prot · GA0948 · 1986-12-31 00:00:00 — SPP:s kapital har dessutom ökat väsentligt under senare år.Enbart har kapitalet ökat från 72 miljarder till ca 90miljarder. Det hade knappast varit ett problem för SPP orn ökningen blivit 6miljarder lägre, vilket motsvarar den summa som engångsskatten utgör. SPP kanknappast hävda att man kalkylerat ens med en real ökning i denstorleksordningen. SPP-systemet är så uppbyggt att om avkastningen blir"för hög", dvs..om den mer än väl täcker värdesäkringen, sä kommerinte detta pensionstagarna till godo. Det kan möjligen skapas utrymme förförhandlingar om vissa förbättringar för andra, framför allt då för ytterligaresänkta för arbetsgivarna. I den inflammerade debatten har det hävdats attengångsskatten skulle vara ett dråpslag mot det långsiktiga sparande sompensions- och livförsäkringssparandet utgör. Sä är tydligen inte heller falletom man får döma av försäkringsbolagens redovisningar. Under den utfrågning somskatteutskottet hade med olika intressegrupper och myndigheter framhöllförsäkringsbolagens representanter att nyteckningen tycks bli ännu högre 1986än 1985 -detta trots, eller kanske tack vare, allt skriveri om skatten och dessverkningar. Det visar sig, sedan det blivit klart att skatten skallgenomföras, att de ondskefulla profetiorna inte besannas. Väfdesäkringen av dekollektiva pensionerna kommer att fortsätta i minst samma grad som tidigare.Skulle de inte göra detta är orsaken en helt annan än engångsskatten. En avorsakerna till uppgången i avkastningen av bl. let är attlönerna hållits tillbaka, allt motiverat med en förenklad inflationsteori ochmed förklaringen att vi måste "stärka den internationella konkurrenskraften".Detta har utnyttjats av både borgerliga och socialdemokratiska regeringar föratt släppa loss kapital i företagen och skapa återhållsamhet i lönerörelserna.Resultatet har blivit en skådad ökning av värdet ochomsättningen bl.a. på Stockholmsbörsen. Det är framför allt denna marknad som tas i anspråk förvärdesäkringen av såväl de kollektiva som de individuella pensionerna. När detgäller de sistnämnda har sannolikt de som tecknar sådana tagit med det här iberäkningen. Men när det gäller de kollektiva pensionerna måste kritikframföras. Det är oacceptabelt att en så stor del av "värdesäkringen"bygger på en förväntad förmögenhetsutveckling och avkastning pä börsen. Slopandetav placeringsplikten kommer att öka inslaget av sådana placeringar. Det är motden bakgrunden intressant att se hur de aggressiva argumenten angåendevärdesäkringen av pensionerna då det gäller förslagen om realränteskatt ochengångsskatt till stor del anförs som försvar för en placeringsverksamhet somingen kan garantera utfallet av på . Vår bedömning av den kapitalistiska ekonominsfunktionssätt och dess möjligheter att leva i ett stadium av ständigexpansions- och förmögenhetstillväxt ger till resultat att pensionernasframtida värde egentligen är utsatt för ett ständigt hot. Detta ändrar inte på något sätt vår uppfattning att det ärriktigt att vid en förmögenhetstillväxt av det helt unika slag som äger rum,dra in en del av avkastningen till samhället för att underlätta reformarbetetpå pensionsområdet. Här är det främst de sämst ställda pensionärerna som måstefå förbättringar. De propåer från regeringen om bl. a. ett slopande av det s.k. friåret för pensionärer som vistas på sjukhus måste bestämt avvisas. Det varinte häri som förbättringarna för de sämst ställda pensionärerna skulle bestå. Förslaget från bl. a. KF och bankerna har kritiserats förbristande neutralitet. Förslaget från regeringen omfattar inte s. k. pensionsavsättningar.Systemet med pensionsavsättningar - eller kontoavsättningar - inom företagenutnyttjas av ett stort antal företag, främst stora och medelstora sådana. Dettasystem innebär att de medel som avsätts för pensioner används inom företagen.De slipper härigenom att skaffa kapital på annat sätt. Dessa företagspensionsavsättningar träffas inte av engångsskatten, vilket däremot blir falletnär det gäller pensionsstiftelser - något som andra företag valt som metod föratt lösa pensionsfrågan. Det är inte acceptabelt att företag som , ,, Ahlsells, ASEA, , , , ICA, Metro m. fl. intebehandlas på samma sätt. Stora utländska transnationellaföretag som , , m.fl. inom oljebranschen, ochandra inom läkemedelsbranschen, är ytterligare exempel på företag somsärbehandlas. Tidningsföretag och byggnadsföretag har också i stor utsträckningvalt systemet med kontoavsättningar, och de kommer därigenom undanengångsskatten. Vänsterparfiet kommunisterna har lagt fram förslag om attäven dessa företag skall träffas avförmögenhetsskatten och att ocksåkontoavsättningarna skall vara med i.skatteunderlaget. Det skulle innebära attytterligare En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. närmare 3miljarder kronor skulle' komma in till samhället. De skäl som finansministern ipropositionen anför mot förslaget anser vi inte vara giltiga. Systemet medtryggande genom kontoavsättning är utformat så att det skall vara likvärdigtmed tryggande genom försäkring. Skatteförmånerna är därför desamma ochvinsterna vid höga realräntor i stort sett också desamma. Detta innebär att omsystemet med pensionsförsäkring ger en vinst för företaget, när realräntanstiger, kommer systemet med kontoavsättning att uppvisa samma vinst i form aven kostnadsminskning för de företag som tillämpar detta system. Skälen synesvara helt andra, t. ex. regeringens olika åtgärder för att i stället gynnafrämst exportkapitalet. I reservation 3 har vi från vpk förslag om att systemetmed pensionsavsättningar skall omfattas av förmögenhetsskatten på det sätt somrealränteskattekommittén föreslog. Efter det att realränteskattekommittén lade fram sittförslag har regeringen beklagligtvis backat från tanken på att införa enrealränteskatt. Orsaken tycks vara den massiva och i långa stycken mycketaggressiva och osakliga propagandan mot realränteskatteförslaget. Trotsförslaget om en engångsskatt för försäkringsbolagen framstår en realränteskattsom bäde rimlig och nödvändig. Från vpk:s sida anser vi därför att ett förslag omrealränteskatt bör läggas fram . En sådan skatt kan efter visskompletterande utredning baseras på ett i förhållande till den framlagdarealränteskatteutredningen breddat skatteunderlag. Den bör också ange en lägstanivå där beskattning kan ske, så att ett långsiktigt sparande blir möjligtutifrån fast reglerade förhållanden. Från regeringens sida har hävdats att man inte vill läggafram ett förslag om realränteskatt därför att inkomsterna blir osäkra i sammamån som skatteunderlaget/realräntenivån varierar. Vi menar att även ominkomsterna varierar kan genom dessa inkomster statens upplåningsbehov minskasundan för undan, och de räntevinster som då erhålls kan användas för attfinansiera viktiga reformer. Så skulle t. ex. matpriserna kunnasänkas genom att momssatsen- på livsmedel sänktes i samma mån som uteblivnaränteutgifter ger finansiellt utrymme. Som det nu är kan man bara vara säker påen enda sak: Så länge realränteskatten inte införs blir det inga sådana inkomsteralls. Detta är helt otillfredsställande mot bakgrund av de hårdabudgetmanglingar som alla samhällsområden utsätts för i arbetet medbudgetpropositionen. En realränteskatt är fördelningspolitiskt starktmotiverad, och regeringen bör lägga fram förslag om införande av en sådanskatt. Det är meningslöst aft försöka tillfredsställa kapitalstarkaintressenter och de borgerliga partierna genom att backa från berättigadeförslag. Högerkrafterna kommer aldrig att låta sig nöjas, så längefördelningspolitiska förslag berör förmögenheter. En rättvis fördelningspolitikgår aldrig att genomföra i samråd med starka kapitalintressen. Enrealränteskatt skulle innebära en nödvändig likviditetsindragning förfördelningspolitiska åtgärder. I samband med att regeringen lade propositionen omengångsskatten förebådade mari också slopandet av placeringsplikten. Den har nuupphört att gälla fr. o. m. . bolagen"tvingas" placera mycket stora belopp i statsobligationer fill enränta som ligger under marknadsräntan. När nu denna placeringsplikt släpps kanbolageri efter eget gottfinnande placera på börsen med förnärvarande väsentligt högre ränta. Detta kommer att medföra att det sorri"går förlorat" genom engångsskatten kommer tillbaka i mångfald genomplaceringsfriheten. För SPP:s dél skulle detta enligt årsredovisningen hainneburit 500 milj. kr. Det står helt klart att det skulle hablivit avsevärt mer. Den av SPP gjorda beräkningen utgår nämligen frånskillnaden mellan den prioriterade räntan och marknadsräntan. knappast att nöja sig med detta. De uttalanden som hargjorts visar att det i hög grad blir börsen som utses som tummelplats medväsentligt högre förväntningar på avkastningen än marknadsräntan. Slopandet av placeringsplikten innebär att det blir dyrareför staten att låna upp erforderliga medel som det gynnarkapitalintressena. Vi föreslår att uttalar att placeringspliktenskall återinföras. gav i sitt inledningsanförande vpkupphovsrätten till engångsskatten. Det måste vara ett misstag. Vi var med omatt se till att få fram en realränteskatteutredning. Den här engångsskatten varvi inte upphovsmän till. kommunisterna stöder förslagetom engångsskatt men vill ha det breddat. Vi vill permanenta en realränteskattoch återinföra placeringsplikten för livförsäkringsbolagen. Jag yrkar bifalltill reservationerna 2, 3, 4 och 5 och i övrigt till utskottets hemställan. En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m.m. AnL 6KJELL () replik: sade att det inte varvänsterpartiet kommunisterna som var upphovsman till denhär skatten. Jag ber omursäkt för mitt misstag. Att han gillar den tycks dock vara helt klart - hanvill ju att den skall dubbleras, angrep och påstod att hanhade sagt att det inte var möjligt att införa några förmögenhetsskatter. Det ärju rent nonsens. Något sådant uttalande har aldrig gjort. Sedan kom,in på sitt älsklingsämne, attstora förmögenheter uppkommer genom andras arbete. Men vad har det medrealränteskatten att göra? Är inte tjänstepensionerna löntagarnas egendom? ' uppkommit genom någon annans arbete? Vidare sade att en väsentlig del avvärdeökningen inte går till löntagarna utan går fillbaka till arbetsgivarna. OmTommy inte har sovit under de hearings som vi har haft i utskottetmåste han ha fått klart för sig att värdeökningen i allt väsentligt har gåtttill löntagarna. Slutligen åberopar den värnskatt somföreslogs under som ett motiv för den här engångsskatten.Det föreslogs en värnskatt under . Den genomfördes inte. SomTommy mycket riktigt sade föreslogs också en värnskatt under andravärldskriget, Den genomfördes inte heller. En lycklig och vettig konsekvens avdetta hade varit att man väntat med att föreslå denna skatt till tredjevärldskriget och sedan inte genomfört den. En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,in. AnL 7 KNUTWACHTMEISTER (m) replik: Låt mig först ge etterkännande. Trots de starka angreppen på borgerligheten var han något mernyanserad än hans partiledare var i remissdebatten, kallade då defyra miljoner människor som drabbas av den här skatten för kapitalägare ochskatteplanerare. Det gjorde inte , och det hedrar honom. En delav vad sade i sitt anförande vill jag dock bemöta, sade att vi alltid slår vakt om egendom -den får inte röras. Vi accepterar att egendom beskattas. Vi har enförmögenhetsskatt, vilket mycket väl vet, även om vi anser attden borde avskaffas pä arbetande kapital. Men vi går emot konfiskation, och detär någonting helt annat. Något egendomsskydd finns däremot inte i TommyFranzéns andliga hemland. Sedan säger att värdesäkringen kommer attfortsätta. Hur vet det? Det är ostridigt att utsikterna tillvärdesäkring kommer att minska genom den här skatten, med LO, som godkänner denna skatt. Gå ut och fråga alla dem somhar löntagarförsäkringar vad de tycker om den! Tycker en LO-arbetare om att ioch med att han går i pension stöder LO honom inte längre? Då får han klara sigsjälv. Då accepterar man att den pension han har tjänat in naggas i kanten. AnL 8TOMMY (vpk) replik: Det är faktiskt sä, , attBengt i en artikel i klart och tydligt talade om föross andra att han anser att engångsskatten är en retroaktiv skatt. Den engångsskatt på förmögenheter som föreslogs underandra världskriget genomfördes inte. Men, , läs på historienbättre!,Det infördes en värnskatt både under första och under andravärldskriget. Den både föreslogs och genomfördes. Och det rådde stor enighet iriksdagen om förslagen. Som jag betonade i mitt inledningsanförande innebarvärnskatten under också en viss skatt pä förmögenhet. Jag har aldrig sagt, , att avkastningen ihuvudsak går tillbaka till arbetsgivarna i form av . Vad jag har sagt äratt om avkastningen blir för hög, så att den blir större än vad som krävs föratt klara värdesäkringen, kommer sannolikt en del härav att gå tillbaka tillarbetsgivarna i form av högre premierabatter eller lägre premiesättningar,vilket man nu väljer. Ungefär så har förhållandet varit , Anledningen till att jag är så säker på att värdesäkringenskall fortsätta är den ekonomiska utveckling som råder. Se tillbaka på1970-talet! Med den premiesättning man då hade kunde man klara värdesäkringenutom i några fall, t, ex, när det gällde fribrevsinnehavare, 1 stort settklarade man alltså värdesäkringen trots en genomgående negativrealränta. Då finns det väl all anledning att i den situation som vi har i dagkonstatera att engåiigsskatten inte kommer att hota värdesäkringen. Om dendrabbas blir det av helt andra orsaker. AnL 9KJELL () replik: Min replik angående första och andraväridskriget föranleddes av att sade att dessa skatter aldriginfördes: Jag tycker fortfarande att det hade varit det enda riktiga också närdet gäller pensionsskatten. Att man klarade värdesäkringen praktiskt taget varteridaår då realräntan var negativ berodde naturligtvis på att manäven måste ha haft en positiv realränta. I alla fall hade man självfallet intekunnat klara värdesäkringen. När det gäller uttalande omretroaktiviteten är han i gott sällskap. Om skärper sig och läserdet . sagt, skall han finna en ganska god överensstämmelse medvad lagrådet skriver i sitt yttrande. Jag skall, herr talman, be att få citeraur lagrådets yttrande: "Det bör tilläggas att en tanke bakom den av fri- ochrättighetsutredningen föreslagna principen är, att de skattskyldiga bör hanågon tid på sig för omdispositioner om förmögenhetsbeskattningen ändras. Idetta fall är det fråga om ett långsiktigt, bundet sparande, och de enskildahar knappast några reella möjligheter att undgå skatten genom att vidta sådanaåtgärder. Det är därför begripligt om förslaget uppfattas som retroaktivtverkande." En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. AnL 10 () replik: När sig så säkert om att värdesäkringen kommer att fortsätta har hanuppenbarligen infe lyssnat till eller velat acceptera de argument som harframförts skriftligen och vid hearings med representanter förförsäkringsbranschen och SPP. Gå tillbaka och ta del av vad som sagts idokumentationen frän , PTK och TCO när det gäller deminskade möjligheterna till värdesäkring, om denna skatt genomförs. Jag troratt då i fortsättningen kommer att uttala sig mindre tvärsäkert idenna fråga. AnL 11TOMMY (vpk) replik: Till vill jag säga att närjag hänvisade till vad sagt om retroaktivitet knöt jag intealls an till lagrådets yttrande. Jag bara sade att och andrahar påstått att skatten är retroaktiv. Det innebär, som jag sade i mittanförande, att man inte skulle kunna höja förmögenhetsskatten, vilket skeddeexempelvis 1983/84, eftersom en sådan höjning också får retroaktiv verkan ochretroaktiv ändring av skattelag inte är tillåten enligt grundlagen. En höjningav förmögenhetsskatten får nämligen verkan på förmögenheter som redan tidigarepå olika sätt har skapats. Vad beträffar resonemanget om värdesäkringen och 70-taletsnegativa realavkastning sade att det negativa utfallet på70-talet hade föregåtts av en tidigare positiv realavkastning. Det är klart attså varit fallet. Vi kan gå och se påutvecklingen . Vi finner då att det på60-talet var en positiv realavkastning. Men derina står ju inte tillnärmelsevisi proportion till den positiva realavkastning som förekommit under80-talet och som med säkerhet kommer att fortsätta framöver. Det är då dessa årpå 60-talet En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. sommöjligen skulle kunna yara orsaken till att man kunde klara dennegativa realräntan, som man sänkte pensionspremierna : Det är, , inte speciellt svårt, om manhar förmågan att läsa och räkna själv, att komma fram till att de farhågor somframförs från branschorganisafionerna om deras egna sjuka magar måstekompletteras med att det också finns en hel del grädde ovanpå moset. Talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. AnL 12 JANBERGQVIST (s): Tänk om det på åhörarläktaresitter någon som förut inte kände till så mycket om den här engångsskatten. Jagundrar vad han tänkte när han hörde de borgerliga talarna beskriva skatten,tala om ett tredje världskrig, konfiskation osv. Kan han föreställa sig att detni talar om är en skatt som faktiskt gäller mindre pengar än sex månaderskapitaltillväxt i livförsäkringsbranschen? Kan han ens i sin vildaste fantasitänka sig att de privata pensionsförsäkringarna även den kommandetvåårsperioden faktiskt kommer att växa med mer än bankräntan, trots denna"ohyggliga" skatt? Ni vill göra gällande att SPP får svårt att betala entillfällig skatt på 7 miljarder. 7 miljarder är onekligen mycket pengar,speciellt som SPP inte alls har de 3 miljoner försäkringstagare som KnutWachtmeister tycks tro, utan bara en tredjedel av det antalet. Men varför vill ni i diskussionen inte ta in att värdet pådet kapital som SPP förvaltar ökar bara med mellan 15 och 20miljarder och kan öka med lika mycket ? Och varför går ni med så raskasteg förbi att SPP och alla andra försäkringsbolag nu får en långsiktig höjningav sin lönsamhet i och med att vi avskaffar skyldigheten för dem att placerapengar i obligationer med låg ränta? Och - framför allt - varför diskuterar ni inte den allraviktigaste saken, nämligen att inflationen inte längre får härja som den gjordeunder de sex borgerliga åren. Då hade vi en mer än 10-procentig inflation, somgröpte ur och åt upp värdet av sparpengarna. Vid våra kontakter med försäkringsbolagen fick vi gång pågång höra: Aldrig mer vill vi ha tillbaka sådana år som 1977, 1978 och 1981. Det är kampen mot inflationen som ytterst avgör om det gårbra eller dåligt för spararna. Ingenting beskattar sparandet så hårt sominflationen. Ingenting fördelar om inkomster så orättvist som inflationen. Nuhar vi förutsättningar fören låg inflation i . Det är ett allmäntintresse att vi försöker begränsa den inflationsdrivande tillväxten avstatsskulden. Det verkliga hotet mot sparandet vore om penningvärdeförsämringénåter nådde upp till de nivåer sorn den befann sig på och ibörjan av 80-talet. En engångsskatt i förening med en effektiv kamp motinflationen ger försäkringssparandet betydligt bättre nettoavkastning än vad vivarit vana vid , 70-talet och . Vad vi talar om är en skatt på i runda tal 15 miljarder.Skatten skall sesmot bakgrunden av att livförsäkringsbolagens kapital desenaste tre åren vuxit med . Lägg därtill att avkastningenför livförsäkringsbo- lagen avallt att döma kommer att bli högre under andra än undernågon . Och märk väl: då talar jag ömavkastningen efter det att engångsskatten har betalats! Så låt oss skingradimridåerna, låt oss tala i klartext om vad engångsskatten betyder förförsäkringsspararna! Då vet yi att engångsskatten har samma verkan som enräntesänkning inom försäkririgsbranschen. Hur utfallet av den räntesänkningenblir beror på vilket försäkringssystem som vi talar om. Talar vi omavtalsförsäkringarna, gäller att en hög avkastning utöver vad som behövs förvärdesäkring inte tillfaller pensionärerna. I stället går den tillarbetsgivarna i form av olika premiereduktioner. Att man naggar överräntorna ikanten innebär alltså inte att man också naggar avtalspensionerna i kanten,vilket försökte göra gällande här tidigare. Talar vi sedan om de individuella försäkringssystemen, sågäller där, till skillnad från avtalspensionerna, att en hög avkastning kanleda fill högre utbetalade belopp. Här innebär engångsskatten att värdeökningenblir riågot mindre än den annars skulle ha varit. Men inte heller här är värdesäkririgenhotad. Den som har sparade pengar i en pensionsförsäkringfår inte se sitt sparkapital krympa och bli mindre eller 1988, som denpågående kampanjen felaktigt försöker ge intryck av. Tvärtom kommersparkapitalet att fortsätta att öka. Först och främst kommer det att växa medde som finns garanterade i avtalet med försäkringsbolaget, men därutöverkommer det att växa med mer än vad avtalet säger. Vad engångsskatten gör är attden naggar rekordräntörna något litet i kanten. Men kvar står att sparkapitaleti pensionsförsäkringarna kommer att växa med mer än bankräntan , och detta alltså efter det att engångsskatten hardragits av från återbäringsräntan. I vad presenterade som en välskrivenreservation ger de borgerliga ett räkneexempel. Jag kan gärna hålla med om attskrivkonsten är det inget fel på; däremot kan man diskutera vissa fakta. I den reservationen säger rii att en person som har sparatsedan 1957 kan förlora . och att den som har sparat kanförlora . Jag bortser nu från ätt ni inte tar hänsyn till attplaceringsplikten avskaffades och att ni inte på något sätt diskuterar dengrundläggande betydelsen av en lägre inflation. Ändå kan mot det här räkneexempletriktas den allvarliga invändningen att vad ni inte säger är att avkastningen iförsäkringsbolaget enbart i runda tal blir . förden första pensionsförsäkringen och . för den andrapensionsförsäkringen. Även om man skulle dra av hela skatten , ökaralltså värdet av deras försäkringar med utomordentligt stora belopp. Effekten av engångsskatten är självklart större ju störrekapital man har. Men ett faktum är också att ju man har sparat ochju större kapital män har, desto mer får man i avkastning och desto mer tjänarman efter skatt. Detta är inget konstigt, och det är inget orättvist. Engångsskatten är verkligen ingen rövarskatt. Den är ingenstöld, inget rån, ingen konfiskation. Den är sannerligen inte uttryck förrättsstatens kapitulation, som bl. a. har talat om. Istället handlar det om en skatt som med några procentenheter begränsar denrekordavkastning En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. En tUlfäUig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m.m. som kommeratt falla ut . För att ta ett konkret exempel: I stället för attpensionsförsäkringarnas återbäringsränta 1987 och 1988 kan bli kan denbli efter skatt. Jag upprepar: Även i fortsättningen bliralltså försäkringsspararnas återbäringsräntor klart högre än de räntor sombankspararna kan räkna med. Låt oss se på den placeringsplikt som ålades livbolagen ibörjan av , när de borgerliga stod i den politiska ledningen. Genomplaceringsplikten sänktes den genomsnittliga räntan i försäkringsbranschen.Även då protesterade försäkringsbolagen. Även då varnade SPP:s chef för attvärdesäkringen var hotad. Till följd av engångsskatten avskaffades placeringspliktenfrån . Vi har facit i handen och kan konstatera attfarhågorna för värdesäkringen var helt ogrundade - då liksom . Men visst har placeringsplikten minskat livbolagensavkastning med åtskilliga miljarder , Genom attplaceringsplikten nu avskaffats får livbolagen en långsiktig höjning av sinlönsamhet. gör för övrigt den bedömningen att bara genom denhär förändringen kan bolagen under gynnsamma omständigheter under ett decenniumtjäna tillbaka vad de nu får betala i engångsskatt. Den långsiktiga effekten avplaceringsplikten är alltså större än engångsskatten.