prot · GA0994 · 1986-12-31 00:00:00 — Behållungdomslagen, men gör det som en sista åtgärd. Bredda ungdomslagen, så att vifår fler ungdomar i sådana inom den privata sektorn. Underlätta förde arbetslösa ungdomarna att få utbildning på folkhögskolorna. Införkontaktpersoner för psykiskt utvecklingsstörda. Jag har inte talat om det i mitt anförande här, för viskriver mycket om det i vår utbildningspolitiska motion, men detta är ettviktigt inslag i vår kamp mot ungdomsarbetslösheten. Det är viktigtatt samordna alla de olika arbetsmarknadspolitiska åtgärderna till ett brettpaket som verkligen kan innebära en offensiv politik för att fler ungdomarskall få jobb. Med detta, fru talman, yrkar jagbifall till reservationer i betänkandet. 35INGVAR i (c): När vi debatterararbetsmarknadspolitiken gör vi det i som dominerasav en högkonjunktur.Under denna högkonjunktur har antalet sysselsatta helt naturligt ökat. Varjehögkonjunktursperiod har visat en sådan utveckling. Men trots ett gynnsamt lägehar vi fortfarande en alltför hög öppen arbetslöshet i vårt land. Detta ärsåledes utgångsläget när vi nu skall fatta beslut om arbetsmarknadspolitiken. Utskottets ordförande talade ifrån den härtalarstolen . Han beskrev utvecklingen på sitt sätt. Det var dengamla vanliga skrytvalsen som han drog. Man kan stillsamt fråga sig om inteLars Ulander sovit en törnrosasömn och helt plötsligt vaknat upphösten 1982. Arbetsmarknadsministern började sitt anförande här i dagmed att säga att är ett litet och exportberoende land. Ja, det är vi.Det var just därför vi fick svårigheter 1976. De höga löneavtalen i mitten av70-talet gjorde att vi tappademånga stora marknadsandelar ute på världsmarknaden. Det var ett faktum som allai efterhand har erkänt. Oljenotan steg kraftigt med under dennaperiod. Det satte djupa spår i bytesbalansen. har emellertid oljeprisetsjunkit. Arbetsmarknadsministern försökte här tidigare säga att det inte harnågon betydelse. Men det är just därför som vi har plus i bytesbalansen i dag.I och med att vi har ett plus i bytesbalansen, har vi en större politiskhandlingsfrihet i detta land. Det är ett faktum och utgångspunkten . Alla politikerområden står i beroendeställningtill varandra. Det kan gälla regional- och näringspolitiken som skall fördelaoch ge förutsättningar och möjligheter till arbete i hela landet. Övergripandeär den ekonomiska politiken som skall ge de resurser som är nödvändiga i ettsamhällsbyggande. Vi kan konstatera att resurserna i stor omfattning harfördelats orättvist . När finansministern får beröm för denekonomiska politiken, är det inte i första hand från de regioner i landet somutarmas genom befolkningsomflyttning och som dessutom får dras med högarbetslöshet. Och det borde inte komma beröm från koncentrationsområden därbostadsbristen och miljöproblemen hopar sig. Det är ett faktum att denregionala obalansen har ökat . Regionalpolitiskt har socialdemokraternamisslyckats. Den höga arbetslösheten tar en alltför stor del avarbetsmarknadsverkets resurser. Kontantutbetalningarna har ökat kraftigt, trotsatt en tredjedel av de arbetssökande, främst kvinnor och ungdomar, irite harnågon ersättning alls. Trots den tredje vägens politik går av ungdomarnai åldrarna arbetslösa. Det är i stort sett samma antal som för ett årsedan. Sysselsatta personer som arbetat mindre än de skulle vilja göra på grundav arbetsmarknadsskäl uppgick till 255 000 . Antalet arbetssökandemed nedsatt arbetskapacitet uppgår till ca 30 000 personer. Detta tyder på attvi har en arbetsmarknad fylld av problem. Att var ung och inte ha något arbete måste vara svårt.Just nu går drygt 30 000 ungdomar utan arbete, och 24 000 är placerade iungdomslag. När ungdomslagen infördes förutsatte vi att det var en temporäråtgärd i avvaktan på offensivare insatser. Tyvärr har socialdemokraternaonödigt länge klamrat sig fast i ungdomslagen, men deras förkärlek till denoffentliga sektorn är väl en bidragande orsak. Efter all kritik som regeringen fått utstå infördesinskolningsplatserna . Arbetsmarknadens parter skulle genom speciellaavtal underlätta arbetslösa ungdomars inträde i näringslivet. Den tröghet somparterna visat i detta avseende är under all kritik. Det är ingångslönernasstorlek som är det stora hindret. Stillsamt kan man fråga sig; Är det intebättre att arbetslösa ungdomar får möjlighet till fast anställning till enlägre ingångslön när alternativet är arbetslöshet? hotar arbetsmarknadsministern och kräver besked avparterna före . Då skall avtalen vara träffade annars fallerde avtalsområden utanför systemet som inte ingått avtal. Det hade varit bra omarbetsmarknadsministern i detta sammanhang haft någon uppfattning omingångslönerna. Arbetsmarknadsministern hade inte behövt slå näven i bordetoch se hotfull ut, men en uppfattning kan man ju ha. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. brukar haen uppfattning i så många andra frågor. är utskottets talesman iden här omgången och han har chansen att uttrycka sin uppfattning. har förordat en parlamentariskutredning med uppdrag att analysera och lägga fram förslag till lösningar föratt underlätta ungdomars inträde på arbetsmarknaden och ett mer sammanhålletansvar i regi. har vi flera olika åtgärdspaket för ungdomar-ungdomsplatser, ungdomslag och inskolningsplatser. Slutligen har vi åldersgruppen20-24 år som har den största arbetslösheten. Vi anser att det skall finnas ettsamlat uppföljningsansvar för hela denna ungdomsgrupp. Det måste vila påsamhällets ansvar att erbjuda alla arbetslösa ungdomar en möjlighet tillyrkespraktik. Huvuddragen i en utredning bör ta fasta på följande:Insatserna bör utformas så att de utgör ett led i ungdomars utbildning, val avyrke och yrkespraktik. Statsbidragsreglerna bör utformas så att det är möjligtför arbetsmarknadens parter att träffa avtal för ungdomar i yrkespraktik påsarrima villkor som gäller i nuvarande avtal för ungdomar i ungdomsplatser. Viär medvetna om att en utredning och efterföljande åtgärder tar sin tid. Iavvaktan på att reformen genomförs förordar vi heltidsarbete i ungdomslag ochen ökad satsning på inskolningsplatser. Alla har rätt till den sociala trygghet somett arbete innebär. Det gäller inte minst de människor som drabbats av olikaformer av arbetshandikapp. Målsättningen måste vara att dessa grupper i så storutsträckning som möjligt skall beredas arbete inom det ordinarie arbetslivet.För grupper som har det svårt att göra sig gällande på arbetsmarknaden krävssärskilda insatser av samhället. Det är mot denna bakgrund oroande att antaletarbetslösa med någon form av arbetshandikapp ökat . Centerpartietanser att det är nödvändigt att öka ansträngningarna för att underlätta förarbetshandikappade att komma in på arbetsmarknaden. Vi förespråkar ett generösare lönebidrag inomnäringslivet, vilket skulle underlätta utslussningen från Samhällsföretäg ochnär arbetshandikappade söker ett arbete. Det bör även finnas möjligheter attefter särskild prövning för svårplacerad arbetskraft medge en bidragsnivå, sommotsvarar de regler för lönebidragsanställda som gäller inom statligamyndigheter och allmännyttiga organisationer. Vidare vill vi pröva de flexiblabidragsnivåer som AMS har hemställt om. Den minskning med300 lönebidragsplatser vid statliga myndigheter som arbetsmarknadsministernförordar och som utskottsmajoriteten anammar motsätter vi oss. Det kan intevara trovärdigt att dels säga sig värna om de arbetshandikappade, dels sänkaambitionsnivån. Samhällsföretagsgruppens verksamhetsidé är attbereda arbetshandikappade meningsfullt och utvecklande arbete där inga andraalternativ finns. SamhällsföretagsutveckUng från tillkomsten 1980 fram till1986 kännetecknas av ett ökande antal sysselsatta arbetshandikappade, ochdärmed bättre utnyttjande av fasta kostnader och till följd därav en minskadkostnad per arbetstillfälle. Enligt en rapport från beräknas desammanlagda statsfinansiella besparingarna under /86 tilldrygt 600 Samhällsföretägredovisade i en rapport , utförd av en utomstående forskargrupp, att ennyanställning inom företagsgruppen innebär en samhällsekonomisk vinst på 16 000kr. Detär mot denna bakgrund av ett ökat antal arbetslösa arbetshandikappade samt enpositiv utveckling inom Samhällsföretäg som nu förordar enutökning av antalet timmar med 1,2 miljoner till totalt 31,5 miljoner. En sådanutökning underlättar bl. a. möjligheten att bereda förståndshandikappadearbete. Vårt förslag kommer att leda till minskad påfrestning på statensbudget, speciellt . Vi föreslår att regeringen senast i samband rnedkompletteringsproposifionen återkommer med förslag till omfördelning mellanolika kostnadsställen på arbetsmarknadens område för att ge ekonomiskt utrymmeför insatser i syfte att bereda flera arbetshandikappade ett meningsfulltarbete. Arbetsförmedlingens uppgift är att underlätta den nödvändigaanpassningen mellan utbud och efterfrågan på arbetskraft. Det är ensjälvklarhet att arbetsförmedlingen hjälper och stödjer de arbetssökande somhar svårt att erhålla en varaktig anställning. Det måste också vara en uppgiftför arbetsförmedlingen att akfivt undersöka vilka arbeten som kan finnas attfillgå. Arbetsförmedlingen har en monopolställning där effektiviteten ochservicen kan eftersättas. Vi anser därför att en översyn avarbetsförmedlingslagen bör komma till stånd med syfte att lägga fram förslag omalternativ till de offentliga arbetsförmedlingarna. Dendecentralisering som pågår inom arbetsmarknadsverkets område är positiv. Manberäknar att 350 tjänster kommer att placeras ut på arbetsförmedlingarna. Vivill understryka vikten av att man går vidare på den inslagna vägen ochfortsätter decentraliseringsarbetet. Ett sätt att ytterligare rationalisera äratt ändra lagbestämmelserna om allmän platsanmälan. åtgår onödig tid bådeför arbetsgivare och arbetsförmedlare när kortvariga arbeten måste anmälas. Viföreslår att arbete som varar än inte skall behöva anmälastill arbetsförmedlingen. Som ett led i vår strävan att effektivisera arbetsförmedlingsarbetetoch med den förstärkning som sker genom decentraliseringen anser vi attregeringens förslag om ytteriigare 250 nya tjänster skall avvisas. Arbetsmarknadspoliti-ken, m. m. i6 (vpk): Rätten till arbete kan aldrig förverkligas hand i hand medstorfinansen. Svensk arbetsmarknadspolitik fortsätter att utvecklas påkapitalets villkor. Det hotar att undergräva samhällets utveckling och framtid.Jag vill här nämna några utvecklingsdrag som förstärker arbetslöshet ochundersysselsättning. Kapitaletsexportinriktning innebär utlandsinvesteringar och kapitalexport med storaförluster av jobb i , Storfinansens alltmer filltagandeinternationalisering hotar självständighet. Otillräckligainvesteringar i svenskt näringsliv undergräver sysselsättning och en effektivhemmamarknad, blir alltmer utlandsberoende. Importen av insatsvarorskapar balansproblem. Regeringen har anpassat Statsföretag ochlöntagarfondernas roll till kapitalets exportinriktning. Den nya tekniken slår utmängder av arbeten, när den utformas på A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. grundvalav nuvarande marknadsförhållanden. Den offentliga sektorn stryps. Den underordnasstorfinansens ideologiska inriktning mot privatisering och skjuter tillbaka enutveckling av den offentliga sektorn, där servicebehov, sociala och kollektivabehov är grunden för en arbetsskapande politik. Sextimmarsdagen används inte som ett medel att förhindraarbetslöshet. 1 stället föder dagens arbetstidspolitik nya arbetslösa ochutslagna. Regioner och miljö utarmas i brist på investeringar och enarbetsskapande politik. Regeringens ekonomiska politik skapar arbetslöshet ochundersysselsättning, och målsättningen arbete åt alla syns alltmer främmande. Utvecklingen på kapitalets villkor innebär kraftigaregionala obalanser. Äldre arbetskraft slås ut från arbetsmarknaden. Ungdomenfår allt svårare att få ett fast jobb. Kvinnorna här de sämst värderade jobben,lägsta lönen samt de sämsta arbetstiderna. De arbetshandikappades plats påarbetsmarknaden minskar. Kvar på arbetsmarknaden blir dels de välutbildade och s.k. duktigt folk med hög lön och förmåner, dels de med begränsade kunskaper ochlåg lön. Ungdomsarbetslösheten är i grunden en del av den övrigaarbetslösheten. Den är alltså inget problem för sig utan en del av allt detövriga. Men arbetslösheten bland unga människor är ändock särskilt allvarlig,eftersom det handlar om deras första möte med arbetsmarknaden. kandärför unga människor som tvingas till arbetslöshet få betydligt större problemän äldre. Detta konstaterande innebär dock inte att det finns någragenvägar i kampen mot ungdomsarbetslösheten. Fasta jobb till de unga kan skapasendast med en politik som avser att tillfredsställa en rad mänskliga behov vadgäller vård, omsorg och utbildning och vad gäller utveckling av samhällsägdförädlingsindustri. Såväl socialdemokratiska som borgerliga regeringar har ivårt land försökt göra kampen mot ungdomsarbetslösheten till en fråga om attkomma på nya typer av särlösningar, vilkas främsta syfte tycks ha varit attdölja de besvärande ungdomsarbetslöshetssiffrorna. Oavsett om namnet varit yrkesintroduktion, ungdomsslussar,ungdomsplatser eller ungdomslag så har de ett gemensamt: det handlar omsärlösningar som gör att de unga försvinner ur den officiellaarbetslöshetsstatistiken och att alla dessa sysselsättningar är lågt ellermycket lågt betalda, vilket gör det omöjligt att leva på dem. har det också kommit frontalangrepp på ungdomen somhellre tar bidrag från arbetslöshetskassan än arbetar. Detta är rent nonsens,och jag hoppas verkligen att socialdemokraterna här hjälper till att försvaraungdomarnas demokratiska rätt att välja arbete. Inskolningsplatser är det senaste draget för att döljaarbetslösheten. röstades förslaget igenom, och slöt LO-PTKoch SAF avtal om inskolningsplatserna. Förslaget påstås ge de unga en chans attfå en plats i industriarbete. Det låter vackert, men närmare studerat handlardet inte om annat än statssubventionerade provanställningar. Faktum är att förden sexmånaders anställning som inskolningsplatserna handlar om har arbetsköparentrumf på hand. Arbetsköparen avgör vem som skall anställas. Dessutomfår han halva lönen betald av staten för arbetsuppgifter som ändå skulle varitnödvändiga att utföra. När de sex månaderna gått avgör arbetsköparen hur detblir i fortsättningen. Med andra ord gäller det en provanställning som ärstatssubventionerad. De 250 miljoner som regeringen lägger ned på projektetskulle komma till mycket bättre användning, om de satsades på nya jobb inomsjuk- och hälsovård, barnomsorg, fritid och kultur, där de unga skulle kunnages nya fasta jobb med riktiga löner. I många av de specialåtgärder och särlösningar som finns döljer sig också en mycket orättvis behandling av ungdomen, inte minst dålönemässigt. Det är en orättvisa mot de unga, vilken skiner igenom också påandra områden, exempelvis när det gäller studiestöd och studielån. I helasamhället kan en otäck tendens märkas, där ungdomarna anses som "mindrevärda" och tillåtna att angripa. Det har inneburit att myndighetsåldern ivårt land snart bara i teorin är men på allt fler ställen i praktiken är20 år. Detta gäller inte minst på arbetsmarknaden. Denna samhällsutvecklinghotar ungdomens rätt och värdighet. Det är för att bryta denna tendens och farligaungdomsfientliga utveckling som vpk med all kraft kämpar förungdomens rätt tillfasta jobb med lön att leva på. Vi vet att stora behov finns i samhället. Genomatt tillfredsställa dessa behov skapas också fasta och nya jobb. Denna syn ärden verkligt optimistiska och offensiva. Vi tror i och för sig attungdomskooperativ, rättvisa lärlingssystem och rejäla yrkesutbildningar kanspela en positiv roll för ungdomen. Men i grunden är problemet medungdomsarbetslöshet mycket djupare och måste därför också bekämpas med enpolifik som syftar till fasta jobb med lön att leva på. För att nå dit krävsutöver åtgärder för att tillfredsställa en rad samhälleliga behov ocksåkraftåtgärder mot storkapitalets penningspekulation och kapitalexport och förskärpt beskattning av storbolagens vinster. För ungdomen, som för alla andra, gäller attarbetslösheten kan bekämpas effektivt bara om kapitalets makt och inflytandebryts och ersätts med en långsiktig planering av landets ekonomi, näringsliv,offentlig sektor och arbetsmarknadspolifik. I en länsstyrelseprognos kan manläsa att Norriand kommer att förlora ca 25 000 sysselsatta och att Bergslagenkommer att förlora mellan 25 000 och 40 000 invånare. Prognoserna när detgäller sysselsättningen pekar på att kommer att öka med ca 105 000invånare fram . Det som är oroande med prognosen från länsstyrelserna äratt man har gjort sådana prognoser förut och att dessa på ett skrämmande sätthar slagit in. Då kan man fråga vad socialdemokraterna tänker göra föratt prognosen inte skall förverkligas. Det skulle vara intressant att veta. Dethar en avgörande betydelse för arbetsmarknadspolitiken i Bergslagen, i Norrlandoch i andra sysselsättningssvaga regioner. I arbetsmarknadsutskottets betänkande talar man om enuppbromsning av den offentliga sektorns expansion med minskat utbud av nyaarbetstillfällen. Det är snällt sagt. I stället för uppbromsning borde mankanske ha skrivit tvärstopp. A rbetsmarknadspoTiti-ken, m. m. Prot.1986/87:94 Med detta, fru talman, yrkar jagbifall till alla de reservationer i det föreliggande betänkandet som är undertecknade av vpk:s företrädare. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. 37 BO (): Låt mig börja med några citat; "Den höga arbetslösheten, minskad internationellkonkurrenskraft, en tilltagande förslumning är tecken på att Storbritannieninte längre befinner sig bland ledande industrinationer. I själva verket torde dock mer än 4 miljoner britter varaarbetslösa, eller att av den yrkesverksamma befolkningen saknararbete. I vissa stadsdelar av kan arbetslösheten uppgåtill och i ungdomsgrupperna på sina håll ." Detta är uppgifter hämtade från en reseberättelse om enstudieresa som några skånska socialdemokratiska riksdagsledamöter gjort iEngland. För oss i har dessa uppgifter intresse av flera skäl. Dels ärde bevis för hur det ser ut i länder runt om i , dels visar de hur detser ut i länder som styrs med andra mål än våra, t. ex. om arbete åt allt fler.Men det kanske viktigaste är hur hårt en konservativ borgerlig politik drabbarunga människor. Dessa uppgifter kan alltså tjäna som en varning för osssvenskar, och då inte minst för våra ungdomar. Mycket har redan sagts om ungdomsfrågorna i dagens debatt,men jag har fått i uppdrag att beröra ungdoms- ocharbetsmarknadsutbildningsfrågor i årets betänkande 11 frånarbetsmarknadsutskottet, och det tänker jag göra från mina ochutskottsmajoritetens utgångspunkter. Låt mig dock börja med att något kortredovisa siffror avseende arbetsmarknadsituationen i vårt land - sådana har juockså varit uppe. Sedan vi socialdemokrater tog över majoriteten 1982 hardet skapats ca 130 000 nya jobb i landet. Antalet arbetslösa har sjunkit från176 000 med borgerligt styre till 94 000 eller ifebruari . Antalet sysselsatta i vårt land var 4 266 000. Om mantill detta lägger att antalet personer i arbetsmarknadsåtgärder sjunkit medöver 15 000 från till ca 168 000 , så kan man med fogsäga att det finns många ljuspunkter på den svenska arbetsmarknaden. Man kanockså med fog säga att aldrig har så många svenskar haft arbete som just . Detta får absolut inte tolkas som att vi är nöjda. Sålänge någon som vill och kan arbeta inte har fått jobb är vi socialdemokraterinte färdiga med vårt arbete. Också när det gäller ungdomarna på arbetsmarknaden finnsdet trots den allvarliga situationen en del ljuspunkter. 1982 fanns igenomsnitt 52 000 arbetslösa ungdomar, mot 39 000 . Lägger man ihopantalet arbetslösa ungdomar med antalet i åtgärder finner man att siffran 1982var 90 100 men har sjunkit till 81 200. Och antalet sysselsatta ungdomar harökat ftån 633 000 till 653 000, alltså en ökning med 20 000. Det finns alltså, inte minst tack vare vårarbetsmarknadspolitik, en del resultat som blivit betydligt bättre sedan dethär landet återigen fick en kraftfull ledning val. Men vill vi arbeta vidare. I årets budgetpropositionredovisas nya 56 satsningar för att ytterligareminska arbetslösheten. När det gäller "mina" områden,ungdomsåtgärder och utbildning, är det framför allt tre frågor påungdomsområdet som jag vill beröra, varav den första är den kraftiga satsningpå förstärkningen av arbetsförmedlingen som kommer att ta upp mensom jag tror har mycket stor betydelse för de unga arbetslösa. Den andra frågan är att handikappade ungdomar medvaraktigt funktionshinder bör få rätt till arbete i ungdomslag . Detta är en mycket viktig förbättring för dessa ungdomar, som har svårtatt få fäste på arbetsmarknaden. Den tredje frågan gäller åtgärderna förungdomarna under , där inskolningsplatserna i det enskilda näringslivetärdet senaste tillskottet. Arbetsmarknadens parter har träffatöverenskommelser inom ett antal avtalsområden om villkoren förinskolningsplatser. På de stora avtalsområdena har man dock tyvärr intehittills lyckats åstadkomma något avtal, och jag vill från denna talarstolframföra ett önskemål - ett krav, om ni så vill - att parterna anstränger sigytteriigare för att bli överens. Denna fråga har utomordentligt stor betydelseför våra ungdomar. Jag vill i likhet med vad som står i propositionenunderstryka att inskolningsplatserna inte skall vara den normala vägen ut iarbetslivet utan bör utnyttjas med urskiljning för dem som verkligen behöverdem. Budgeten ger möjlighet till 10 000 inskolningsplatser, och jag tror attalla behövs för att minska arbetslösheten ordentligt för våra ungdomar. De borgerliga partierna har i ett stort antal motioner ochreservationer till betänkandet redovisat sina avvikande meningar i förhållandetill vår politik. Jag vill härmed yrka avslag på samtliga dessa. Också på vpk;salternativ yrkas avslag. Låt mig kort beröra alternativen, som jag tycker ärbetydligt sämre än våra, dvs. Låt mig börja med . De börjar med att i vanligordning litet lättsinnigt påstå att om vi bara fick ett nytt skattesystem såskulle också ungdomsarbetslösheten, precis som alla andra problem, minska. Jagtvivlar på att ens i sin egen kammare tror på detta längre. Här vill jag kommentera något av vad som sagts i debattenhitfills. har sagt att de vill slopa ungdomslagen så snart sommöjligt. Behåll ungdomslagen, utropade . Detta är ett exempel på enigheten i det borgerligaalternativet. Innan jag går in på att behandla de moderata förslagenmåste man ställa sig frågan vad som har hänt. har krävtatt det skall ordnas fler ungdomsplatser i det privata näringslivet. När det nukommer ett alldeles utomordentligt förslag från oss, yrkar avslag,efter att så sent som i kompletteringspropositionen ha sagt ja. Detvore nyttigare, tror jag, för er moderater att ta ett samtal med era vänner påSAF än att både yrka avslag på vårt goda förslag och just nu komma med etteget, nytt förslag. Så har i motion 260 faktiskt ambitiöst försöktatt göra ett eget alternativ med arbetspraktikplatser . Enarbetspraktikplats skulle vara , för att ungdomen sedan skullepåbörja en ny period utan arbete och utbildning. Några frågor till är befogade; Hur skulle ungdomarna klara sig de långa perioderna medeller utan lön - inte bara ekonomiskt utan även socialt? Hur är det medinlåsnings-eller kanske utelåsningseffekterna i ert förslag? A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. Prot.1986/87:94 När det gäller ert förslag till yrkesutbildning tycker jag att vi tar 25 mars1987 diskussionen härom när förslagettill ÖGY kommer. Också jag tycker för ~ övrigt att detfinns en del brister, men jag menar att förhållandena kommer Arbetsmarknadspolitt- ° > j o , att bli bättre enligt de förslagsom kommer i den nya propositionen. vill jag när det gäller de moderata förslagen taupp ekonomin. Här vill "spara" 150 miljoner på åtgärderför ungdomarna.