prot · GA0994 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag tycker dét är väl magstarkt att säga att det är typiskt attmoderaterna inte tänker på detta, när jag t. o. m. i inledningsanförandet togupp saken. 5 protokoll 1986/87:94 Arbetsmarknadspolitiken, m. m. 44INGVAR i (c) replik: Jag ställde två frågor till som hanborde ha svarat på - han kunde ha gjort det mycket kort. Var det lågkonjunktur1982 och är det högkonjunktur nu? Han avstod från att svara, och jag fattardetta så att om jag säger att det var lågkonjunktur 1982 och högkonjunktur , så är det rätt. Därav får man en del förklaringar till de siffror som BoNilsson läste upp. säger att siffrorna från mitt hemlän är bra,och jag är stolt över att de är det. De skall vara bra och de borde vara braöver hela landet. Men tyvärr har regionalpolitiken skötts på ett sådant sättatt det råder mycket stor ojämlikhet på detta område. har klaratsigganska bra, men det finns regionala skillnader också inom . Imin hemkommun har vi ett annat problem, som kanske inte är så vanvid. Vi har en stor befolkningsminskning, och det gäller hela . Man kansäga att när folk flyttar ut minskar arbetslösheten. Det kan vara enförklaring. Hur skall regeringen nu klara detta med regionalpolitikensom skall behandlas? Jo, industriministern tänker ta bortsysselsättningsstödet, som har haft stor betydelse för vår landsända. Tar manbort sysselsättningsstödet, som 1986 kostade samhället 10,2 milj. kr. vilketföretagen i regionen fick, kan det innebära att utflyttningen kommer att öka.Då kan man inte skydda sig bakom talet om låga arbetslöshetstal . Jaghoppas att kommer att stödja mig i utskottet, när jag föreslår attsysselsättningsstödet skall vara kvar i . Då har Bo Nilssonverkligen gjort en insats. 45 (vpk) replik; får ursäkta mig om jag beskriverden verklighet som jag kommer ifrån. Det kommer jag att göra också fortsättningsvis. Troligtvis kommer det alltid attfinnas andra länder som har det sämre än vi. Det vore fruktansvärt om vi alltidmåste leta fram sådana länder och utifrån detta bygga upp vårarbetsmarknadspolitik, vår ekonomiska politik eller skolpolitik. Jag kan intedrömma om att det är den verkligheten vi skall utgå ifrån. De som har det bästi landet är ju kapitalägare och miljonärer, inte arbetslös ungdom. Det harheller fötts så många miljonärer i vårt land som just . Detär bara att konstatera detta. 46CHARLOTTE () replik: Jag beklagar att socialdemokraterna inte inserhur viktigt det är att ha en ram för planeringen av en utbildning. 1 detta fallgäller det utbildningen för de arbetslösa på folkhögskolorna.Socialdemokraterna säger nej till en sådan planering, vilket fått till följdatt hälften av dem som tidigare kunnat få en sådan utbildning inte längre hardenna möjlighet. Utbildningen har halverats sedan ramen fastställdes. . Det ärockså synd att inte sagt någonting om situationen för kvinnorna.Utskottet har faktiskt gått emot förslag om att göra en extrasatsning på datautbildning för kvinnor. Vi har begärt att regeringen skalllämna ett speciellt förslag till för nästa budgetår, och det skullevara intressant att höra vad tycker om det. Det voreockså bra om jag kunde få ett svar på min fråga varför man inte kan tänkasig att fortsättningsvis ge möjlighet till starta-eget-bidrag upp till tolvmånader. Man kan inte så snabbt som klara av att starta ettföretag. : Tycker verkligen inte att dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna är en aning komplicerade och att det finnsväl många olika system? Skulle det ändå inte vara av värde att se över dessaför att komma fram till det absolut bästa sättet? A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. 47 BONILSSON (s) replik: Låt mig börja med att säga att jag inte hinnerbesvara alla de frågor som ställts fill mig. Jag har till mittförfogande som de som frågar, och de är ändå fyra stycken. Men jag skallförsöka besvara några av frågorna. Först frågar om inskolningsplatserna ochsedan talar han med entusiasm om dem och tror att de är bra. Så undrar han vaddet är vi tycker är bra och vilka problem som kommer att lösas med dessainskolningsplatser. Ja, för er del är det ju inga problem. Ni har ju yrkatavslag, men här talar ni vackert om inskolningsplatserna, och det är ganskaintressant. Vad är det som vi tycker är attraktivt medinskolningsplatserna? Jo, jag tror att med en kombination av viss utbildning iföretaget, praktik i näringslivet med god handledning - vilket jag utgår frånatt det kommer att bli - och inga moderata försämringar kommerinskolningsplatserna att bli ett fint tillskott i arbetsmarknadspolitiken.Framför allt blir det en stor förbättring för våra ungdomar. Så frågade vad den moderata politikenskulle innebära för svårigheter på utbildningssidan, och det försökte jagbeskriva'. Ni vill pruta eller spara in 23 milj. kr., och vi vill utbilda fördessa pengar. Därför är er politik försvårande. Till vill jag säga om folkhögsköleramen att viinte säger nej till utbildning i folkhögskolorna, utan vi säger nej till ensärskild ram. Det finns alltså möjlighet för länsarbetsnämnderna att beställadenna utbildning om man tycker att den är bra och riktig. Jag vill understrykaatt möjligheten finns till precis lika stor andel utbildning i folkhögskolan,om länsarbetsnämnderna anser det vara riktigt. frågade i sitt tidigare inlägg om det var rättatt det var lågkonjunktur under de borgerliga regeringsåren och högkonjunkturnu. På denna fråga liksom på andra frågor går det inte att svara ja eller nej.Åren 19781980 hade vi en relativt god utveckling under den borgerligaregeringsperioden, medan jag kan erkänna att det fanns medlågkonjunktur. Men skillnaden mellan er politik och vår politik är att vi harkraften och förmågan att utnyttja en högkonjunktur och därmed förbättrasiffrorna. Den förmågan hade inte ni. Till vpk blir svaret mycket kort eftersom tiden snart ärute. sade att vi hade visionerna när det gällerinskolningsplatser. Det gläder mig att höra att visionerna ärsocialdemokratiska och att det har erkänts här. : När det gäller dessa viktiga frågor inomarbetsmarknadspolitiken finns det inte en enda gemensam borgerlig reservation.Det är alltså det alternativ vi har att slåss emot, dvs. det finns ingetalternativ. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. Förste vice talmannen anmälde att , IngvarKarlsson i och anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 48 (): Jag kommer i den här delen av debatten attuppehålla mig vid det kontanta stödet vid arbetslöshet, äldrestödet till tekooch stödinsatserna för arbetshandikappade. Debatten visar de svårigheter som socialdemokraternahar att frigöra sig från de låsningar till den arbetsmarknadspolitik som i sinahuvuddrag formades och byggde på efterkrigstidens erfarenheteroch förhållanden. Åtgärderna skiftar, men genomgående är att man undviker attdiskutera de underliggande faktorer som påverkar arbetsmarknaden. Den departementspromemoria som har refererats här tidigarei dag liksom den alldeles färska långtidsutredningen tar upp de härfrågeställningarna, och det är det debatten egentligen borde handla om. 1departementspromemorian diskuteras bl. a. de ekonomiska incitamentensbetydelse för en fungerande arbetsmarknad. 1 rapporten konstateras att denminskade lönespridningen i kombination med skatte- och bidragssystemensmarginaleffekter innebär att vi "hamnat i en situation där utbildning,flyttning och yrkesbyten ligger på en inoptimal nivå från samhällsekonomisksynpunkt". Eller med andra ord: Folk tycker inte att det är mödan värt attskaffa sig en utbildning och ta de arbeten som finns, där de finns. Detta i sintur leder till flaskhalsproblem inom de sektorer där fillväxten sker och därarbetena finns. Likaså diskuteras i rapporten de kontanta stödensutformning och risken för att arbetsmarknadspolitiken, när de ekonomiskaincitamenten blir alltför svaga, utsätts för kompensationskrav som inte kanuppfyllas. Faktum är att det kontanta stödets andel avarbetsmarknadspolitiken ökat mycket kraftigt och Ugger på . Det ärsamma nivå som , och det är en mycket hög nivå. Runt om i landet kan vi se hur svårigheterna att tillsättalediga tjänster ökar samfidigt som mänga, framför allt ungdomar, tackar nejtill de arbeten som finns. På senare fid har det förts en allt öppnare diskussion omarbetslöshetsförsäkringen och dess utnyttjande. För sedan hadesjälvaste en redogörelse för ungdomars tendenser att tacka nejtill erbjudna arbeten och i stället uppbära kontantstöd. Kommentarerna frånrepresentanter för olika A-kassor är i LO-fidningen oförblommerade. Chefen förKommunals A-kassa har den personliga uppfattningen att avungdomarna är frivilligt arbetslösa. Fabriks i förutser att 80 %av medlemmarna kommer att säga upp sig på egen begäran. Främst är det ungdomarsom slutar. "De bara lägger av." Genomgående för de tillfrågadekassorna tycks vara att cirka hälften av de arbetslösa medlemmarna har lämnatsina anställningar på egen begäran. Fabriks ombudsman i anser att varken AMS ellerpolitikerna känner till sanningen och att de är väldigt godtrogna ochaningslösa. Larmrapporterhar inte saknats fidigare. undersökningi som visade att åtta av tio arbetslösa ungdomar hellre stämplar änstannar kvar på tråkiga jobb. Liknande siffror har redovisats från . Ett annat problem är deltidsarbetslösa somfyllnadsstämplar. Detta har uppmärksammats av arbetsmarknadsministern. Deregeländringar som infördes har lett till att arbetslöshetsförsäkringenutnyttjas som en permanent sidoinkomst. Efter vad jag har inhämtat tycks detvara så mycket som av de arbetslösa inom vissa yrkesgrupper somdeltidsstämplar. Och det gäller ändå , med dess expansivaarbetsmarknad. har tillsatt en utredning, förvilken också flera andra förbund anmält sitt intresse. I senaste numret av för Rättssociologi redovisasen kartläggning ay läget inom Fabriks. Den visar att tendensen för densjälvförvållade arbetslösheten är stadigt stigande och att detta är enföreteelse som ökat i omfattning, räknat såväl i antaletindivider som i antal veckor varje individ står utan arbete. Denna attitydförändring bekräftas också av olika talesmänför de fackliga organisationerna. Ungdomar tar inte längre vilka jobb somhelst. De har inte tålamodet att börja på en arbetsplats och sedan förkovra sigeller efter hand förkovra sig genom att söka andra anställningar. De accepterarinte tråkiga arbeten eller i deras tycke mindre bra arbetsmiljöer. Detta är en del av verkligheten. En helt annan verklighetredovisas i senaste numret av . En undersökning av de SIF-medlemmar i som sagtupp sig på egen begäran visar att gjortdet på grund av vantrivsel och trakasserier. är merparten avdessa människor fortfarande arbetslösa trots den expansiva arbetsmarknaden iGöteborg. Den utfrågning utskottet haft med representanter förA-kassorna visade framför allt att något konkret underlag för att bedöma hurA-kassan i verkligheten utnyttjas inte existerar. Arbetslöshetsförsäkringen är utformad efterindustrisamhällets förhållanden med heltidsarbetande industriarbetare.Arbetsmarknaden ser nu ut på ett helt annat sätt. Arbetslösheten ser också utpå ett annat sätt än den gjorde då. har nykomlingarna på arbetsmarknadenliksom många etablerade problem. Arbetslösheten omfattar inte enbartindustriarbetare utan också högavlönade tjänstemän, deltidsarbetande ochungdomar. Arbetslöshetsförsäkringen ger en kompensafion av avlönen åt dem som tjänat . Vid högre inkomst sjunkerkompensationsnivån givetvis. Kostnaderna budgeteras till ca 7 miljarder kronor.Räknar vi in också de andra formerna av kontantstöd närmar vi oss 10 miljarderkronor. Finansieringen sker fill av arbetsgivaravgifter och till medskattemedel. av kostnaderna täcks med uttaxerade medel.Egenfinansieringen är försumbar. Man kan alltså knappast längre tala om någonförsäkring i egentlig bemärkelse. Trots att arbetslöshetsförsäkringen således är i principskattefinansierad, är det endast av de arbetslösa som äger rätt attuppbära ersättning från en A-kassa. Resten får klara sig med KAS ochsocialbidrag. A rbetsmarknadspöitti-ken, m. m. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. naturligtvisinte tillfredsställande att det som i realiteten är ett av alla arbetandefinansierat och över statskassan utbetalat bidrag inte kommer alla arbetslösatill del på samma villkor. Arbetslöshetsersättningen är bara en av de olikastödformer som finns vid arbetslöshet. Den som t. ex. förlorar sitt arbete pågrund av driftsinskränkningar kan dessutom få såväl avgångsbidrag frånavtalsförsäkringen som lönegaranti vid konkurs. Bilden av såväl de arbetslösa som bidragsformerna och-nivåerna är alltså mycket komplex. Det enda vi med säkerhet vet är att dennuvarande arbetslöshetsförsäkringen inte fungerar på något riktigt bra sätt. Det är denna verklighet som ligger bakom de tre borgerligapartiernas krav på en ny parlamentarisk utredning om arbetslöshetsförsäkringen.För att möta den komplexa situationen på arbetsmarknaden och olika yrkesgruppersoch individers behov av ekonomisk trygghet vid arbetslöshet anser vi att enallmän försäkring, som ger grundtrygghet och som kan kompletteras medtilläggsförsäkringar, skulle kunna erbjuda många fördelar. Därmed åstadkommervi också en direkt koppling mellan utvecklingen på arbetsmarknaden ocharbetsmarknadsparternas förhandlingsbord. 1 avvaktan på en sådan lösning vill vi att nivån förstatsbidraget till kassorna sänks - från och hålltill - och därmed påbörja en utveckling mot större egenfinansiering. Vi moderater vill också göra halt vid den nuvarandedagpenningnivån på . men däremot öka ersättningarna från KAS. Därmedvinner vi bl. a. att arbetsmarknadsavgiften inte behöver höjas med avutskottsmajoriteten föreslagna . Därigenom undviker vi att inskränkaparternas förhandlingsutrymme. Enligt budgetpropositionen kommer det i allafall att inskränkas genom höjningar av arbetsgivaravgifterna med 1,1procentenheter. Det löneutrymme som långtidsutredningens balansalternativförutsätter är således redan nu intecknat till i det närmaste . Då vet viännu inte vad som eventuellt kan komma att föreslås i form av höjdaATP-avgifter. Inte heller vet vi vilka krav på höjda avgifter som ligger iavtalsförsäkringarna. Utskottsmajoriteten avvisar emellertid varje tanke på enparlamentarisk utredning, liksom en mer genomgripande anpassning avförsäkringen till dagens förhållanden. Socialdemokraterna med arbetsmarknadsministern i spetsenväljer dess värre att sticka huvudet i busken i stället för att se och erkännaverkligheten sådan den är. Socialdemokratin är dess värre slav under dehögljudda kraven från olika intresseorganisationer och de system som har byggtsupp för en annan tids förhållanden. Detta är konservatism i dålig mening, ochden är förödande för , därför att den anpassning som ärnödvändig för att vi skall kunna upprätthålla och förbättra vårt välståndfördröjs eller inte alls kommer fill stånd. Arbetsmarknadsministern har gjort en delförsök att bryta de här bindningarna. Hon har försökt vara återhållsam med atthöja dagpenningen. Hon har försökt börja diskutera en högre egenfinansiering.Varje gång har hon fått bakläxa av organisationerna. Senast fick organisationernadessutom hjälp av finansministern, som inte orkade stå emot utan höjdedagpenningen i arbetsmarknadsministerns frånvaro. Dessa förhållanden leder till att vi inte får dengenomgripande utredning av arbetslöshetsförsäkringen och den förändring som viså väl behöver och som de tre borgerliga partierna kräver. Den enmansutredningsom nu arbetar saknar förutsättningar att göra en grundlig översyn av systemet.Den har inte heller fått sådana direktiv. Jag frågar arbetsmarknadsministern - hon är intenärvarande i kammaren, varför tydligen får svara - varför ni är sårädda för att ta itu med dessa frågor. Är det inte att vi får engrundlig utredning av arbetslöshetsförsäkringen baserad på dagens verklighet? betänkande innehållerfler exempel på regeringens motvilja mot att tänka i nya banor. beslöt en enig riksdag att en omvandlingav det s.k. äldrestödet till tekoindustrin till en annan och kanske bättrestödform skulle utredas. En övergång till avskrivningslån skulle kunna gebranschen en mer konstruktiv övergång till ett läge där den är oberoende avstatliga stöd. Det är i alla fall branschens egen uppfattning. Först gav regeringen i uppdrag att utförautredningen. Propositionen kan inte väntas förrän kommande höst. Här har alltsåtiden runnit i väg utan att någonting skett. Skulle utredningen visa att denföreslagna stödformen är lämpligare än det nuvarande tekostödet, kan ändringeninte genomföras förrän , senare än som hade varitmöjligt. utgår vi ifrån att regeringen återkommer till riksdageni så god tid att branschen vet vilka spelregler som gäller från nästaårsskifte. Det finns människor på arbetsmarknaden somförtjänar alldeles speciell uppmärksamhet och beträffande vilka kraven på vårsolidaritet är högre än i andra fall. Jag talar om de arbetshandikappade. Vi äralla eniga om att de kräver vår speciella omsorg och omtanke. För dem är detvikfigare än för kanske någon annan att de olika stödåtgärderna är så utformadeatt de verkligen ger bästa möjliga resultat. Utskottet redovisar att det finns totalt 400 000 ä 500 000personer som har nedsatt arbetsförmåga. En stor del av dessa har inte störreproblem än att de klarar av ett arbete utan särskilda insatser, bara de får ettlämpligt arbete. Andra är så svårt handikappade att arbete över huvud tagetinte är att tänka på, möjligen olika former av terapeutisk sysselsättning. Mendet finns också en betydande del som kan klara en arbetsuppgift om lämpligastödåtgärder sätts in. har kraven på åtgärder förarbetshandikappade ökat. Den vårdfilosofi som leder till att institutionernainom den psykiatriska vården nu i snabb takt läggs ner och övergår i öppnaformer innebär också ett ökat tryck på arbetsplatserna för den patientgruppen. Det är väsentligt att också arbetshandikappade ses somindivider och att stödformerna utformas så att varje individ i största möjligautsträckning kan få den hjälp som i hans eller hennes fall är mest effektiv.Det lyckligaste är naturligtvis att också arbetshandikappade kan få arbete påhelt vanliga arbetsplatser. Det kan ske med utnyttjande av olika tekniskahjälpmedel eller personlig assistans. Det kan också ske genom att medlönebidrag kompensera skillnaden mellan en 100-procentig arbetsinsats och denlägre A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. A rbetsmarknadspoUti-ken, m. m. arbetsinsatssom kan presteras. Där sådana stödformer inte räcker kan en anställning vidSamhällsföretäg vara ett bra alternativ. Enligt moderat uppfattning är lönebidraget att föredraframför en plats inom Samhällsföretäg. Handikappade tycker lika litet som andramänniskor om att buntas ihop och särbehandlas. De vill så långt som möjligtkunna välja arbetsplats och arbetsgivare. För att göra det möjligt vidhåller videt förslag vi nu har framfört , att lönebidraget skall knytas tillden handikappade i stället för till en arbetsgivare. Man kan då uppnå enbetydligt större flexibiUtet än nu genom att lönebidraget kompenserar för detverkliga bortfallet av arbetsförmåga. Det är beklagligt att arbetsmarknadsministern inte villmedge AMS möjligheter att genomföra det försök med flexibla bidragsnivåer somAMS föreslår. Frikommunsförsöket i all ära, men nog hade det varit värdefulltatt just AMS hade fått denna möjlighet. Varför denna rädsla, ? Det är mot den bakgrunden vi säger nej till regeringensförslag att minska antalet statliga lönebidragsanställningar med 300. Vi harredan tidigare varit kritiska mot att antalet lönebidragsanställningar hosstaten har varit så få. Staten borde i stället föregå med gott exempel. Däravföljer att vi inte kan öka antalet platser hos Samhällsföretäg. Låt mig då det gäller Samhällsföretäg konstatera att denbidragsprocent som föreslås av regeringen i det närmaste är identisk med denmålsättning för det nu aktuella budgetåret, som vi moderater föreslog och då fick uppbära en våldsam kritik för. Utvecklingen visaratt vårt krav den gängen var fullt realistiskt. De utredningar söm har gjorts av delsriksrevisionsverket, dels AMS och Samhällsföretäg visar att det finnsytterligare möjligheter att effektivisera verksamheten. Dessutom torde det blinödvändigt att genomföra en omorganisation som bl. a. innebär en indelning ifärre regioner. Vi väntar på ett nytt förslag i den riktningen frånarbetsmarknadsministern. Det ligger i de arbetshandikappades intresse attinsatserna för dem ger sä stor effekt som möjligt. Jag yrkar bifall fiU de reservationer fillutskottets betänkanden, nr 10 och 11, som de moderata ledamöterna har ställtsig bakom. 49SIGGE GODIN (fp); I regeringens förslag angåendesysselsättningspolitiken säger arbetsmarknadsministern att det övergripandemålet för sysselsättningspolitiken är full sysselsättning och arbete åt alla.Man kan av den deklarationen få uppfattningen att orden "arbete åtalla" också skall gälla alla - ungdomar, långtidsarbetslösa,nytillträdande på arbetsmarknaden, kvinnor och samtliga handikappade. Deåtgärder som regeringen föreslagit i årets budgetproposifion har ocksåarbetsmarknadsutskottets majoritet ställt sig bakom till . Menverkligheten är en helt annan. har redovisat syn på deinsatser som görs för ungdomar och utbildningsinsatser. Jag skall nu gefolkparfiets syn på de insatser som måste till för att ge framför allt desvagaste på arbetsmarknaden en rimlig chans till arbete. Folkpartiethar anvisat en serie åtgärder för att främja handikappades Ingen i arbetsmarknadsutskottet är omedveten om att just de gravthandikappade är de som har det allra svårast på arbetsmarknaden. Utskottsmajoriteten säger i betänkandet, något som ocksåSonja Rembo var inne på, att det i arbetskraften finns ett förhållandevis stortantal personer med nedsatt arbetsförmåga. Man säger vidare att det inte går attutläsa ur arbetskraftsundersökningarna hur stort detta antal är.Utskottsmajoriteten uppskattar att bortemot 200 000 personer har en kraftigtnedsatt arbetsförmåga och att upf)emot 500 000 personer har någon form avnedsatt arbetsförmåga. Vad man klart vet är att i den bedömningen - eller rättaresagt bland de anmälda på arbetsförmedlingarna - innefattas bara en del av dehandikappade. Somliga handikappade är förtidspensionärer och är därför inteanmälda på någon förmedling. Bland de sistnämnda finns många som gärna vill haett arbete men som inte anser det mödan värt att anmäla sig på förmedlingarna. Att i detta läge vara så njugga vid behandlingen av dehandikappade som regeringen och utskottsmajoriteten är kan inte folkpartietacceptera. tycker inte att det räcker med vad majoriteten säger:"Utskottet vill nu liksom då uttrycka sympafi för det behjärtansvärdaändamål det här gäller." Det uttalandet ger inte exempelvis de psykisktutvecklingsstörda någon möjlighet till eget arbete. Endast reella insatser kanskapa förutsättningar för arbete åt alla, inkl. de psykiskt utvecklingsstörda. har i reservation 32 föreslagit att särskildakontaktpersoner för psykiskt utvecklingsstörda skall inrättas på förmedlingarna.Förmodligen är de psykiskt utvecklingsstörda allra hårdast drabbade avutestängningen från arbetsmarknaden. Därför finns det goda skäl att permanentaden försöksverksamhet som tidigare gett så goda resultat. I reservation 93 anser att regeringen skallåterkomma med förslag till om en omfördelning av resurser frånsocialförsäkringssektorn till arbetsmarknadspolitiska insatser förrehabilitering av arbetshandikappade. En sådan omfördelning skulle gesamhällsekonomiska fördelar och dessutom förbättra möjligheterna förhandikappade att få ett arbete. anser också att resurserna för att beredahandikappade arbete är starkt begränsade. Resurserna för att beredahandikappade arbete med hjälp av lönebidrag bör därmed kunna öka. Folkpartietmotsätter sig därför regeringens besparingsförslag, som innebär en minskningmed 300 lönebidragsplatser inom de statliga myndigheterna. Just inom de statliga myndigheterna finns goda möjligheteratt ge gravt handikappade ett lämpligt arbete. De statliga myndigheterna harockså visat mycket god vilja att bereda de handikappade denna möjlighet.