydd där det inte sker någonnybyggnation men riskerna är stora. Regerirtgen tar detta på allvar och tar itumed problemert. lärde oss hotet om terrorbombningar. Viupplevde själva i försörjnirtgsproblemert. Ur dessa erfarertheter komambitiösa lagrirtgs- och skyddsrumsprogram, framdrivua inte minst av detsocialdemokratiska partiet. Dessa viktiga medel inom det civila försvaretskall vi fortsätta att satsa på. Parallellt härmed måste vi vara medvetna om den nya fidensproblem. Kommer vår krigssjukvård att fungera? Hur erbjuder vi alla människorABC-skydd? Hur sårbara är våra teleförbindelser? Kommer kommunernas tekniskaförsörjning med el och värme att fungera i kris och krig? Klarar data- ochelekfroniksamhället att överleva en försörjningskris? Hur engagerar vi flermänniskor i det civila totalförsvaret? Det är kring dessa frågor som tyrtgdpuuktert ligger idetta försvarsbeslut -det är en prioritering av dagens och morgortdagensproblem. 46 () replik; Jag vill bara kommentera en enda sak i dessaförhandlingar, Def är nästan lättare att föra förhartdiingar sedan de haravslutats än det var före. Försvarsministern försökte göragällande att var fastlåst. Situationen var den - def är heltkorrekt - att dcrt rtivå som diskuterade i försvarskommittén var enmellanposition - observera atf jag inte säger en mitfenposition. Det bästasättet för någon atf spräcka en fyrpartiuppgörelse eller en bred uppgörelse vardå självfallet atf röra sig ut åt ena kartfcrt. Det var precis vad som härtde -def var bara def att det inte var som rörde sig utau ett artnatparti, och därför sprack den breda uppgörclscrt. 47OSWALD (vpk) replik: Vem.gör logiska vurpor? Här stigerförsvarsministern upp och säger att det militära försvaret infe kan fungera omvi infe har ett fungerande civilt samhälle. Ja, det är precis vad vi har sagtfrån vpk;s sida . Vi har pekat på väsentliga punkter och områden iSverige där vi kan se atf det infe kommer att fuugcra. Vad har rti gjort åtdet? Och för aft få några slantar att höja de militära anslagenplockar ni nu bort pengar från beredskapcrt på den civila sidan, pcrtgar som skullekuurta hjälpa till att få det civila samhället att fungera. Det är vad nikallar för bättre balans inorti ett allsidigt och väl sammartsatt totalförsvar.Jag kan inte förstå logiken i det resonemanget. Det är väl en dubbelvurpa somförsvarsrtiinisfern gör i det här sammanhanget. Som jag har sagt tidigare här går det inte att hävdaatf det är nog med den militära organisationen, hur väl utrustad den än skullevara och, hur väl utbildad personalen än skulle vara och hur lojalt den änskulle handla. säker påatt både värnpliktiga och befäl i olika grader kommer att handla lojalt ochförsöka jobba så mycket de kan. Mert om de inte får fram underhåll, drivmedeloch livsmedel till de militära förbandcrt, om de sårade och de döda irtte karttas om hartd, om sjukvårdcu pajar ihop- hur går det då? Det är ju det som ärsvagheten i det här resonemartget- att ni inte tar upp den viktiga aspekten.Hur skall det civila samhället fungera om ni plockar bort resurser därifrån ochtror att allt kan lösas med militära medel? Sedan kortstaterar jag att försvarsmirtistern inte svaradepå mina frågor om det militärirtdustriella samarbetet. Skall vi således omnågra år, , om vi vill skaffa en ny stridsvagn eller en annanplattform, som def talas om här, inleda samarbetet med Storbritanrticrt, ,Frartkrike, Västtysklartd, precis som vi har gjort i fråga om ?Hur går det då med alliansfriheten och förmågan atf vara neutral? är väserttligt för vår beredskap, sägerförsvarsministern. Det gäller 140 JAS-plan fill . Om vi kommer ikrig - hur mårtga finns det kvar ? Hur många kan ersättas mednybyggnation i eller på andra ställen? Om vi skall ha ett svenskt försvar och inte bara någotflankskydd åt NATO, sä är det sådana frågor vi skall ställa, försvarsministern,och inte några andra. Prot: 1986/87:133 48CARL BILDT (m) replik: Jag ställde flera frågor tillförsvarsmirtistern, och en fråga som jag ställde i slutet av mitt anförandegällde hur långt försvarsministern tror atf ett världskrig kan bli. Def varirtgert lustifikatiort frårt mirt sida. Detta är faktiskt en av de frågor somriksdagen skall fatta beslut om uu och som vi har delade meningar om. Ochförsvarsministern behöver alls inget lexikon för att fa reda på den här sakcrt.Det räcker med försvarsutskottets betänkande, försvarskommittérts betärtkartdeoch de hemliga bilagor som firtrts i detta. Där är - om jag får lov att upplysaom det - försvarsministerns uppfattning att ett sådant krig kommer att pågåbara rtågra få månader. Jag har tillåtit mig, tillsammans med andraidennakammare, att sätta ett mycket stort frågetecken inför realismen i dertrtabedömrting. Jag tycker att den innebär litet av ett illusionsrtummer. Och uärförsvarsmirtisterrt härtvisar till ett lexikon, grips jag av missfankcrt atthan inte har satt sig in i problemet. Detta med plattformar och enheter är vikfigt. Det är intebara, och inte ens främst, fråga om att skapa balans inom def svenskatotalförsvaret - eller över huvud taget inom det svenska militära försvaret.Det är fråga om att vi skall ha rtågorlurtda balans i vår försvarsutveckling iförhållartde till dcrt utveckling som sker i omvärlden. Om vi har crt situatiort med ihållande, upprepade,medvetna, systematiska kränkrtirtgar av vårt terriforialvatfcrt genomundervattensoperafioner, och försvarsministern säger att det är ointressantaritmetik om vi har en eller två ubåtsskyddsstyrkor, då är detta, som jag sadeinlednirtgsvis, ett svårförklarligt mysterium. Det leder fill att omvärldertsätter frågcteckcrt - som i sin tur, som bekant, leder till aftkabincttssckreterarcrt degenererar till atf komma med personliga tillmälen motutländska akademiker som icke delar deu uppfattnirtg. Så rtågraord om det som varit och varför det blev som det blev. attförsvarsministern inte svarade på min fråga varför man, om skillnaderna nu varså små, inte gjorde några allvarliga försök från socialdemokratisk sida attöverbrygga dessa. Men jag vill ävcrt säga, rtär vi nu går mot det avgörandebeslutet efter dertrta lårtga process, att det också har funrtitssocialdemokrater som jag tycker har gjort ett hederligt arbete, som är förtjäntav att uppmärksammas. Jag har tidigare nämrtt iförsvarskommittért. Jag vill passa på tillfället att säga att först GurtrtarNilssort och därefter Per som ordförartde i denna försvarskommitté hargjort, såvitt jag kan bedöma, ärliga, hederliga och uppriktiga försök attåstadkomma någonting bra för sitt parti men också för landet. Att det intelyckades skall irtte läggas dem till last. Felet låg högre upp - hos enregering som intet gjorde, som lät gå utan att några kontaktertogs, så att det fill slut blev så bråttom atf man bara hade tid att sluta enfait accompli-uppgörelse med det billigaste partiet. För detta har jag iugenartledrtirtg att lasta försvarsministern personligen. Hans roll i dramat varoftast, statistens. Men som dagens stand-irt för huvudaktörerna får nog hanockså finna sig i något litet kritik. talar om underhåll ochsjukvård, och sedan säger hart: Hur mårtga plan finns det kvar efter den förstabataljen? Jag vill hänvisa fill atf det i propositionen harföreslagits förstärkningar till krigssjukvård. Det är ju inte obekant att så ärfallet. I fråga om Urtderhållet är jag alldeles övertygad om att alla de somdelfar i underhållsarbetet är mycket skickliga och framgångsrika och att dekommer att göra ett mycket bra arbete. När det gäller frågan hur mänga flygplan som kan finnaskvar vet vi ju atf det svenska flygvapnets piloter tillhör de allra främsta.Varför finns def anledning för att tvivla pä atf de kanfullgöra sina uppgifter? De har utmärkta flygmaskirtcr, vapcrtsystem ochstridsledrtirtgs-system till sitt förfogartde för att fullgöra siua uppgifter.Jag tror på dem, och det gör också regerirtgert. har talat mycket om hur hau vill utvecklaförsvaret , bortom dcu aktuella femårsperiodcrt. Vi har hört det förut.Så agerade bl. a. när vi socialdemokrater ville hålla igen påförsvarskosfnadcrna i börjart av 70-talet. När sedart moderaterrta fick artsvarför politikert, fullföljdes i stort sett den socialdemokrafiska linjen . Dettavisar att löften och åtaganden bortom femårsperioden irtte har något värde. Detär den nu aktuella femårsperioden vi beslutar om, och def enda vi säkert vetrtär det gäller periodert bortom dcrt är att och vi har finansieratden ökade försvarsnivårt ävcrt för periodert 1992-1997. Vad 1992 årsförsvarsbeslut i övrigt kommer att innebära vet vi först när vi är där. Sedan ytterligare några syrtpunkter. Jag kan självfalletinte tala om hur långt ett kommande krig blir. Däremot måste vi ha crtutgårtgspurtkt för vår plartering. Förslaget har presenterats för utskottet.Utskottet har granskat det och funnit sig kunrta ställa upp bakom det. Vad ärdet som säger, , att en majoritet i utskottet inte präglas av realismi sin bedömning? Vad är det som säger att minoritefert, moderaterrta, är merrealisfisk i dcrtna Jagtror atf jag lugnt kau låta dert frågan avgöras här i . Slutligen: Vem som skall tillskrivas den eller derirollcrt under förhandlingarna och vem som gjorde vad kan naturligtvis historisktvara ytterst intressant. Jag vill bara, herr talmart, inför kammaren säga atten överenskommelse mellan socialdemokrater och folkpartister träffades. Detgick att hitta fram till en sådan. Jag kan förstå om är grätten överatt han icke fick något inflytande över den frågart. Till det hade det behövtsett bättre handlag än . Tredje vice talmannert ärtmälde aft att till protokollet få artteckrtat att hart irtte ägde rätt tillytterligare replik. 50 (): Den försvarsuppgörelse som socialdemokraternaoch träffat irtrtebar att försvaret kommeraft få 124,8 miljarder. Som def har sagts tidigare innebär det en höjning med6,2 miljarder. Men redan nu går det att konstatera att av höjrtirtgen på 6,2miljarder ett antal hundratal miljoner redan är intecknade i olika aktivitetersom försvaret inte hade anledning aft räkna med tidigare. Det har visat sig atfrunt 650 milj. kr. mer än vad löneirtdex har givit anledning att räkna medkommer att belasta löneansläget. Försvaret kommer att få betala 150 milj. kr.för arbetsskadefall, som måste tas inom ramen och som inte varinplancrat. Försvaret måste betala 150 milj. kr. för ett civilt projekt ominformationsteknologi. Det kan i och för sig vara ett bra projekt men är intetidigare inräknat i ramen. Dessutom går omkring en halv miljard bort på grundav tidigare överplauering. Detta innebär alltså att mycket stora belopp avramhöjningen redan tas bort på grund av de akfiviteter jag nämrtt. I realiteten står försvaret inför en situation, som kräveratt mart inom ramarna skaffar fram åtskilligt över 1 miljard. Det måste göras iett läge, där såväl armérts som marirtcrts ekortomi är i stor obalarts, och därpersonal- och direkta driftskostnader har ökat mycket kraftigt. För att skaffa fram de erforderliga pengarna tvingas försvaretomdisponera - i vanlig ordnirtg - de enda rörliga kostnader som finns atttillgå. Det betyder att man för att klara den akuta driften av försvarsmaktenmåste använda delar av de pengar som avsatts för materielbesfällningar ochskära ner och avkorta utbildnirtgsfidcrt för förbandcrt: Huvudorsaken tilldetta är att utbildningssystemet och förbandsdriffen drar ert ökartde del avresurserua. Inom armén måste ett stort antal matericlprojekt nuskjutas . Det hartdlar bl. a. om inköp av vapen, minor, granateroch ammunition. Vissa projekt om krigsmateriel i samarbete med andra ländermåste läggas ned. Repetitiortsutbildrtirtgert kommer - jag höll på att sägartästan i vanlig Ordnirtg - aft mirtskas ärirtu mer för vissa förbartd, ochytterligare bantningar görs i krigsorganisationen. Projekteringen av skjuts ytterligare påframtiden, likaså inköpen av pansarvärnsgranaten Strix. Helikopferprogrammetkommer Också att drabbas, och det är allvarligt frårt dert synpunkt somdiskuterats tidigare, nämligert för krigssjukvården. Arménsakuta läge - jag skall i fortsättrtirtgen uppehålla mig framför allt vid armén- illustreras väl av aft av de 700 milj. kr. som armén fick iförsvarsöverenskommclscn speciellt för utbildning är redannu mellan 400 och 500 milj. kr. intecknade i olika typer av prishöjningar. Jag tror inte att det är någon överdrift attsäga att den svenska armén är inne i en djup kris. Till det yttre tar sigkrisen uttryck i budgetunderskott, svåra likviditetsproblem och personalflykt.Dessa problem har man tidigare kortvarigt sökt lösa med de enda fill budsstående medlen, och det tvingas man göra nu också, nämligen angrepp på de lösaoch rörliga kostrtaderrta. De lösa har mart angripit så att materielprojekt,där bindartde korttrakt ärtrtu irtte irtgåtts, har irthiberats eller skjutitspå framtidert. De rörliga har reducerats gcrtom drastiska ingrepp främst ikrigsförbandcrts repetitiortsutbildning. Så har man tillgripit s. k. vardagsrationaliseringaroch vardagsbesparingar, uttryck som inrtebär sämre utbildningsbetingelser förde värnpliktiga. Detta är en kortfattad beskrivning av metoderna föromedelbara besparingar. Ser man längre tillbaka i tiden har angreppen safts inmera systematiskt och långsiktigt på omfattande och djupgåendestrukturrationaliseringar i arméns s.k. fredsorganisafion. Strukturrationaliseringarnahar inneburit nedläggning av ett stort antal kasernetablissemang och enhårdhänt nedbanfning av främst civilanställd personal. Detta har infe hjälpt. De strukturella,organisatoriska, materiella, personella och ekonomiska problemen kvarstår, ocharmén tycks nu med regeringens och förslag få leva med sinaproblem in i en oviss frartifid. Det är en sak att utvecklingen av arméns krigsorganisationpä infe kan läggas fast i detta försvarsbeslut. En helt annan sakär att de mest påtagliga bristerna redan nu kan identifieras och åtgärdas. Låt migbörja med utbildnings- och övningsverksamheten. Det är ungefär 45 000 man sort-i varje år grurtdutbildas.Målsättningen för arméns grundutbildning är atf överföra väl samövadebafaljonsenhcfer och i vissa fall kortipartiertheter direkt tillkrigsorganisationen. Dessa enheter skall i händelse av mobilisering kunna varagripbara och kunna användas för direkt stridsverksamhet. Under crt följd av århar detta mål på olika håll inom armén infe kunrtat rtås. Jag tror aft manmåste fala i klartext om det. Med propositionerts förslag kommer dettagrundläggande mål irtte heller att nås . Detta är mycket allvarligt. Arméns beredskap kommer atffortsätta aft uppvisa brister och detta i ett läge där den tekniska, taktiskaoch operativa utvecklingen ger en angripare starkt ökade möjligheter att medkort förvarnirtg sätta in förband även långt inne i värt land. Därtill kommer att den nuvarande situationen innebär enpersonell och mänsklig tragik för arméns värnpliktiga och befäl. De senasteåren har armén fått möta inryckande värnpliktiga med mycket hög motivation ochmed stor vilja aft göra bra ifrån sig under sin värnpliktstjänstgöring. Mentrots denna höga motivation och ett mycket hängivet arbete av det fåtaligautbildningsbefälet är utbildningsresultatet ännu inte acceptabelt. I detvardagliga utbildningsarbetet på kompani- och plutonsnivå har situationenblivit sådan att endast två tredjedelar eller hälften av den förutsattabefälskadern fått genomföra utbildningcrt. Radikala rtcdskärnirtg-ar vad gällerammurtitionstilldelning, körmil etc. har lett till mortotona övningar med dåligstegringstakt. Undersökrtingar visar också att de värnpliktiga har ryckt ut medsämre motivation och tilltro till försvaret än när de ryckte in: Dessa brister i grundutbildrtingen fortplantar sig genomhela krigsorgarti-safiortcn årcrt därefter. Ideligen inställda eller uppskjutnarepetitionsövningar, vilket nästan regelmässigt varit fallet ända sedan VU60-systemet infördes, medför i själva verket accelererande försvagningar ikrigsorganisa-tiortcn. Värnpliktigt befäl och reservbefäl med dålig rutin,beroende på att de infe fått göra sina övningar i takt och rytm, får ta hand omförbartd med långvariga glapp i sin övningsrutin. Kunskap och sammanhållningbrister. Den uppryckning av arméns utbildnings- och övningsverksamhetsom nu krävs kan göras och måste enligt moderata samlirtgspartiets uppfattninggöras nu utan att man avvaktar armébeslut. Det är enligt min meningdenna kammares yttersta ansvar att möta de värnpliktigas och befälets vilja ochpositiva anda med ordcrtfliga utbildrtingssatsningar så aft de värnpliktigakänner att de upp och att befälet, som gör den vardagliga, tunga menockså roliga utbildningsinsatsen, också känner atf de har stöd hos osspolitiker. Regeringens förslag är otillräckligt. Moderata samlingspartietsextra satsnirtgar är i själva verket ett minimum för att komma ur denutbildningskris som armén nu genomlider. Jag skall också uppehålla mig vid ettmaterielprojekt som redan har rtämnts i debatten. Moderata samlingspartiet har beträffande dettaförsvarsbeslut som enda parti räknat med avsättning av medel för en ny svenskstridsvagn. Vårt förslag innebär att principbeslut bör fatfas om en nysfridsvagrt för pansarbrigaderna. Vilken prestanda en sådan vagn skall ha, omvi skall utveckla den själva inom landet, om vi skall direktköpa utifrån ellerom def finns mellanformer - licenstillvcrkning eller artnat - måste snabbtklariäggas. Men def viktiga är att vi får ett principbeslut om aft en nystridsvagn måste tillföras. Jag skall säga några ord om hur debatten i denna fråga nuförs utan aft för den sakens skull apostrofera något parti eller någon särskildtalare. Det har varit en långvarig debatt, och den fortsätter säkert. Man kan säga att det finns två huvudlinjer i dennadiskussion. En huvudlinje går ut på atf det i själva verket inte alls behövsnågra nya stridsvagnar. Då är argumenteringen denna. Från strategisk-operativsynpunkt har stridsvagnar sin betydelse i en avvärjnirtgsoperation i den södradelen av . Om man analyserar stormakternas tänkbara intressen i dettaområde, kan mart naturiigtvis finna att NATO har ett intresse av att stängaigen Östersjöufloppen. På motsvarande sätt finns det ett Warszawa-paktsintresseav att kunna bryta sig ut genom Ösfersjöutloppen. Det är i en sådan situationsom svenskt landområde främst kan komma att beröras.