prot · GA0957 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:57 1 § Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 2 8 Svar på interpellationerna 1986/87:110, 130, 134 och140 om våldet i skolan och lärarnas arbetssituation AnL 1 Statsrådet : har frågatutbildningsministern om han har observerat den höga sjukskrivningsfrekvensenbland lärarna och om han i så fall avser vidta åtgärder för aft förbättra derasarbetsmiljö. har frågat mig när def kanförväntas att arbetsmiljölagen kommer att tillämpas för elever från och medårskurs 7 i samt om jag är beredd att ta initiafiv fill attskyddsarbete i arbetsmiljölagens anda kommer att omfatta elever även iårskurserna 1-6 i . har frågat utbildningsministern vilkaomedelbara åtgärder som är att förvänta med anledning av mobbningsproblemen iskolan samt vilka planer regeringen har för att analysera och åtgärda degrundläggande brister i skolans arbetsmiljö som utgör grogrund för mobbning, har frågat mig på vilket sätt jag villformulera ansvarsfrågan inom en skola där mobbning upptäcks samt vilkaåtgärder jag tänker vidta för att avsevärt minska antalet fall av misshandel avlärare, har vidare frågat om jag är beredd att tillsättaen normgrupp med ungefärligen samma uppgifter som normgrupp fick, Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara även på de interpellationer som är ställda tillutbildningsministern. Jag besvarar alla fyra interpellafionerna i ettsammanhang. Jag vill börja med att slå fast att arbetsmiljöfrågorna ärvikfiga i skolan. Såväl elever som lärare och övrig skolpersonal har rätt attställa krav på en i vid mening god arbetsmiljö. En god arbetsmiljö är avavgörande betydelse inte bara för allas allmänna trivsel i skolan utan ocksåför att ett gott resultat i skolarbetet skall kunna uppnås. Def finns därförall anledning att med oro notera rapporter om brister i skolans arbetsmiljö. Skolan spelar vid sidan av hemmen den kanske störstarollen i fostran av barn och ungdom. Skolan har därför ett särskilt ansvar närdet gäller att förebygga och bekämpa våld och våldsuttryck bland dessa. Skolanskall vara eh plats där våld, trakasserier och förtryck inte tolereras i någonform. Jag harför cirka en månad sedan i ett svar på en interpellation av Om våldet i skolan och lärarnas arbetssituation Wikströmom åtgärder för att stoppa våldet i skolan redovisat denna principiella syn påvåldet i skolan. Jag redovisade då också en rad konkreta åtgärder som vidtagits- och som kommer att vidtas - från regeringens och ansvariga myndigheters sidaför att söka stävja förekommande våldstendenser i samhället, särskilt iskolan. Låt mig för redovisa några av de centralt initieradeåtgärder mot våld och mobbning i skolan som kommer aft vidtas under de närmastemånaderna. Samtliga skolledar- och lärarorganisationer. RiksförbundetHem och skola samt i har accepterat en inbjudan frånskolöverstyrelsen, SÖ, att ingå i.en samverkansgrupp om skolans arbetsmiljö medtonvikten lagd på insatser mot våld och mobbning. Därmed har förutsättningarskapats för ett brett samråd på central nivå om såväl kortsiktiga somlångsiktiga åtgärder för aft åstadkomma ett bättre arbetsklimat i våra skolor.Jag är därför inte beredd aft tillsätta någon normgrupp. SÖ planerar att under innevarande läsår ge ut ett nyttservicematerial, där frågor om den psykosociala miljön i skolan behandlas. a. aff redovisas erfarenheter i fråga om samverkan mellan t. ex.skolan och social-, fritids- och kulturförvaltningar och polis samt inte minstolika former för engagemang av elever och föräldrar. I servicematerialef kommerockså aff belysas hur frågor om våld och förtryck och om förhållandet mellanmänniskor kan lyftas fram i undervisningen. I syfte aft fördjupa och bredda debatten om våldet iskolan och insatser mot det kommer SÖ att arrangera en konferens i april månadi . Målgruppen är i första hand kommunala beslutsfattare ochskolledare, dvs. personer som har eft särskilt ledningsansvar för skolan ochsom bl. a. har till uppgift aft stödja lärare och elever i.deras dagligaarbete. Målet är att öka kunskaperna och medvetenheten om faktorer som påverkararbetssituationen i skolan, att förmedla erfarenheter och föreslå modeller församverkan mellan olika parter för att skapa eft mer positivt arbetsklimat iskolan. SÖ och länsskolnämnderna har vidare inlett ett arbete medaft kartlägga förekomsten av och orsakerna fill våld, mobbning, vandaliseringoch vantrivsel i skolan. Syftet är aft få fram en mera allsidig bild av lägetän den som har förmedlats av massmedierna. Resultatet kommer attföreligga . Kartläggningen kan sedan ligga fill grund förregeringens och den statliga skoladminisfrafionens fortsatta agerande i frågan. I detta sammanhang vill jag också nämna den påstatsministerns initiativ tillsatta kampanjgruppen mot våld. Gruppen går idagarna ut med eft upprop kallat Nationell samordning av kampen mot våldet. konferens anordnas, i och övermorgon med representanterför kommuner och folkrörelser. Konferensen kommer att följas av en turné medicke-våldsseminarier, varvid eft hundratal skolor över hela landet kommer attbesökas. sprids också en av kampanjgruppen producerad tidning tillsamfliga elever på mellan- och högstadier och gymnasieskolan. Jag vill med dessa exempel självfallet infe ha sagt attproblemen med våld och mobbning hädanefter år undanröjda. Jag är dock övertygadom aft åtgärdernapå ett verksamt sätt kommer att bidra'till att vi får ett bättre arbetsklimat ivåra skolor. Vad gäller frågan om ansvaret för att ingripa vid mobbningvill jag först och främst understryka att alla som arbetar i och med skolanmåste visa en gemensam bestämd attityd mot alla former av våld och mobbning.Våld och mobbning är oacceptabelt. Det skall bekämpas. Varje elev skall kunna känna sig tillhöra skolansgemenskap. På den enskilda skolan har alla som visfas där eft ansvar - och enskyldighet - aff ingripa om någon elev utestängs från denna gemenskap ochutsätts för mobbning. Det gäller rektor och lärare lika väl som vaktmästare ochskolmåltidspersonal. Ett särskilt ansvar faller dock på klassföreståndare,elevvårdspersonal och infe minst skolledningen. har i sin interpellafion redovisat en radexempel på våld i samhället. Praktiskt taget samtliga av dessa händelser harinträffat utanför skolan och tycks genomgående ha anknytning till alkoholbruk.Problem och företeelser av det slaget kan man enligt min mening inte lastaskolan för. Inte heller kan krävas att skolan ensam skall lösa detta. I mittsvar tar jag endast upp förhållanden som direkt berör skolan. hänvisar i sin interpellation till enundersökning av sjukskrivningsfrekvensen bland lärarna i och hävdaratt antalet sjukdagar bland lärare i allmänhet har ökat drastiskt under senaretid. Denna generella slutsats av Göteborgsundersökningen är jagför egen del inte beredd aft instämma i. Jag vill samfidigt understryka att minavsikt inte är att bagatellisera den åberopade undersökningen och dessresultat. Tvärtom tar jag, som jag nämnt, rapporter av detta slag på stortallvar. Det är svårt att dra riksgilfiga slutsatser avundersökningar som bygger på förhållanden i en enda kommun i landet. Någonallmän tendens mot ökad otrivsel och därav orsakad sjukfrånvaro bland lärarnakan enligt tillgänglig statisfik inte beläggas. Tvärtom finns det all anledningatt anta att såväl lärare som elever i allmänhet upplever arbetet i skolan sommeningsfullt och stimulerande. Härvidlag är jag övertygad om aft fegeringenskonsekventa politik mot utslagning i skolan och för en skola som ger varje elevmöjlighet att utvecklas efter sina egna förutsättningar har haft en posifiveffekt. De uttalanden som i olika sammanhang har gjorts av företrädare förregeringen om lärarens centrala roll i skolarbetet och vikten av aft lärarnasställning uppmärksammas och stärks har verkat i samma riktning. Regeringens politik på skolområdet har i sin helhet tillsyfte att åstadkomma en bättre skola. Ett viktigt led i denna strävan ärgivetvis att söka skapa en bra arbetsmiljö i vid mening för alla som arbetar iskolan. För egen del tror jag att det bästa sättet att främjatrivsel och arbetsgemenskap i skolan är att ge förtroende och ansvar tillelever och personal ute på skolorna. En demokratisk skola, där de enskildaeleverna och lärarna upplever att de själva har faktiska möjligheter aftpåverka sina egna arbetsförhållanden, bidrar verksamt fill att skapa en godarbetsmiljö. Föräldrarnas engagemang och medverkan i skolan är också nödvändigtför att åstadkomma detta. Det är också den grundsyn som genomsyrar de åtgärdersom regeringen har vidtagit för att stimulera en utveckling avskolan. Insatserna för kulturverksamheten i skolan är ett exempel på en Om våldet i skolan och lärarnas arbetssituation Om väldet i skolan och lärarnas arbetssituation sådanåtgärd, låg- och' mellanstadiesatsningarna ett annat. Genom dessa åtgärder ärdet möjligt för dem som är verksamma ute på skolorna att själva i samarbeteutforma väsentliga delar av innehållet i skolans verksamhet och därmed ocksåpåverka och ta ansvar för arbetsklimatet och trivseln i skolan. Också skollokalernas utformning, utrustning och standardhar betydelse för arbetstrivsel och arbetsresultat i skolan. I den allmännadebatten har uttryckts oro över brister i dessa avseende. Manhar talat om trånga, bullriga och allmänt nedslitna skollokaler. Kommunerna har numera ensamma ansvaret för attskollokalerna utformas och underhålls på ett ändamålsenligt och bra sått. Jaghar ingen anledning aft tro annat än att de generellt sett tar sitt ansvarhärvidlag. Om det skulle vara så aft den fysiska miljön i en skola infe skullevara tillfredsställande ankommer det dels på ansvariga enligtarbetsmiljölagstiftningen, dels på och länsskolnämnderna somtillsynsmyndigheter att påtala bristerna. far i sin interpellafion uppfrågan om elevernas medverkan i arbetet med skolans arbetsmiljö. Jag finner det angeläget att först korrigera enfelaktighet i första fråga. Arbetsmiljölagen tillämpasi princip på elever från årskurs 7 i . Enligt lagenlikställs nämligen elever från årskurs 7 med arbetstagare vid tillämpning av deföreskrifter i arbefsmiljölagen som behandlar arbetsmiljöns beskaffenhet,allmänna skyldigheter när det gäller att åstadkomma en god arbetsmiljö,farligt arbete av minderårig, tillsyn, sankfionssystem och fullföljd av talan.Den allmänna bestämmelsen om skyldighet för arbetsgivare och arbetstagare attsamverka för att åstadkomma en god arbetsmiljö gäller således även i fråga omelever. Reglerna om utseende av skyddsombud ochskyddskommittéledamöfer är emellerfid inte fillämpliga på elevområdet. Detavgörande skälet härför är att dessa utses av arbetsmarknadens parter. Eftersomeleverna inte har ställning som part på arbetsmarknaden, har arbetsmiljölagenssamverkansregler inte tillämpats pä dem. Som ett led i elevernas demokratiska fostran och som enförberedelse för arbetslivet anser jag def utomordentligt viktigt aff elevernai skolan blir vana vid aft medverka i skyddsarbete. Arbetet med skyddsfrågorbör enligt min mening ingå som ett naturligt led i skolarbetet. Från dennautgångspunkt anser jag det angeläget aft eleverna ges reella möjligheter attsamverka med parterna i arbetsmiljöarbetet på skolorna. Lösningen bör dock intesökas via lagstiftning eller genom författningsmässiga åtgärder. I ställetförutsätter jag att saken ut mellan arbetsmarknadens parter. Parterna har fört sonderande sarntal i frågan om elevernasaktiva medverkan i det lokala arbetsmiljöarbetet. Syftet är att medgerepresentation från eleverna i berörd lokal skyddskommitté i frågor som gällerderas arbetsmiljö. Det är min förhoppning att parterna skall kunnaena sig i frågan. Eftersom barn normalf infe får anlitas tillförvärvsarbete ens om det gäller lätt arbete, undantogs elever på grundskolanslåg- och mellanstadier från aft omfattas av arbetsmiljölagen. Jag ärinte beredd aft ta initiativ till att liksfälla eleverna på dessa stadier medarbetstagare vid tillämpning av föreskrifterna i arbefsmiljölagen. Självfallet är dock frågan om en god miljö lika vikfig förde yngre eleverna som för elever i högre årskurser. Skolmyndigheterna haransvar för skolmiljön för samfliga elever. Man bör inte heller glömma bort attelevernas och lärarnas intressen ofta torde sammanfalla i arbetsmiljöfrågorna,t. ex. när det gäller lokalernas utformning och beskaffenhet. Skolan har ocksågenom arbetsenhetskonferensen och klassrådsverksamheten en uppbyggd ochanvändbar organisation, där arbetsmiljöfrågor och skyddsfrågor kan bearbetasoch behandlas. Den bör också användas för def ändamålet. Om våldet i skolan och lärarnas arbetssituation AnL 2 (): Jag vill först tacka statsrådet för svaret påmin interpellation, har lämnat ett långt och utförligt svar.Den uppräkning av åtgärder som svaret innehåller vittnar om ambition påcentralt håll. Det är också ett bevis på lyhördhet för vad somsker. Vad man kanske saknar är lyhördhet för vad som sker ute påskolsalsgolvet. Detfinns många oroande symtom oeh tecken på att allting infestår rätt till inom skolan. Det mest oroande med svaret är att statsrådetförsöker vara så lugnande. Jag håller med om att man inte skall svartmålasituafionen och att det är mycket som är bra och fungerar utmärkt i skolan. Mennär det väl är sagt, måste man ta på allvar vad alla de som har erfarenhet avskolarbetet vittnar om ~ kuratorer, psykologer, rektorer, lärare och allskolpersonal -, nämligen att arbetet i skolan störs på ett oroväckande sätt ochatt def blivit allt vanligare och allvarligare inslag i skolansvardagstillvaro. Våld, mobbning och vandalism som avspeglar sig pålöpsedlar oeh får stora rubriker kan man kanske vifta bort med aft säga att detär enstaka händelser. Men allt är förmodligen bara toppen på ett . Underytan finns den vardagsråhet som spritt sig; trakasserier, hot, svordomar ochnedsättande uttryck som riktas till både kamrater och lärare. I en sådanarbetsmiljö skall skolan genomföra sina högt syftande planer. Min interpellation är föranledd av en undersökning avsjukfrånvaro bland lärare i . Allra mest sjuka var lärare över 50 år.Sådan här statisfik kan man inte vifta bort eller nonchalera. Den är gjord iGöteborg av lärarförbunds krets där. Den gjordes därför att man villeha bekräftelse i klarare siffror på ett förhållande som inte var acceptabelt.Här utsätts lärare med lång erfarenhet bakom sig för förhållanden, som de trotssin erfarenhet inte kan bemästra och som de upplever så frustrerande, slitsammaoch ibland förnedrande att de tvingas sjukskriva sig i kraftigt ökadutsträckning. Sammantaget är de siffror som presenteras i undersökningenså uppseendeväckande att man måste ta undersökningen på djupt allvar: Det röralla lärarkategorier. Det rör sig om störningar av en arbetsmiljö som direktpåverkar trivseln och studieresultatet för både lärare och elever. representerar troligen ett tvärsnitt av störrestäder i . Den vantrivsel som spritt sig bland många lärare är mycketutbredd också i en stad som . Det skulle vara tillfredsställande och rentav glädjande om skolministern oförbehållsamt kunde erkänna att skolan här stårinför stora problem, som måste beskrivas i klartext och som skolan inte kanlösa själv, samt att sådana problem är hela samhällets. Om våldet i skolan och lärarnas arbetssituation Det finns dock hos regering ochansvarig myndighet, i detta fall , ett ansvar för denarbetsmiljö som man låter människor arbeta i. Kraven på elementär personalvårdförutsätter helt enkelt att man gör någonting. Skolan kan infe berövas sina resurser. Till de resursernahör naturligtvis lärare som har möjlighet att utöva sitt arbete under rimligaförhållanden. Dit hör också att skolan får stöd i sin stråvan att bibringaeleverna en känsla för det personliga ansvaret. En sida av detta är att maninte längre tolererar vad som helst utan sätter gränser, Det Händer numera attelever som har förgripit sig på kamrater eller vandaliseraf inredning bliranmälda, och det är bra. Sådana åtgärder är nödvändiga. Det måste finnaspåföljder - det gör det i samhället i övrigt. Skolans ledning skall resolutkunna statuera exempel och kalla föräldrar fill samtal. Aff det intefår stanna vid tomma ord som den det berör nonchalant kan sätta sig över börjarallt fler förstå. Sådana åtgärder skulle säkert mycket snabbt sprida sig somringar på vattnet. De elever som notoriskt förstör arbetsron i klassen veckaefter vecka och måste kunna skiljas undan. Det måste finnasresurser för sådant. Man måste tänka på alla dem - och det är flertalet - somhade förväntningar på skolan och ambitioner att göra sitt bästa men som fårallt försfört, resignerar och känner sig missräknade, därför att några, iklassen kan topprida både kamrater och lärare och förvandla lektion efterlektion till söndertrasad meningslöshet. Jag vill sluta med att fråga statsrådet: det förslagtill verkligt konkreta åtgärder för aft förbättra lärarnas arbetsmiljö? AnL 3INGRID (): Jag vill tacka för svaret. Jag kan dock intehålla med om vad som sägs i def avsnitt som tar upp tillämpningen avarbetsmiljölagen pä skolelever, (Lagen gäller för skolelever frän årskurs 7,)Det anges att jag har tagit upp frågan om elevernas medverkan, och den ärförvisso mycket viktig. Men det jag ville fokusera uppmärksamheten på genominterpellationen var det avsnitt i arbetsmiljölagen som handlar om elevernasrätt till en trygg och säker arbetsmiljö. Det står i svaret att arbetsmiljölagen i princip tillämpasredan i dag. Men arbetsmiljölagen är en ramlag, och till ramlagar behövs dettillämpningsföreskrifter. Den här lagen har gällt , och finnsdet'inga utarbetade tillämpningsföreskrifter. Det anges t, ex, i lagen attarbetstagarna - i det här fallet eleverna - själva skall kunna påverka sinarbetssituation. Men det finns inget beskrivet om hur det skall gå fill, I ochmed det kan inte ramlagen fungera som det var tänkt när riksdagsbeslutetfattades. Min avsikt med interpellationen var att försöka trycka på,så att vi får fillämpningsföreskrifter utarbetade - då med samma självklarainnebörd som gäller för andra som har arbetsmiljölagen som skydd. Jag har till statsrådet överlämnat som exempel dénblankett som SÖ utarbetade när man 1980 - - blev klar medrapporten om hur arbetsmiljölagen borde kunna tillämpas. Där anges hur manskulle kunna registrera skador och tillbud på skolan och beskriva hur en olyckagått till, t, ex, ange när och var den inträffade. Det är inte jag som harskrivit "mobbning"som exempel under rubriken "beskriv hur olyckan gick till", utanordet fanns på det exemplar av blanketten som jag hade rekvirerat. Här skulle jag vilja säga några ord också om mobbning. Defär ju något fruktansvärt. Det är en tragedi för mobboffret. Men dét är också entragedi för dem som utövar mobbningen. Det är inte någonting som är begränsattill skolan, utan def förekommer i kanske lika hög grad inom vår vuxenvärld. Vitillämpar det i allmänhet på våra arbetsplatser på ett mer utstuderat sätt. Under mina år som ordförande i och skola och som endabarnläkare på orten var jag med om att bl, a, försöka bena upp en mycket ful,systematiserad mobbning mot en grupp invandrarbarn. Då ringde en kvinna från enstörre arbetsplats till mig och grät och sade: Jag kan infe längre gå filljobbet. Hon beskrev eft beteende bland de vuxna som var exakt detsamma sombland barnen. Bl, a, öppnade man fönstret när någon från invandrargruppen komin, för att visa att de luktade illa, vilket jag kan garantera att de integjorde. Jag hade dem på mina barnavårdscentraler och vet att de var minst likahygieniska som vi. Detta med mobbning är en tragedi för mobboffret men ocksåför dem som utövar mobbning, I fråga om unga individer gäller det verkligen afffara varsamt fram och försöka bena upp det hela på ett klokt sätt, specielltnär det gäller självmord som berör de övriga på en arbetsplats. Jag har själverfarenhet av att det för mig som sjukvårdspersonal tog innan jagklarade av skuldkänslor efter ett självmord, där jag tyckte att jag borde haförstått varningssignalerna. En företagsledare har efter pensioneringenberättat för mig under tårar aff det var fre saker som han aldrig kom över,nämligen tre självmord under hans yrkesverksamma år. Det är därför något mycket fariigt att utpeka en grupp -speciellt en grupp ungdomar - som orsak till självmord. Det kan ge skador förall framfid. Då kan mån säga aft den här gruppen är mobboffret, och då har vikanske en kollektiv skuld som deltagare i samhället. Det gäller nog inte minstpressen. Jag kommer att begära ordet en gång till för att säganågot ytterligare om arbetsmiljölagen. Detta med mobbning kändes väsentligt förmig just . Om väldet i skolan och lärarnas arbetssituation AnL 4 TALMANNEN: Eftersom inte kannärvara vid detta sammanträde medger jäg aft LarzJohänsson får fa emot svaret. AnL 5 LARZJOHANSSON (c); Jag ber att få tacka för svaret på PärGranstedts interpellation. Bakgrunden till interpellationen var den tragiskautveckling i en skola i västra som gick så långt aft en ung pojke drevsaff ta sitt liv. Den händelsen är dess värre inte någon ensartadföreteelse. Trakasserier och bråk skolkamrater emellan har väl alltidförekommit och kan förmodligen aldrig helt elimineras. Men den här typen avfysiska och psykiska övergrepp som vi nu får allt fler rapporter om är av denkaraktären att alla måste reagera med mycket stor skärpa. Det måste alla vuxnagöra - lärare, politiker och föräldrar - för att markera hur bestämda vi är iuppfattningen att vi måste sätta stopp för förekomsten av den här typen av våldi skolan. Om våldet i skolan och lärarnas arbetssituation När detta är sagt måste vi ocksådiskutera vad det kan finnas för konkreta åtgärder att vidta. Det ärnaturligtvis riktigt, som har sagt i sin interpellafion, att vinog måste analysera de bakomliggande orsakerna, och sådana finns det väldigtmånga. Många orsaker ligger utanför skolans värld, och den härdebatten räcker inte fill för att bena upp dem. Det gäller alla de misstag somvi har begått i samhällsplaneringen och som gjort att vi byggt ett samhälle somvi kanske infe riktigt vill ha. Det gäller alla de andra företeelser som finnsi skolans omvärld och som skolan inte själv kan påverka. Däremot finns detsaker som ligger närmare skolan där vi har möjligheter att vidta åtgärder, I en debatt i samma ämne hade jag anledning attmed skolministern diskutera den fysiska miljön i skolan. Också där finns detåtgärder att vidta. Vid det tillfället gav jäg ett antal exempel på hurman-skulle kunna bryta ner de stora högstadieskolorna i mindre enheter, hur mangenom en översyn av statsbidragsbesfämmelserna skulle kunna underlätta s, k,utlokalisering av högstadieundervisning m, m. Vi har anledning att återkommatill detta när vi diskuterar våra förslag med anledning av budgetpropositionen. Det finns också annat. Elevdemokratin i skolan tror jag ärviktig i detta sammanhang. Om vi skall få eleverna att akfivt medverka i denhär kampen mot våld och mobbning, måste vi också vara beredda aft ge elevernamedinflytande i skolan, ett medinflytande över arbetssituationen ochsituationen över ,huvud taget. Men som man ger detmedinflytandet måste man naturligtvis också kräva ansvar av eleverna. En lång rad förslag har presenterats av utredningen ibetänkandet Skola för delaktighet, som för länge sedan har överlämnats tillskolministern och som också har remissbehandlats. När kommer det förslag frånutbildningsdepartementet och regeringen med anledning av def betänkandet? Videovåldet är en annan fråga. Jag tror att de allraflesta är överens om att påverkan från det våld som många barn och ungdomarständigt matas med har sin betydelse i dessa sammanhang. Problemet hardiskuterats och ältats fram och tillbaka , och jag vill frågaskolministern: När kommer det konkreta förslag, så att vi kan fa itu med ochstoppa de värsta avarterna i den här branschen? Sist men inte minst handlar det naturligtvis orri skolansresurser. Allt detta som har redovisat i sitt svar, alla dessai och för sig mycket vällovliga avsikter och alla de åtgärder som behövervidtas, kostar pengar.