prot · GA09108 · 1986-12-31 00:00:00 — till kubanska legoknektar, till ett antal av ca 40000, vartill kommer ryssar, östeurpéer och nordkoreaner. pumpade underåren 1984-1985 in vapen för . Det är alltså här inte frågaom några små bataljer - det är fråga om ett krig där man har tillgång till demest moderna och effektiva vapen av alla slag. Det är inte, som BengtSilfverstrand sade, ett gulnat foto av som i det här fallet skrämmer - detär de påtagliga realiteterna, där har kunnat ta hem det mestaav spelet. UNITA har på sitt territorium byggt en provisoriskhuvudstad, Jamba. Dessutom har man nu en reguljär armé plus halvmilitäraförband. Därtill kommer en infrastruktur som är rätt imponerande. Här finnssjukhus och här finns skolor. Man räknar med att det i-för- och grundskolornafinns 210 000 elever och över 7 000 lärare. Man har en gymnasieskola därungefär 2 000 elever studerar. Allt detta nämner man med stolthet, likaså har en lärarhögskola och en särskild jordbruksskola och även specialskolor. Vore detta inte värt att stödja för svenskt vidkommande?Ärdet rimligt att ensidigt stöder en så ensidigt våldsorienterad regimsom den i ? Är det rimligt att här står som den största bidragsgivarenefter ? Borde vi inte ha lärt litet grand av norrmännen, som efteratt ha studerat förhållandena på plats konstaterade att inte varnågonting för att ge bistånd till? Borde inte i stället försökaagera för att få slut på det krig som förs? Borde inte kunna stödjaUNITA och i hans två enda stora målsättningar, nämligen; Ut medalla utländska'trupper ur landet, och; Fria val? Propositionen talar nu bevars om sydafrikanskt stöd tillUNITA men säger inte ett ord om det massiva sovjetryska stödet, inte ett ord omde tiotusentals kubaner och andra kommunister som finns på plats. UNITA har kunnat få stöd från många olikahåll. Jag nämnde inledningsvis Kommunistkina, vars stöd dock upphörde. Man harfått stöd från , från Kenyatta, var en av de främsta supportrarna, frånZaire, , och , harman också fått stöd från , kommer uppenbarligen också en viss hjälp frånSydafrika, Skulle vi låta kubanerna massakrera oss hellre än att ta emot hjälpfrån , sade Savimbi, Man var inte särskilt tilltalad av att få titelnpostuma revolutionärer, och det kanske är förståeligt, Savimbi har haft stora diplomatiskaframgångar i men också i , där han besökte och denfranske premiärministern samt nationalförsamlingens talman. 1986/87:108 22aprill987 InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. InternationeUt utveckUngssamarbete m. m. sedanupprättade man också ett särskilt Pariskontor, Hans vädjanden tycks alltså bärafrukt. Dessa vädjanden har återgivits i en bok som kom ut i slutet av förraåret. Författaren är den mycket välkände Afrikakännaren och journalisten , och boken heter , Låt migcitera vad Savimbi säger om stöd från ; "UNITA kämpar för ett fritt, oberoende ochdemokratiskt , Vi slåss mot kubaner och sovjetryssar, som förnekar ossrätten till vår nation. Ja, UNITA tar emot hjälp från republiken , mendet är hyckleri av att påstå, att detta betyder att vi på något sättgillar Pretoriaregimen, Vi motsätter oss apartheid. Lyckligtvis är det en dödideologi. Den kan inte exporteras. bad inte om vårt tillstånd, när hanplacerade på . Vi behöver hjälp utifrån, även om denkommer över den namibiska gränsen. Jag vill påminna kommunisterna om attStalins accepterande av krigsmateriel från och underandra världskriget inte betydde ett godtagande av den liberala demokratin förStalins vidkommande. Vi ber om ert (västerländska) politiska och diplomatiskastöd. Vi behöver er för att i FN och andra internationella fora kunna framhärdai att kubaner och Sovjetryssar måste lämna och de utlovade fria valenkomma till stånd. Underskatta inte betydelsen av ert beslut, ty ärAfrikas , Tro inte, att , , och kommer attstå kvar i västlägret, där de står öga mot öga mot en Sovjetbas i , sominte möter motstånd. De kommer att tvingas till politisk anpassning till Sovjetpå samma sätt som större delen av kom att domineras av nazisterna1938 utan att ett skott avlossades. Det är därför jag säger, att UNITA är nyckeln till ,är nyckeln till , och är nyckeln till Västerlandet, Jag ärinte ensam om denna bedömning, instämmer," Man kunde hoppas att det nu hade funnits möjligheter attfå ett slut på kriget och få till stånd en överenskommelse mellan UNITA ochregimen i , Det som ingett förhoppningar ärframför allt och dess framtid, Savimbi, som kontrollerar denfullständigt, har sagt att man är beredd att på nytt låta denna järnväg öppnas.Den betyder ju mycket för både och . Förutsättningen för dessöppnande är att garantier ges mot militära transporter. Det tycks som om Luandainte varit beredd att acceptera detta, och kriget fortsätter. Det MPLA-styrda är raka motsatsen tillett land där demokratisk utveckling främjas. Genom vårt stöd tillkommunistregimen i motverkar videt demokratiska västerlandets och därmedvåra egna intressen. Det finns alltså all anledning att motsätta sig det stödtill som inte är humanitärt motiverat, I motionen U235 yrkar jag attingen förlängning skall ske av biståndsavtal och inte heller några nya avtaltecknas. Humanitärt bistånd däremot skall utgå till hela , också till deav UNITA behärskade områdena. Jag ber, fru talman, att få yrka bifall till motion U235och i övrigt till de moderata reservationerna. 72KARL-ERIK SVARTBERG (s) replik: talar för stöd till UNITA,Liksom vi andra vet han att UNITA överlever som gerillaorganisation endastdärför att den får stöd av framför allt den vita fascistregimen i ,Jag noterar att P, W. och hans apartheidregim har fått en megafon i densvenska . Det är, fru talman, bara att beklaga. 73 () replik: bör sätta sig in i sakeroch ting innan han talar om dem på det sätt som han gör. Jag kan konstatera attSavimbi och UNITA stod utan något söm helst stöd . Då byggde hanupp sin rörelse, och det gjorde han med den inhemska befolkningens stöd,Savimbi har aldrig funnits utanför sitt land, utan kämpattillsammans med sitt folk. Att landet ligger där det ligger är ett faktum somär svårt att bestrida. Hellre än att låta sig massakreras av cubaner tar mansjälvfallet emot all hjälp där man kan få den, 74 (): Har den s, k. Boforsaffären med Sverigesbiståndspolitik att göra? Svaret måste bli ja. Det finns ett obestridligt ochtragiskt samband mellan vapenexport och vår biståndspolitik. Iutredningen mellan nedrustning och utveckling framhåller regeringensegen expert, , att det finns ett starkt samband mellanutvecklingsländernas vapenimport och en försenad ekonomisk och socialutveckling. Vapenexport till svenska biståndsländer i tredje världen framstårmot bakgrund av utredningens resultat som paradoxal. Vi måste som dennaerkänna att det är ett moraliskt problem att av vapenexportgår till fattiga länder i tredje världen. Det mest uppenbara exemplet på denna inkonsekvens mellanSveriges vapenexport och våra biståndspolitiska målsättningar framträder närregeringen beviljar exportlicens för kanoner till - vårthuvudmottagarland för bistånd i - till ett värde av ca 8 miljarder kronori första omgången. Dessutom beviljas statliga exportkreditgarantier föraffären. Vapenexporten harmonierar synnerligen dåligt med biståndspolitikenshuvudmålsättningar, som ju är: resurstillväxt samt ekonomisk och socialutjämning i mottagarländerna. Vi vet numera dessutom att det inte bara ärBoforsdirektörerna som marknadsfört vapen till utvecklingsländerna. Sverigesegen regering har agerat mycket aktivt för att saluföra svenska vapen i tredjevärlden, inte minst kanonerna till . Det är heller inte ägnat att stärkavår internationella trovärdighet när funnit anledning att diskutera anklagelser om mutor i samband med denna gigantiskavapenaffärs genomförande. Det är inget särskilt djärvt påstående att Sverigesvapenexport har skadat vår utrikespolitiska och biståndspolitiska trovärdighet.KDS har i en motion begärt att regeringen skall få i uppdrag att utarbeta enavvecklingsplan för vapenexporten och att förslag skallbörja förverkligas. En avveckling av vapenexporten skulle vara en aktiv ochkonsekvent Internationellt utvecklingssamarbete m. m. InternationeUt utveckUngssamarbete m. m. åtgärd föratt få en bättre överensstämmelse mellan agerande inedrustnings-och.biståndssammanhang; Det svenska biståndet behöver styras in på enny kurs. De viktigaste huvudlinjerna i en sådan ny biståndsstrategi kansammanfattas i kraven: inrikta biståndet på de fattigaste och på kvinnorna,satsa huvuddelen på landsbygdsutveckling, låt frivilligorganisationernaserfarenheter påverka hela biståndets utformning, inrätta ettbiståndsdepartement och öka biståndets andel av BNI. Ett nytt och högprioriterat biståndsområde måste dessutombli insatser mot den lavinartade spridningen av HIV-smitta och immunsjukdomenaids i många av våra biståndsmottagarländer. Denna farsot utgör ettnära nog obeskrivligt hot i framför allt och , där möjligheternaatt upplysa och hejda utbredningen av virussmittan är starkt begränsade. Det är glädjande att utskottet tar fasta på det som anförsi motionerna om aids. Utskottet konstaterar att det inte bara handlar omekonomiska resurser utan om fortsatta attitydförändringar, så att det blirmöjligt att genomföra brett upplagda och effektiva informationskampanjer ommotåtgärder. I detta sammanhang tror jag att frivilligorganisationernas högamedicinska och etiska trovärdighet, i kombination med deras personligaengagemang ochidecentraliserade organisation, aren unik resurs som måsteutvecklas och aktivt tas till vara. Detta gäller kanske i alldeles särskildgrad de olika n-iissionsorganisationerna. Rädda barnen och andrahumanitära biståndsorganisationer. Vetenskapsmän hävdade att fem miljonercentralafrikaner redan är virusbärare. Även om smittan ännu inte nått alladelar av i samma omfattning, är det tydligt att alla, såväl.homosexuellasom heterosexuella medborgare,.löper mycket stora risker att drabbas. Enligt WHO har närmare 4 000 av de HIV-smittade iVästeuropa drabbats av aids. Detta är - fortfarande enligt WHO - mer än dubbeltså många som . Allt talar-för att stora delar av ,och drabbats hårdare än av HIV ochaids. Dessa länder, -som är beroende av omfattande hjälpinsatser redan för attkomma till rätta med många väl kända bristsjukdomar söm fattigdomen skapar, kannu få sina utvecklingssträvanden ödelagda avaidsfarsoten. Det verkar som omjust den välutbildade ungdomen är särskilt hårt drabbad. Deras kunskap ochengagemang är självfallet oerhört viktiga faktorer för att åstadkomn-ia enekonomisk och social utveckling. Kampen mot aids i tredje världen måste fåhögsta prioritet i vårt biståndsarbete. Biståndet måste utformas så att det tillstörsta delen verkligen når fram till de fattigaste befolkningsgrupperna. Detmåste dessutom i långt större utsträckning än inriktas pä kvinnor ochha som mål att skapa förutsättningar för demokratisk utveckling. Hjälpen borde i mycket högre grad än tidigare sättas inmot svälten, jordbrukskrisen och landsbygdens fattigdom i , ochLatinamerika. Det arbetet måste få en långsiktig inriktning, därkatastrofförebyggande insatser genom mark-, vatten- och skogsvård ochutveckling av jordbruket prioriteras. För attbli så effektiva som möjligt i det här arbetet måste vi ta till vara frivilligorganisationernaserfarenheter och låta dessa få spela en avgörande roll vid utformningen av heladet statliga biståndet. Vi tycker att samarbetet med organisationerna skallvidgas ännu mer. Andelen biståndsmedel som kanaliseras genom dem bör öka menden måste hållas på en nivå som organisationernas struktur tål. En allt för stor del av vårt nuvarande bilaterala biståndgår till det allmänna, tillväxtmålet i form av exempelvis industristöd ochimportstöd. används allt för litet till vad som skulle kunnabetecknas som ren landsbygdsutveckling. De stora industriprojekten som BaiBång i och kraftverket Kotmale i ,betyder mest för dem somredan har det drägligt. Detsamma gäller för importstödet. Utskottet för ett intressant resonemang med anledning avkds-kravet att tona ned det allmänna tillväxtmålet till förmån för en satsningpå de allra fattigaste. Man menar att även satsningar på de allra fattigaste ärtillväxtbefrämjande och att det är just bland dessa grupper som behovet avtillväxt är allra störst. Om detta är vi helt och fullt överens. - Iföregående års betänkande anförde utskottet med anledning av samma krav.att detsker en tillväxt i nationalräkenskaperna var gång ett belppp investeras i enekonomi och att ekonomisk tillväxt har varit just vad mottagarländernasregeringar förväntat sig av biståndet. Detta är ett farligt resonemang och ettlitet väl statiskt synsätt på investeringar. Ett kraftverk t. ex., som intefungerar, bidrar visserligen till tillväxt i nationalräkenskaperna menknappast till befolkningens ekonomiska och sociala välfärd. Det är en avgörande skillnad mellan storainfrastrukturella investeringar och satsningar på småskalig landsbygdsutveckling, som direkt ger både mat och arbete. Vi måste också vara medvetna om att det är långt ifrån alltid myndigheterna i mottagarländerna prioriterar sina fattigaste befolknings grupper. Vi får räkna med svårigheter om vi bestämmer oss för att verkligen nå fram till dessa med huvuddelen av vårt bistånd. Jag kan inte finna annat än att utskottet undviker att ta ställning till en smärtsam men nödvändig prioritering mellan det allmänna tillväxtmålet och en satsning på de allra fattigaste. . ... Vi kommer inte ifrån att kopplingen mellanbistånd och svensk export ökar, och andelen s. k. bundet bistånd-genomu-krediter, importstöd m. m. - är allt för stor. Av det bilaterala biståndetgenom SIDA beräknas återflödet uppgå till av utbetalningarna, ellerdrygt /86. Den utvecklingen hotar attdriva biståndet i riktning mot de minst fattiga och de mest industrialiseradeländerna i tredje världen, eftersom dessa är långt intressantare ur affärssynpunktän de fattigaste länderna. gör en stor och värdefull insats förekonomisk och social utveckling i tredje.världen. För att vi skall kunnafortsätta och öka dessa mycket angelägna insatser måste biståndsviljan vårdas.Att missionsor-- ganisationerna genom alla år lyckats engagera till ettständigt ökat internationellt engagemang, tror jag beror på att givarna får enkontinuerlig information om vad som uträttas och vilka behov som behöverfyllas. Den effekten måste vi eftersträva på fler områden. Flera svenskakommuner har upprättat vänortsförbindelser med orter i utvecklingsländerna, iflera fall Prot; 1986/87:108 InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete/n. länder somSverige har utvecklingssamarbete med. Många människor, inte minst internationellt intresseradeungdomar, har intresse av lokalt förankrat biståndsarbete. Detta skulle kunnakanaliseras till en vänort i ett u-land. Kds har genom kommunalamotioner tagit inititativ till att etablera vänort i u-land i flera kommuner,och erfarenheterna av utbytet med orterna är mycket positiva. Vi tror att ettmera kommunalt förankrat u-landsbistånd skulle öka förståelsen för ökadeinternationella biståndsinsatser. Men kommunernas möjligheter att engagera sigi lokalt riktat biståndsarbete är mycket begränsat. Kommunallagen bör ses överså att speciella bestämmelser om formerna för kommunalt u-landsbistånd förs in.Man kan tänka sig att engagemanget i direkt bistånd borde stå i viss proportiontill de på frivillighetens väg insamlade medlen. Detta är en viktigprincipfråga som måste avgöras med den kommunala självstyrelsen somhuvudprincip. En annan viktig åtgärd för att stimulerabiståndsviljan och öka förutsättningarna för internationell solidaritet är attinföra en begränsad avdragsrätt för gåvor till internationellbiståndsverksamhet. Även om denna fråga under historiens gång havererat vidflera regeringars försök att förverkliga en avdragsrätt, är den en mycketangelägen reform som är väl värd ett nytt försök. I tider när mer och mer avbiståndet blir bundet och knyts upp som importstöd är det viktigt att stärkadet folkrörelseförankrade biståndet. Här behöver vi pröva nya vägar. Svenskinrikespolitisk debatt mår dessutom väl av att det internationella perspektivethålls levande. Även våra egna problem i det gynnade välfärdslandet kanfå andra proportioner när vi får möjlighet att engagera oss i ettinternationellt solidaritetsarbete. Jag ber att fä yrka bifall till motion U205samt till reservationerna 6, 10, 13, 14, 15 och 41. 75NILS T (); Jag skall i detta inlägg kommentera detavsnitt i betänkandet som handlar om bidragen till internationellabiståndsprogram. Det finns i vårt land ett starkt folkligt stöd för FN:smål och stadgar och för det arbete som bedrivs i de olika FN-organen. FN är enunik institution, där alla världens länder får komma till tals och ha ettinflytande. Just det förhållandet att alla länder, oavsett storlek ochekonomisk eller militär styrka, har rätt att delta gör FN till en unik ochomistlig organisation i en värld där vi ser hur det ömsesidiga beroendet mellanländer och regioner ökar. Utan FN skulle sannolikheten öka för att världensöden än mer än nu skulle bli beroende av några få stormakter. befinner sig FN i den allvarligaste finansiella ochpolitiska krisen i organisationens historia. För att komma fram till lösningarav krisen och av problemen måste'vi kunna kräva av alla FN:s medlemsstater attde fullgör sina skyldigheter både politiskt och ekonomiskt men också att desluter upp bakom och utnyttjar världsorganisationen för att finnalösningar på gemensamma problem. FN;s framtid beror ju på medlemsstaternaspolitiska vilja. I den svenska utrikespolitiken är ett starkt stöd till FNen av grundstenarna. Vår politiska uppslutning bakom FN har traditionellt åtföljts av betydandeekonomiska bidrag till FN:s verksamhet, inte minst på biståndsområdet.Utskottet vill understryka att denna hållning bör även i fortsättningeninta och att regeringen med de medel som står till förfogande bör verka för attFN;s effektivitet och auktoritet stärks på alla områden. Bidraget till FN:sordinarie budget uppgår nu till 200 milj. kr. och vårt bistånd genom FN tillmer än 1 200 milj. kr. Det multilaterala biståndet har många fördelar. Detmarkerar vårt stöd till internationellt samarbete och tilltron till FN. Detbetyder att alla kan göra anspråk på resurser som inte förknippas medett enskilt givarlands politiska eller ekonomiska villkor. har juofta ett stort inflytande över hur pengarna används av FN-organen och de övrigamultilaterala organisationerna. Vidare kan administrativ kapacitet sparas genomatt man lämnar bistånd genom internationella organ som har allmänna mål somligger i linje med våra biståndspolitiska mål. råder en bred enighet - det har framgått av tidigareinlägg under debatten - om att vi skall lämna ett betydande multilateraltbistånd. Det multilaterala biståndets andel av det totala biståndet liggersedan flera år vid något . utesluter inte utskottet att dennaandel kan komma att öka , men vi skall veta att i flera avde multilaterala biståndsorganen är en av de allra störstabidragsgivarna. En strävan måste därför vara, menar utskottet, att förmå andraländer att öka sina anslag till FN;s biståndsverksamhet snarare än attytterligare öka andel. De reservationer som berör denna anslagspost kräverhöjning med varierande belopp av anslagen till UNDP, ,Världslivsmedelsprogrammet. UNHCR och , vilket har framgått avtidigare inlägg. är ju , som jag redan har pekat på, en betydandebidragsgivare till de här nämnda organisationerna. Regeringens förslag innebärrelativt stora höjningar i förhållande till innevarande år. Mot den härbakgrunden, men också därför att inte ensamt bör stå för en ännu störreandel av dessa organisationers budget, finner utskottet ingen anledning attändra på de föreslagna beloppen utan anser dem ligga på en rimlig nivå. I ett par reservationer kräver man att inga medel skallreserveras för samnordisk kreditgivning med motiveringen att det nu inte finnsbehov av ytterligare kreditformer. Några ord om detta: I budgetförslaget är ett belopp på 50milj. reserverat för ett eventuellt svenskt deltagande i en samnordisklånefond för förmånlig kreditgivning till biståndsprojekt i u-länder.Bakgrunden till detta är att under sitt möte beslöt attuppdra åt det nordiska ministerrådet att utreda frågan om ett nordisktfinansieringssystem för biståndsprojekt i . En utredning tillsattes ochpresenterade en rapport och ett tillägg till denna . Frågan är nu föremålför fortsatt diskussion mellan de nordiska samarbetsministrarna. Utskottet harinte haft möjlighet att ta ställning i frågan om en samnordisk förmånligkreditgivning. eftersom inget förslag från regeringen ännu föreligger.Utskottsn-iajoriteten har emellertid ingen invändning mot att regeringenfortsätter sina överläggningar med de övriga nordiska regeringarna med sikteatt nå fram till en överenskommelse, och därför tillstyrker man att de begärda medlen Internationellt utvecklingssamarbete m. tn. 9 proiokoll 1986/87:107-108 I/xternatio/iellt utveck-lingssa/narbete/n. Men utskottet vill betona att ett eventuellt nordisktsamarbete på detta område måste vara biståndspolitiskt motiverat. Beträffande reservationen om MIGA kommer, enligt vadutskottet fått veta, en proposition från regeringen där frågan om svensktmedlemskap i kommer att underställas . Det finns därför inte skälatt redan nu uttala sig om ett eventuellt svenskt medlemskap i denna organisation. 1 en reservation krävs att skall utträda ur detinternationella finansieringsbolaget . har IFC ändratinriktningen av sin utlåning och bl. a. ökat sina insatser i och påjordbrukssektorn. Mot den här bakgrunden har regeringen ansett det möjligt attdelta i den kapitalhöjning som pågår. Utskottet delar den bedömningen. I en folkpartireservation berörs merkostnaden vidspannmålsköp. har tagit upp den frågan tidigare underdebatten och också fått statsrådets kommentar. Förhållandet är att i budgetpropositionentas upp ett belopp på 65 milj. kr. som skall användas för att täcka denmerkostnad som uppkommer genom att inköp av svenskt spannmål sker tillregleringspriser och inte till världsmarknadspris. Utskottet har tidigareuttalat och upprepar det än en gång, att den nii gällande ordningen skallbetraktas som ett undantag, och utgår från att regeringen föranstaltarom en återgång till den tidigare regeln, nämligen att spannmål förbiståndsändamål skall köpas till världsmarknadspriser. Med detta inlägg har vi socialdemokrater iutrikesutskottet kommenterat betänkandet och alla de reservationer - och det ärinte mindre än 84 stycken - som har fogats till årets betänkande om vårt landsinternationella utvecklingssamarbete. 76VIOLA (vpk): höll ett tal omden s.k. Bilderberggruppen. Hon riktade sina rättmätiga anklagelser mot"hungerkrigets generaler" till Kissinger, som var här, ochandra som ville räkna som en frivillig-allierad i utsvältningskrig mottredje väridens folk. uttryckte sig så här: "nåddes vi av nyheten att ,världens ledande giftföretag, tvingats betala skadestånd till de ;s sönersom sänts till med uppdrag att döda det landets skogar och folk. Detvarför och soldaten var som en frivillig legoknekt. Ochäven om träden anklagade honom när de dog, och de nyfödda med fosterskador varen himmelskriande syn, därborta i , så gick han bara på order! Så vardock hans fosterland! Så krävde dock att han fällde giftet!Så var dock detta krig ett försvar för de mänskliga rättigheterna! Så kundeicke han ta ansvar för stridsmedlens innehåll! Och han är absolut oskyldig . ..ända tills fenoxisyrorna gör med honom och hans barn san-ima sak som de gjordemed träd och folk i . Och fastän kriget mot tredje världen oftast sker med andrastridsmedel än dem som användes i så är det ett krig med svälten somvapen, en människoförintelse, där vi medborgare, arbetare och aningslösakonsumen- ter ivärldens tio rikaste länder utgör fotfolket, en omedveten, legoarmé. Det är därför vi måste taga reda på stridsmedlens innehåll- hungervapnets mekanik - innan det drabbar oss själva, eller våra barnbarn,tusen mil från krisgsskådeplatsen." Ännumångaårefter krigföring i Vietnamföds där gravt missbildade barn.