prot · GA0936 · 1986-12-31 00:00:00 — Men vi fick alltsåinte något besked om vilka punkter som socialdemokraterna kunde tänka sig attdiskutera. Jag vet att jag inte är ensam om att ha den uppfattningen. Jag harnämligen kontrollerat med bl. sade att jag fick besked , dvs. Det är inte riktigt, eftersom femmannagruppen - som att säga var initiativtagare till, vilket jag tycker var ett bra försök avhoriom - aldrig avslutade sitt arbete; arbetet tog bara slut. Vi fick såledesiuget besked. E>et är riktigt att vid ett tillfälleberättade för mig vilka frågor som socialdemokraterria var intresserade av attdiskutera. Men vi fick aldrig chansen att sätta oss ned och tillsammans ensista gång så att säga stämma av våra uppfattningar. menade attdet inte var någon idé att föra ytterligare diskussioner med oss moderater,eftersom vi hade ett yrkande om avslag som vi höll fast vid. Det var ju sammasak med , som också hade ett avslagsyrkande. hade ävenétt andrahandsyrkande som man hade kunnat diskutera. Men det är alltså ingettvivel om att arbetet i denna kommitté så att säga tvärdog och att vi därefterinte fick någori information. Jag tror att ger mig rätt ibeskrivriirigeri att jag först när jag satt vid sammanträdesbordet fick reda påatt en överenskommelse var gjord mellan och . 59 . () replik: Efter vad som har sagts är det väl klarlagthur det har gått fill. Det har alltså vid olika tillfällen lämnats information omhur resonemanget har gått mellan centerparfiet och socialdemokraterna. Jag ärsom sagt inte gruppledare för moderater och folkpartister. Jag har i skilda sammanhangpåpekat för dessa partiers företrädare att de om de har velat få någonförändring till stånd naturligtvis har fått ta upp diskussioner med socialdemokraterna; Låt migockså slå fast att det alltså är korrekt att av migfick en genomgång av de frågor som vi hade diskuterat och där det fannsförutsättningar att föra vidare samtal. Men efter beskedet från att skulle komma att rösta nej, att partiet alltså var omöjligtatt få med i någon form av uppgörelse, fanns det självfallet ingen anledningtill vidare diskussioner. Därför forcerades i stället arbetet med att skrivaned vad vi hade varit överens om. Prot;1986/87:36 Ennyplan-och -bygglag, m. m: Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 60OSKAR () replik: Vad anmärker på är att han intehar fått reda på vilka punkter som socialdemokraterna har velat diskutera medmoderata samlingspartiet. Jag skall därför bara upprepa vad jag sade i mittförra inlägg, nämligen att det vi ville diskutera med moderata samlingspartietvar hela PBL. medger att jag förde anteckningar. Jagantecknade för att se var det kunde finnas någon öppning hos deborgerliga grupperna som kunde motivera att vi inledde samtal för att se om detmöjligen fanns underlag att åstadkomma en gemensam produkt för behandling iriksdagen. har därför alldeles rätt när han frågar sig vad detvar för någonting som man skulle fånga upp, när sagt att de inteville ha någon PBL. Det står på en endaste rad i mina anteckningar:"Moderata samlingspartiet vill varken ha PBL eller naturresurslagen.Behöver ej fortsätta kontakten med ." Jag har fått en del rapporter av . Jagtycker att han har handlat exemplariskt; för han har vid våra samtalvidarebefordrat synpunkter från och . Jag tycker attdet därför är litet väl förmätet av att ta upp detta som enangreppspunkt när vi nu håller på att äntligen fastställa PBL. 61 () replik: Det är helt uppenbart att socialdemokraternaoch centerpar-- tiet alltså förde förhandlingar separat och tydligen hade gjortdet . Utan att så att säga ge denna förutsättning tilloss andra - det gällde inte bara mig såsom företrädare för , utanäven från vpk och från . Vi fick såledesinte information om att dessa två partier hade'förhandlat och inte heller omvilka frågor som var förhandlingsbara. Vi blev helt enkelt förda bakom ljuset.Vi hade ett slags skensammanträden, som sedan bara rann ut i sanden - manmeddelade ju bara att det fanns en överenskommelse klar mellan ochsocialdemokraterna. Jag vill inte lägga mig i frågan om huruvida ochsocialdemokraterna är överens om att det var en bra uppgörelse som träffades,utan det får ni själva bedöma: Vad jag har reagerat mot är det sätt på vilketde tre övriga partierna hanterades. Jag tror att alla som har hört den härdebatten inser att vi alltså har förts bakom ljuset. Vi har så att sägadeltagit i ett spel som bara var skuggboxning och egentligen inte avsågs ledatill något resultat. Ennyplan-och bygglag, m. m. 62 (): I anslutning till de frågor som berörs ireservationerna 5-12 vill jag anföra följande. PBL är ett av många medel för att boende-, fritids- ocharbetsmiljön skall bli tillgänglig och användbar även för handikappade. Ingen ibostadsutskottet har heller ifrågasatt värdet av detta, såsom det ärformulerat i de övergripande målen och till stora delar även idetaljbestämmelserna. Man kan säga att handikapporganisationernas trägnaopinionsarbete har burit frukt, men det kommer att behövas även . Det är min förhoppning att samtliga partier är beredda atti och i kommunerna medverka till att PBL:s intentioner ochbestämmelser kommer att förverkligas på bästa möjliga sätt för de handikappade. All bebyggelseplanering syftar till. att åstadkomma enrimlig avvägning mellan olika intressen. Kulturhistoriska värden ochmiljöintressen liksom ekonomiska förutsättningar kan komma i konflikt medlångtgående krav på tillgänglighet. Men om detta krav ges tillräcklig tyngd kanmycket åstadkommas. Om beslutsfattare läser PBL som den faktiskt är utformad -att byggnader, anläggningar, utemiljö osv. skall vara tillgängliga och attavsteg från den huvudregeln får medges bara om det finns särskilda skäl - då börman komma en bra bit på väg. Det handlar inte bara om hissar, även om dessa oftast stårför den viktigaste och dyraste åtgärden. Det handlar också om räcken, slänter,dörrbredder, möblerbarhet, material, belysning, skyltning, färgval och mångaandra saker. Det handlar om kunskaper och insikter på en rad områden. Därförbehövs också både nu och en bra svensk byggnorm som stöd förarbetet med att fullfölja PBL. PBL ger kommunerna nya möjligheter och större ansvar förplanering och byggande inom sina gränser. Lagen är utformad utifrån insikten omatt det är i kommunerna som man vet mest om vilka behov och också vilkaresurser som finns. Kommunerna skall ta till vara de erfarenheter som finnsbland invånarna, inte bara bland enskilda markägare, utan även blandhyresgästerna och deras organisationer men också andra sammanslutningar, t.ex. handikapporganisationer. Ett exempel kan vara att en kommun genomområdesbestämmelser eller en detaljplan vill sänka kraven på hissinstallationeri ett visst område. Då är kommunen skyldig att samråda med sakägare,bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs samt med myndigheter,sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse avförslaget. Bland de myndigheter som berörs mycket starkt återfinnssocialtjänsten i kommunen. Den har enligt socialtjänstlagen skyldighet attmedverka i samhällsplaneringen. erfarenheter skall tas till varaoch utnyttjas för att påverka utformningen av nya och äldre bostadsområden.Socialminister underströk med skärpa just detta när hon imåndags öppnade den första socialtjänststämman i mässhallarna i . Inteminst betonade hon vikten av brett engagemang från olika folkrörelser. När en detaljplan eller områdesbestämmelser skallutarbetas har kommunen skyldighet att redovisa program, underlag ochkonsekvenser. Samrådet syftar till ett utbyte av information och synpunkter,och resultatet av desammaskall sedan redovisas som en del av planärendet till kommunfullmäktige. Såvälenskilda som organisationer, t. ex. hyresgästföreningar ochhandikapporganisationer, kan vara samrådsparter och kan även ha rätt attöverklaga kommunfullmäktiges beslut. Hyresgästerna måste sedan höras i sambandmed en ombyggnad. har bedömt att innebärett rimligt tillgodoseende av kommunens behov av medel för sina avvägningarmellan olika intressen, som kommuninvånarnas möjligheter att bevakasina intressen har förstärkts. Vi skall inte utgå ifrån att vare sigförtroendevalda eller berörda kommuninvånare kommer att missbruka de medel somPBL erbjuder. Detta, herr talman, är några av skälen till att jag yrkaravslag på reservationerna 5-12. I reservation 5 vill man från vpk ha ökade möjligheter attförbättra miljön för allergiker. I betänkandet beskrivs vilka verksamheter somur allergisynpunkt pågår för att åstadkomma förbättringar. Det behövs mer avbåde grundforskning och tillämpad forskning, men det behövs också bättresamordning av alla de kunskaper och erfarenheter som redan finns. Det är bl.a.detta som den tillsatta allergiutredningen arbetar med. I direktivenstår det att utredningen skall ta initiativ till förändringar allteftersom mankommer fram till lämpliga förslag, utan att man först avvaktar ett färdigtbetänkande som sedan i sin tur efter traditionell remissomgång skall kunna geresultat i form av ändrade eller nya bestämmelser. Jag hoppas attallergiutredningen skall kunna ta till vara denna möjlighet redan under nästaår. Vpk:s begäran om ytterligare åtgärder kommer alltså att bli tillgodosedd imycket stor utsträckning utan någon särskild framställning till regeringen. Detär skälet till att jag yrkar avslag på just reservation 5. I reservation 6 tar man upp en fråga som inte berörhandikappades förhållanden. Där kräver vpk att nya bostäder skall förses medlämpliga förvaringsutrymmen, bl. a. för rotfrukter. Detta är ett viktigtbostadskomplement, som det också finns anvisningar om i Svensk byggnorm. har bedömt att det inte är rimligt att ställa absoluta krav påatt sådana utrymmen skall finnas fill varje lägenhet, och därför yrkar jagavslag på reservation 6. Reservationerna 7,9,11 öch 12 yrkar jag avslag på medhänvisning till vad jag sagt inledningsvis om kommunernas ansvar och skyldighetatt samråda med berörda kommuninvånare. bör givetvis även i fortsättningen följautvecklingen och vidta lämpliga åtgärder, om inte förbättringar avseendehandikapptillgänglighet kommer till i tillräcklig omfattning. Bostadsutskottethar skyldighet att göra en bedömning av detta vid behandlingen av snart sagtalla bostadspolitiska medel. Det är vår andel av fördelningspolifiken. Jag vill så kommentera reservation 10, där och vill att kvalitetskraven skall sänkas, så attungdomar får tillgång till billiga bostäder som inte fyller t. ex.tillgänglighetskraven. anser inte att kommunerna skall gesstörre befogenheter i detta avseende än vad som medges i PBL. Ombyggnad skallju leda till att områden och byggnader fungerar bra även på längre sikt.Stockholms innerstad skulle En ny plan- och bygglag, m. m. Ennyplan-och bygglag, m. m. . t. ex. pålång sikt knappast bli bra att bo i om inte några smålägenheter tillätsförsvinna och ingå i större lägenheter. Även här måste kommunerna gesförtroendet att svara för vissa avvägningar. Med detta yrkar jag avslag påreservation 10. Till slut vill jag tillstyrka bostadsutskottets hemställani betänkande 1 om en ny plan- och bygglag. 63STEN ,(m):. Som min moderate kollega ,redanpåpekat i sitt anförande, som inledde denna debatt, har näringsutskottet i sittyttrande över PBL-förslaget gjort några anmärkningsvärda uttalanden. Jag villfästa kammarens uppmärksamhet på ett par av dessa, som återfinns i yttrandet nr3 Utskottsmajoriteten skriver bl. a. följande: "Vadsärskilt gäller handeln med livsmedel anser näringsutskottet rimligt attkommuner skall kunna begränsa eller helt förbjuda etableringar som antas kunnafå från plansynpunkt starkt negativa effekter på butiksstrukturen. Såsomanförs i propositionen bör åtgärderna grundas på en utredning omserviceförhållandena i berörda områden, t. ex. i en varuförsörjningsplan." "anser det för sin del naturligt attkommun när detaljplan upprättas eller ändras skall kunna meddela bestämmelser som reglerar försäljning av livsmedel även i bensinstationer m. m. Som bostadsministern har anfört kan det här bli fråga om att begränsa försäljningen ." Jag undrar om man kan uttrycka ambidonen attöka den politiska maktutövningen mera tydligt än så? Här har vi ett bland mångaexempel på vad statsministern gav uttryck för i sitt tal på den24 september , då han talade under rubriken . Socialdemokratins besked är att politiker skall få mer attsäga till om, och följaktligen får den enskildes inflytaride och ansvarstagandemaka på sig i motsvarande mån. PBL-propositionens förslag innebär sålunda att kommunernafår möjlighet att förbjuda eller begränsa näringsverksamhet. Kommunerna fårmöjlighet att bestämma vad som är en "ändamålsenlighandelsstruktur". Så här uttrycker bostadsministern regeringens ambitioneri propositionen: "Inom kategorin detaljhandel kan livsmedelshandeln ivissa lägen behöva begränsas eller helt förbjudas med hänsyn till kravet på enlämplig samhällsutveckling. Som-exempel kan nämnas stormarknader eller bensinstationer." Lagförslaget innebär att detaljreglerna blir alltmerdetaljreglerade. Reglering av varusortiment och i praktikenetableringskontroll är två sådana exempel. Vad som däremot saknas ipropositionen, trots civilministerns hurtfriska uttalanden om motsatsen, är enverklig ambition att förenkla, att åstadkomma avregleringar och att förkortatiden för,planarbetet. Det är verkligen illavarslande, herr talman! Fr. o. m. .1987 kan kommunerna bestämmavarusortiment i vissa butiker och förbjuda vissa typer av affärer i tätorterna.Kommunerna får själva fatta beslut i dessa frågor, och de enskildaintressenterna utlämnas då helt åtkommunalpolitiskt godtycke. Kommunerna kan t. ex. bestämma vilket varusortimenten bensinstation får ha. Som framgår av partimotionerna från såväl moderatasamlingspartiet som tar båda partierna avstånd från propositionensintentioner. I den marknadsekonomi som vi eftersträvar att värna om och attutveckla ingår etableringsfrihet, konkurrens och näringsfrihet. En vitalmarknadsekonomi skall präglas av mångfald. Genom pris och kvalitet konkurreraren stor mängd varor och tjänster med varandra. På investeringssidan tävlarmånga olika projekt och placeringsmöjligheter. Denna konkurrens ger upphov filldynamik, förnyelse och anpassriing av näringslivet efter omvärldens behov ochförhållanden: Statens uppgift är att inom vida ramar uppställa fastaspelregler, enligt vilka företagen och individerna måste agera. Stat och kommunhar också ett ansvar att skapa goda förutsättningar för näringslivetsverksamhet. PBL-förslaget står enligt min bestämda mening inte i samklang meddylika strävanden. Politiken måste i stället ändras så att marknadens funktionfillerkänns den centrala rollen. När det gäller omfattning och lokalisering av handel ärdet konsumenterna som skall avgöra vad som är en "lämpligsamhällsutveckling". Detaljplaner skall inte få användas till att styrautvecklingen av handeln på det sätt som anges i propositionen och somnäringsutskottets'majoritet med sitt blinda förtroende för regeringen harställt sig bakom. Som framgår av den avvikande mening som ochfolkpartiets ledamöter i näringsutskottet gemensamt har fogat till näringsutskottetsyttrande är det vår uppfattning att tillkomsten av riya konkurrenskraftigabutiksformer har stor betydelse för att öka produktiviteten inom handeln. Dettahar också framhållit i flera uttalanden om olikakommunala beslut på området i fråga. Det står klart att försöken att bromsa detaljhandelnsutveckling genom regleringar inte gynnar vare sig branschens ellerkonsumenternas intressen. Ett belysande exempel härpå utgör kommunernas försökatt på grundval av nuvarande byggnadslagstiftning begränsa försäljningen avlivsmedel i bensinstationer. Från sahimä utgångspunkter tar vi också avstånd från densocialdemokratiska motionen om att dét skall vara en obligatorisk uppgift förkommunerna att upprätta varuförsörjningsplaner inom ramen för en totalserviceplanering - motionen har behandlats i anslutning tillpropositionsförslaget. Här måste frivilliglinjen gälla, och alla krav påobligatoriska planer avvisas med största skärpa. Det är trist att konstateraatt utskottsmajoriteten inte är beredd att göra samma avståndstagande somnäringsutskottets moderata och folkpartistiska'representanter har gjort i dengemensamma deklarationen. Genom ett nätverk av lagar och regleringarinom markanvändnings- och bostadssektorn har kommunerna getts sådanbefogenheter att planering, byggande och boende endast tillåts ske påkommunernas villkor: De enskilda människornas och företagarnas önskemål ochiritressen måste enligt socialdemokratiskt synsätt underordnas kommunernas. Detär kommunen som bestämmer om, när, var och hur det får byggas. Socialdemokratiskpolitik syftar till att stärka den kommunala planhushåll- Ennyplan-och bygglag, m. m. En ny plan- och bygglag, m. m. ningeninom markanvändnings- och bostadssektorn. Till de befintliga institutenkommunalt planmonopol, förköp, expropriation, markvillkor,bostadsanvisningslag, ROT-programmets ram, utvidgad förköpslag. m. m. kommer nuatt läggas beslutet om den nya , vars konsekvenser redanbelysts i denna debatt genom de föregående inläggen från de moderataledamöterna av bostadsutskottet, vilkas bedömning jag helt instämmer i. Enligt moderata samlingspartiets uppfattnirig måste dettaregleringssystem brytas. De enskilda människornas önskemål och ansvarstagandemåste i ökad utsträckning påverka planering, byggande och boende samt handelnsutveckling. Jag ber därför att få yrka bifall till de moderatareservationer som fogats till de betänkanden som kammaren nu behandlar. 64SIW (): är det oftast så att kommunen ellernågon annan exploatör måste samla de berörda fastigheterna på en hand genom köpeller expropriation för att få till stånd ny bebyggelse eller förtätning ochandra större förändringar i redan bebyggda områden. I propositionen läggs framett förslag till lagom exploateringssamverkan, som i första hand skall ses somett medel att genomföra kommunala planintentioner. Förslaget gör det möjligtför flera fastighetsägare inom ett område att i samverkan vidta åtgärder föratt ställa i ordning mark för ny bebyggelse eller för förtätning eller andraförbättringar i redan bebyggda områden. Förslaget innebär också att den ökningav markvärdet som en ny eller ändrad detaljplan kan medföra kan fördelas mellanfastigheterna i förhållande till deras ursprungliga ägoinnehav inom området. De förändringar i den befintliga fastighetsindelningen somär nödvändiga för samverkansföretaget skall genomföras som fastighetsregleringoch handläggas tillsammans med övriga frågor om exploateringssamverkan. Vi i tycker att det finns goda skäl föruppfattningen att en lag om exploateringssamverkan skall komma till stånd. anser emellertid att avvägnirigen mellankommunernas och de enskilda människornas intressen inte är tillfredsställande iregeringsförslaget. I det förslag som lades fram i 1982 gjordes enrimligare avvägning mellan dessa intressen. I det förslaget hade de kommunalamöjligheterna att få till stånd exploateringssamverkan fått en mycketlämpligare utformning. Det föreskrevs i förslaget bl. a. att exploateringssamverkanfår beslutas, om det med hänsyn till bebyggelseutvecklingen är angeläget att iett sammanhang ställa i ordning mark för bebyggelse. Detta förslag ger enligtfolkpartiets uppfattning uttryck för en acceptabel avvägning mellan berördaallmänna och enskilda intressen. anser också attexploateringssamverkan skall få beslutas endast om kommunfullmäktige hartillstyrkt detta. I tillstyrkandet skall kommunfullmäktige också angesamverkansområdets huvudsakliga avgränsning. vill ha en annanskrivning i 3 § i lagen om exploateringssamverkan, och jag yrkar därför avslagpå utskottets hemställan och bifall till reservationen. 65IVAR (): Jag vill i första hand lägga några allmännaoch övergripande synpunkter på den nya utifrån kommunalaerfarenheter av den kommunala planerings- ochbyggverksamheten men kanske också utifrån den enskildes och byggherrenserfarenheter, eftersom jag också från den sidan fått kontakt med problemen.Därmed tycker jag att jag har haft möjlighet att skaffa mig en viss helhetssynpå dessa problem. Det är ganska naturiigt att det finns många och skiftandesynpunkter på hur vi bäst främjar en positiv utformning och utveckling avdagens och morgondagens byggande i . Den nya ärsjälvfallet en balansgång mellan en lång rad berättigade intressen. Ingen kanmed säkerhet hävda att vi har träffat alldeles rätt. Det är dock viktigt att debatten präglas av en helhetssynoch att vi alla inte enbart ser allt i svart eller vitt utan också ser denyanser som finns. och folkpartisterna har försökt att i alla lägenframställa sig som företrädare för de enskilda intressena. I den debatten tycksde ha glömt bort att den besvärligaste begränsningen av enskilda intressen iallmänhet är orsakad av andra enskilda intressen. Avvägningen mellan olikaenskilda intressen är ofta en huvuduppgift i den kommunala planläggningen.Visst finns det kommuner som lyckats mindre bra med den uppgiften, men ettmissbruk av denna kommunens rätt och skyldighet kommer i en fungerandedemokrati att straffas i allmänna val. Med detta vill jag slå fast att en optimal frihet för denenskilde kräver en väl fungerande plandemokrati, som kan sammanvägagemensamma och varierande enskilda intressen. En vikfig fråga blir då om den nya plan- och bygglagenökar möjligheterna för ett effektivt demokratiskt samspel mellan enskildaintressen och den kommunala planläggningsverksamheten. Jag anser att vi kansvara ja på den frågan. Jag har, sorii jag sagt, åtskilliga årserfarenhet från särskilt , dåvi hade en mycket omfattande och långsiktig planering i kommunerna.Erfarenheten från den tidens planeringsraseri är att det är olyckligt att idetaljplanläggning låsa fast utvecklingen för mycket lång dd framöver. Vårförmåga att se in är begränsad. Det är därför angeläget att vi fåren mer tidsaktuell planläggning, om den enskilde skall uppleva planläggningensom förankrad i verkligheten och meningsfull. Kravet på kommunen att endast arbeta med aktuella objektbör leda till färre misstag och låsningar, vilka är olyckliga såväl för denenskilde som för gemensamma intressen. Detta är en av de väsentliga fördelarnamed PBL, Det är sannolikt att det därmed kommer att bli färre planer som aldrigblir genomförda. Skattebetalarna har, om vi ser dllbaka, säkert bekostat många onödigaplaner. Det finns goda förutsättningar för att sådana planer blir färre ifortsättningen. Det har gång på gång i dagens debatt framhållits frånmoderaterna och att genomförandetiden skulle innebära enbegränsning av äganderätten i jämförelse med vad som gäller . Jagvill tillföra en synpunkt på detta som jag inte hört tidigare i dagens debatt.Sedan Ennyplan-och bygglag, m. m. Ennyplan-och bygglag, m. m. glesbebyggelserättenavskaffades finns det ingen ursprunglig byggrätt förknippadmed ägande av mark. Byggrätten tillskapas i plan eller genom bygglov. Detta äralltså ett inslag i äganderätten som knutits dllmyndighetsbeslut. Omfattningen ay byggrätten kommeri fortsättningen liksomtidigare att vara beroende av beslut som den enskilde inte råder över.Skillnaden blir att besluten i fortsättningen kommer att ligga närmare denenskilde - i kommunen - och på ett mer direkt sätt kan påverkas inom ramen förde demokradska spelreglerna. Detta bör vara en förstärkning av äganderätten.Att byggrätten bhr tidsbegränsad saknar helt betydelse i aktuella byggprojekt.I ett fåtal fall kan det vara en nackdel, men vid planfastställelsen ges ettklart besked om hur lång genomförandetiden är. förelåg alltid en riskatt ett nybyggnadsförbud skulle förhindra ett genomförande utan någon egentligförvarning. Hur man än försöker att summera gammalt och nytt måsteslutsatsen bli att ger den vanlige byggaren en förstärktäganderätt. Det är denna helhetssyn som borde prägla dagens debatt.