prot · GA0982 · 1986-12-31 00:00:00 — vi fårvara beredda att sätta in speciella insatser. Jag håller med om att det ärnödvändigt att vi får fler behandlingsplatser. Det finns frivilligaorganisationer som har en mycket bra verksamhet på det här området. När det gäller LVM-hem är det emellertid så, att det enligtlagen inte är möjligt för frivilliga organisationer att inrätta LVM-hem. Mennär det gäller övriga former av behandlingshem har vi ju mycket goda bevis föratt just de frivilliga organisationerna gör ett mycket bra arbete. Jag utgårfrån att vi genom den kampanj som vi nu bedriver om narkomanvården kommer attfå fler behandlingsplatser. Om åtgärderför att hindra spridningen av sjukdomen aids 6KARIN (); Jag ber att få tacka för det förtydligandesom socialministern gör i sitt inlägg här och för de svar som vi fått på vårafrågor. När det gäller mitt påstående om ett slags allmän testningvill jag säga att det då gäller mödravårdscentralernas tester, som jag ocksåtog upp i mitt huvudanförande. Det finns skäl som talar för en utvidgning avden verksamheten till att gälla samtliga landsting och inte bara ett parstycken som är fallet. Man kan också tänka sig att inom vissa grupper ellerområden - alltså regionalt - ha en typ av allmänna tester sorh kan erbjudas vidsjukhusbesök och liknande. har det ju rapporterats att det bland 1500 patienter som testats på detta sätt i ett visst sjukhusområde fanns tvåstycken som var HIV-smittade. Det talar ju för att det finns goda skäl attdiskutera den saken. Jag hoppas att aidsdelegationen skall komma fram till ettbra resultat när man framöver tar upp den frågan till diskussion. När det gäller narkomanvården är alla här tydligen överensom att den inte fungerar bra, att det krävs ytterligare insatser för attförbättra den och att vi bör diskutera vilken typ av insatser som skall tillför att det skall bli en bra narkomanvård. Det här är ett storstadsproblem, ochdet är ett växande problem i och med att storstäderna växer så snabbt som degör. Också problemen på alla andra områden växer. Det gäller alltså inte baraproblemen med att bekämpa narkotikamissbruket. I det fallet krävs det verkligenstora insatser, och regering och riksdag har ett stort ansvar när det gälleratt se till att resurser kommer dessa områden till del för att förbättravården. De behandlingshem i övriga former som finns är bra, sägersocialministern. Det är alldeles riktigt att de ideella organisationerna oftalyckas betydligt bättre än de offentliga institutionerna när det gäller att nåresultat inom narkomanvården. Men där har man naturligtvis att lära från denoffentliga sidan. För forskningen är det viktigt att även vi i Sverigeligger väl framme när det gäller att avsätta resurser till dem som ärintresserade av att fullgöra dessa viktiga forskningsuppgifter. är inteen så liten del av världen att det är försumbart, utan här finns goda forskaresom med lärnpliga anslag kan hjälpa till att ta fram snabba resultat ibekämpandet av denna svåra sjukdom. Det är viktigt att vi tillsammans arbetarför ett mål och att vi kan visa att det finns en så pass bra organisation idetta land att behandlingsresultatet blir gott när det gäller att bekämpa dennaepidemi. Om åtgärderför att hindra spridningen av sjukdomen aids Anf.7 (): Jag vill också tacka för statsrådets svar ochförtydliganden på en hel del punkter. Jag noterar med tillfredsställelse attstatsrådet säger att det finns all anledning att sätta in alla resurser. Frånmoderat håll har vi också ansett att det är viktigt med en nafionell samling idenna svåra fråga, och det är därför som vi både har bidragit till och harställt upp bakom förslag. Självfallet finns det ändå anledning att ta framsärskilda förslag. Jag är glad över att även statsrådet vill avdramafiseraprovtagningen. Det är det rätta sättet att göra det lättare för människor attgå till provtagning. Även om alla har rätt att testa sig är det inte så lättatt ta detta steg, och det är därför viktigt att det ges ett allmänterbjudande. Det är självfallet inte möjligt att erbjuda alla provtagning på engång, eftersom det ställs stora krav. Gravida kvinnor är då den grupp som detär viktigast att börja med, genom ett aktivt erbjudande somtestningen utformas på ett bra sätt. Jag är också glad över statsrådets uttalande omforskningen. Det är nämligen viktigt att forskarna vågar satsa och vågaranhålla om stöd för att bedriva forskning på detta område. När det gäller narkomanvården är statsrådet medveten ombristerna, som tyvärr är stora. Kommunerna visar emellertid ett stort intresse,och det är bra. Jag är självfallet medveten om att LVM-vård inte kan ges avenskilda organisationer, men den frågan kan vi debattera . Det ärangeläget att påpeka att särskilda åtgärder måste till så att LVM-platseranordnas och så att LVM-vården för HIV-smittade utformas på ett bra sätt.Vården måste ha ett innehåll för människor som har drabbats av denna smitta ochså småningom även av slutstadiet aids. Anf.8 (); Jag delar också uppfattningen att det är värdefullt om vikan angripa denna svåra farsot, i bred enighet, men vi måste också kunnadiskutera vad vi skall vara eniga om - det är den debatten som förs bl. a. här.Jag hoppas att statsrådet skall vara enig med oss om att forskningen måste fåalla de resurser som verkligen behövs. Jag har utgått från professor forskningsprogram, och där anges ett behov av 10 milj. kr. för denmedicinska forskningen. Därutöver behövs ytterligare medel för annan forskning.Jag hoppas att regeringen vill medverka till att späda på anslagen, så attflera kompetenta forskare lockas in på detta viktiga forskningsområde. Jag blir oroad när jag hör socialministern svara på minandra fråga om anslagen till storstadsregionerna. Hon säger nämligen att de 75miljonerna skall gälla hela landet. Ja, det är sant, men har därutöveranslagits 50 miljoner för att stimulera insatser mot aids istorstadsregionerna. Om jag förstår statsrådet rätt tänker regeringen nu tabort de pengarna, och det innebär att statens insatser för att bekämpa aidsminskar jämfört med . Det tycker jag vore en djupt oroandeutveckling. Jag hoppas verkligen att jag har missförstått socialministern påden punkten och att regeringen är beredd att se till att de 50 miljonernakommer att tas fram även för kommande kalenderår. I annat fall sker fakfisktinte det som socialministern sade, nämligen, att vi skall försöka se till attdet finns ordentliga resurser för det här arbetet. På den härpunkten hoppas jag alltså Prot. 1986/87:82 på en korrigering från socialministern. Överläggningen var härmed avslutad. 2 §Svar på interpellation 1986/87:178 om sjukförsäkringssystemets finansiellaställning har frågat mig vilka åtgärderregeringen avser att vidta med anledning av den dramatiska försvagningen avsjukförsäkringssystemets finansiella ställning. Sjukförsäkringen finansieras genom en särskildsjukförsäkringsavgift som skall täcka av försäkringens kostnader och genomett statsbidrag på för resterande del av kostnaderna. Tillfälliga över-resp. underskott kan finnas, men sett över skall givetvisbalans råda mellan inkomster och utgifter. tar i sin interpellafion upp de avvikelsersom finns mellan beräkningarna i förra årets och årets finansplaner. Bakgrundentill dessa avvikelser står främst att finna i svårigheten att på ett korrektsätt göra en prognos över sjuktalets utveckling. Under första delen av1980-talet upplevde vi en fortgående minskning av sjuktalet. haråterigen en viss ökning skett. Orsakerna till denna ökning är synnerligen svåra attanalysera. har dock inlett ett arbete för att närmaresöka förklara vad det ökande sjuktalet beror på. För kostnadsberäkningarna kankonstateras att en sjukdag kostar sjukförsäkringen ca 900 milj. kr. Det är emellertid inte motiverat att, som , hävda att sjukförsäkringssystemets finansiella ställning genomgått endrarhatisk försämring. De underskott som kan konstateras eller förväntas föråren 1985 till 1987 måste ses tillsammans med de överskott som funnits underåren . Man kan då konstatera att dessa överskott överstiger underskottenför . När det sedan gäller det kommande budgetåret, 1987/88, ärinte regeringens prognos ett underskott på 747 milj. kr., som . Regeringens prognos är i stället ett överskott på 660 milj. kr., vilketframgår av finansplanen, s. 39. Den siffra som anger ärriksrevisionsverkets beräkning, som på sedvanligt sätt måste revideras medhänsyn till de ytterligare åtgärder som regeringen föreslår ibudgetpropositionen och som inte är kända av dåberäkningarna görs. Regeringen har föreslagit att sjukförsäkringsavgiften höjsmed fr. o.m. för att finansiera förslaget omförbättrad kompensation från försäkringen vid korttidssjukdom och vidtillfällig vård av barn. Det finns därutöver, utifrån vad som är känt, intenågon anledning att förutspå något behov av ytterligare höjningar avsjukförsäkringsavgiften. Om sjukförsäkringssystemets finansiella ställning Anf.10 (); Får jag först tacka socialministern för svaret på mininterpellation. Kärnfrågan är om vi har anledning att oroa oss för sjukförsäkringensframtida finansiering. Det tycker inte socialministern, men det tycker jag. har regeringens prognoser för de båda senastebudgetåren fått justeras ned med . Jag tycker att det ärrätt egendomligt att en så stor förskjutning knappast ens har kommenterats iårets budget. När jag ändå tar upp detta i kammaren säger socialministern attdessa underskott inte gör så mycket, för de måste ses i samband med överskottenunder . Det är just häri den dramatiska försämringen ligger. Förrblev det pengar över, men förbrukas reserverna i rask takt. De närmare åttamiljarder kronor i ackumulerade överskott, som ni övertog 1982, är vid det härlaget i det närmaste slut. Därmed finns det inte längre någon buffert isystemet, och om det skulle visa sig att prognoserna för nästa budgetårspricker - som de har gjort - tvingas ila ivägtill riksgälden och låna upp pengar till sjukförsäkringen. Socialministern tröstar sig med att regeringen för nästabudgetår förutser ett överskott på 660 milj. kr. Ja, det kari klara av problemettillfälligt, men såvitt jag förstår beror varenda krona i det överskottet påatt regeringen tänker lägga om sina utbetalningar för läkemedel såatt Apoteksbolaget inte får betalt utan bara för 10. Just detgreppet lär inte kunna upprepas. Jag vill alltså vidhålla att regeringen lever oerhörtfarligt när den nu har tömt sjukförsäkringssystemet på alla dess reserver.. Närjag frågar vilka åtgärder regeringen vill vidta blir det alldeles tyst. Men detär inte bra, . Jag tycker att vi som är övertygade om attsjukförsäkringen är en omistlig beståndsdel i det svenska välfärdssamhället istället borde fundera över hur vi skall kunna göra försäkringen mera robust ochstryktålig och se till att den klarar sig i både goda och dåliga konjunkturer.Från vår sida har vi pekat på flera åtgärder som borde kunna prövas. För det första borde vi kunna se över kompensationsnivån,som med internationella mått mätt är mycket hög. På så vis skulle man utan nyaavgiftshöjningar kunna komma till rätta med de orättvisor som finns inomsystemet, t. ex. för folk som arbetar bara . För det andraborde vi inte acceptera att enorma summor rinner ut i sjukersättning tillpatienter som inte alls behövde gå sjukskrivna om de bara fick adekvat sjukvårdi tid. Men inför sjukvårdsköerna har regeringen visat en utomordentligpassivitet och t. o.m. vägrat att medverka i så små insatser som Bohusförsöket.Sedan vi senast diskuterade den här frågan i kammaren har jag noterat att finansministernhar uttalat sig mer positivt än . Jag avvaktar därför med spänningde fortsatta diskussionerna inom regeringen om Bohusförsöket. Socialministern säger i sitt svar att det utifrån vad somnu är känt inte finns någon anledning att förutspå något behov av ytterligarehöjningar av sjukförsäkringsavgiften. Nej, jag begär inte att socialministernskall stå här och spå. Men en sak är väl ändå klar, nämligen att dessa utgifterär mycket svåra att förutsäga. Om nu prognosen för nästa budgetår slår likamycket fel som de tvåsenaste budgetårens, finns det då något alternativ till en mycket kraffighöjning av sjukförsäkringsavgifterna? Den frågan skulle jag mycket gärna viljafå ett svar på. Låt mig bekräfta att den prognos för nästabudgetår som jag refererade till i interpellationen inte var regeringens utanRRV:s. Jag beklagar mitt misstag pä den punkten. Men ännu mer beklagar jagatt-regeringen inte tycks dela min oro för sjukförsäkringens finansiering. Om sjukförsäkringssystemets finansiella ställning Som jag säger i mitt interpellationssvar omtillfälliga över-resp. underskott som kan finnas, måste man se dem över enlängre period,, och då skall det naturligtvis råda balans mellan inkomster ochutgifter. Allt pekar på, , att det för blir ettöverskott. Men det är som säger svårt att förutsäga. Det är intressant att höra förslag tilllösning på problemet. Det är inte att höja sjukförsäkringsavgiften utan det äratt se över kompensationsnivån. Jag förstår att sådana förslag också kommer attframföras i motioner från de borgerliga partierna, dvs. att man vill sänkakompensationsnivån för vissa grupper. Grupper som inte genom avtal kantillförsäkra sig kompensation skall lagstiftningsvägen få försämringar. Jag skall inte på nytt ge mig in ien debatt med om Bohusmodellen. Vi vet attrehabiliteringsberedningen arbetar med dessa frågor. Men jag kan tala om förDaniel Tarschys att finansministern helt delar den uppfattning som jag framförthär i kammaren när det gäller den propå som kommit från landsfing.Vad finansministern har sagt är att man skall se över de förslag som kommer inoch ta vara på olika uppslag för att se vilka åtgärder som kan vidtas. Jagutgår från att detta skall ske när rehabiliteringsberedningen lägger fram detförslag som regering och riksdag har att ta ställning till. Anf.12 (): Just det - man skall ta vara på de olika uppslag somkommer fram. Det är så sant som det är sagt. När det gäller sjukförsäkringens framtid måste jag sägaatt jag inte riktigt förstår varpå socialministern grundar sin optimism. Vihade alltså i ackumulerat överskott. Depengarna är i stort sett slut. Självfallet måste man se det hela över enlängre period. Men under goda ekonomiska tider har sjukförsäkringendränerats på sina resurser. fanns det ett sparande i det här systemet,men har det i stället i följd varit ett underskott. Detöverskott som regeringen förutser beror enbart på enbokföringsmässig manöver; man har skjutit betalningar av läkemedel ett årframåt i tiden. Det är alltså inget reellt överskott. Jag förstår alltså inte varpå socialministern grundar sinoptimism när hon säger att det åter skulle kunna bli ett överskott i systemet.Tvärtom är vi nu nere på en nivå där det inte längre finns någon buffert ochdär varje olycklig felförutsägelse av den typ vi haft ledertill att man tvingas låna pengar eller höja avgiften. Jag tycker att det äroroväckande att det läget inte Om sjukförsäkringssystemets finansiella ställning föranlederregeringen att fundera djupare på hur vi skall klara sjukförsäkringen. Sedan är det riktigt att vi har tagit upp en diskussion omolika metoder för att konsolidera sjukförsäkringen. För detta har vi bara liditsmälek - det har låtit som om vi velat pina befolkningen. Men jag vill understrykaatt vår utgångspunkt varit en känsla av ansvar för att detta system skall blistarkt och robust. Det måste kunna klara både goda och dåliga tider. Vi måstedå gemensamt vinnlägga oss om att fundera över om nivåerna är rikfiga och om vikan vidta åtgärder för att se till att pengar inte rinner ut i onödan, såsom nuär fallet, utan att regeringen lyfter ett finger. Det är bevisligen så attmånga människor uppbär sjukpenning och t.o.m. förtidspension när de i ställetborde ha fått en adekvat sjukvård . Jag tycker att det är tragiskt att regeringen inteeffektivt har tagit itu med det problemet. 13KARIN (): Socialministern säger att de partier somtillhör det borgerliga blocket skulle vara överens om att sänkakompensationsnivån för vissa grupper. Det stämmer nog inte riktigt medverkligheten. Vi i har inte något förslag beträffandekompensationsnivån som motsvaras av de förslag som och moderaternaframfört i sina motioner. slår vakt om sjukförsäkringssystemet. Men viär också oroade över den brist på resurser som står till förfogande för att viframöver skall kunna hålla systemet intakt. Om bifaller regeringens förslag får vi entimsjukpenning som vi egentligen inte vet vad den kommer att kosta i slutändan.Troligen kommer den att kosta mer än vad som aviseras i förslaget. Vi har ett ökande antal sjukskrivningar, och vi måstenaturligtvis utreda vad det kan bero på. Där ligger arbetsmarknaden illa till.Vi har höga sjuktal beroende på att arbetsskadorna ökar dramatiskt. Såvitt jagkan se har vi i sjukförsäkringssystemet framöver bara ökade kostnader. Vi höjervisserligen avgifterna för egenföretagare, men detta kan inte kompensera deandra ökande kostnaderna, eftersom egenföretagarna trots ökade kostnader intefår ut mer till sig själva och sina grupper. Det finns alltså stora svagheter i hela systemet, precissom påpekar. Eftersom vi är eniga om att socialförsäkringssystemetbör finnas som ett trygghetssystem bör vi tillsammans kunna se över vad som kangöras. Vi bör pröva alla idéer som kommer också från oss i oppositionen när detgäller att undvika kostnadsökningar i försäkringssystemet och se till att depengar som flyter in används på rätt sätt. Man kan inte genom att ta bort detfria sjukvårdsåret för pensionärer finansiera andra insatser, i varje fall intenågon . Det innebär också en stark försämring för pensionärsgrupperna.Detta är ett betydligt svårare slag för den gruppen än de förändringar iförsäkringssystemet som vi diskuterar för andra grupper. Överläggningen var härmed avslutad. 3 §Svar på interpellation 1986/87:167 om den kommunala barnomsorgen har ställt följande frågor till mig. Har det utredningsarbete, beträffande den socialasnedrekryteringen i barnomsorgen, som uppdrog åt regeringen attutforma, påbörjats och i så fall efter vilka riktlinjer? Nya statsbidragsregler för den kommunala barnomsorgen haraviserats. Kommer ett nytt förslag även att omfatta de extra kostnader kommunerhar, vilka inrättar nattomsorg? Jag är fullt medveten om att det finns en socialsnedrekrytering av barn till den kommunala barnomsorgen. Detta gäller framförallt till daghemmen, som i princip endast är tillgängliga för barn varsföräldrar arbetar under normal . Barnomsorgsundersökningen 1986 visar attför 40 000 förskolebarn efterfrågades barnomsorg på obekväm arbetstid.Det gällde då i första hand tidig morgontid och fram till kl. 21.00.Omsorg efterfrågades för 17 000 barn. För.7 000 barn efterfrågadesomsorg . En viktig orsak till den sociala snedrekryteringen tillden kommunala barnomsorgen är enligt min mening föräldrarnas arbetstider ochbarnomsorgens öppethållandetider. Regeringen har, som ett första steg i det utredningsarbetesom begärt, beviljat kommun bidrag för ett projekt därLO-gruppernas utnyttjande av barnomsorg skall studeras. Min avsikt ärvidare att ge i uppdrag att genomföra den begärdautredningen. I utredningen skall ingå representanter för och LO. Jag avser vidare att i en proposition till omstatsbidragen till barnomsorgen föreslå ett särskilt stöd till daghem som äröppna . Propositionen kommer att avlämnas till . Om den kommunala barnomsorgen 15AINA (): ' Jag vill tacka statsrådet fördet positiva svaret. Olika undersökningar visar att barn till tjänstemän istörre utsträckning än barn till arbetare utnyttjar den kommunala barnomsorgen.Till en del hänger skillnaderna säkerligen ihop med att andelen tjänstemän ärhög i de regioner där barnomsorgen är väl utbyggd. Storstadsområdena är bättreförsörjda än glesbygden. Resultaten tyder på att LOgrupperna oftare ordnar sinbarnomsorg genom att en förälder är hemma eller att barnet får klara sig påegen hand. LO-grupperna arbetar i stor utsträckning på obekväma arbetstider, ochöppethållandetiderna överensstämmer inte alltid med behovet av tillsyn. Enanledning till att LO-gruppernas barn oftare tas om hand av en hemmavarandeförälder kan också vara att föräldrarna arbetar i skift och då har möjlighetatt "saxa" sina arbetstider. Varför arbetar föräldrar på obekväma arbetstider? En delgör det därför att det alternativet är det enda som står till buds, andradärför att det inte finns barnomsorg ens . Det är inte hellerrealistiskt att tro att alla 5 proiokoll 1986/87:80-83 Om den kommunala barnomsorgen föräldrartill små och större barn skulle kunna beredas tillfälle till dagarbetstid. Det är ytterst angeläget att få fram deverkliga bakomliggande orsakerna till den sociala snedrekryteringen till denkommunala barnomsorgen. Därför hälsar jag med tillfredsställelse den avstatsrådet aviserade utredningen, och det är min förhoppning attdennas arbete skall påbörjas. Jag utgår dock ifrån att om dettautredningsprogram överlämnas fill , skall socialdepartementetdärmed inte släppa frågan. 1952 överlämnades ett betänkande om daghem och förskolor.Frågan om natthem berördes av utredningen. I ett yttrande antaget av LOifrågasattes om inte ett barns placering i ett natthem "kan skänka barnenen större känsla av trygghet och ro än att exempelvis bli lämnade ensamma underden tid då modern är på sitt arbete". Det har gått detta yttrande skrevs, ochfortfarande har vi inte löst problemen. De kommuner som över huvud taget harintresserat sig för frågan om barnomsorg när föräldrarna arbetar på obekvämarbetstid har i regel försökt lösa detta problem genom att hänvisa föräldrarnatill familjedaghem. Men även tillgången på familjedaghem för sådan barnomsorghar varit begränsad. Familjerna har oftast varit hänvisade till privatalösningar av olika slag. På fyra orter finns barnomsorg , nämligen , , och . De utvärderingar somhittills gjorts visar att verksamheten fungerar mycket bra. Det är inte realistiskt att utgå ifrån atthela behovet av barnomsorg på obekväm arbetstid kan tillgodoses genomfamiljedaghem. Det måste även kunna ske i andra former. Olika alternativ bördärför finnas. Daghem kan ha öppet dygnet runt. De kan ha förlängtöppethållande . Barnvårdare kan komma hem till barnet påkvällen och övernatta om det behövs. Det är dock utan tvivel så att nattomsorg innebär ökadekostnader för kommunerna. Därför anser jag det positivt att statsrådetLindqvist i en proposition om statsbidragen till barnomsorgen kommer attföreslå ett särskilt stöd till daghem som är öppna . Det är minförhoppning att detta skall göra kommunerna mer benägna att satsa pånattomsorg. Efter det enträgna arbete som bedrivits tycker jagnu att man kan skönja en lösning på dessa frågor, som är så vikfiga, specielltför LO-grupperna. Med detta, herr talman, ber jag än en gång få tackastatsrådet för svaret. Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Föredrogs och hänvisades 1986/87;K104till konsfitutionsutskottet 5 §Föredrogs men bordlades åter Prot. Trafikutskottetsbetänkande /87:11 ka jj i j r Meddelande om fråga betänkande 1986/87:4 6 § Anmäldes och bordlades 1986/87:76Riktade emissioner m. m. 7 § Meddelande om fråga Meddeladesatt följande fråga framställts 1986/87:413 av () till försvarsministern omförsvarspolitiken för : Anser försvarsministern att helaSkåne skall försvaras och är i så fall de resurser som kan ställas tillförfogande tillräckliga för ett effektivt försvar? 8 § Kammaren åtskildes .