prot · GA09130 · 1986-12-31 00:00:00 — Det handlar i stället omkapitalbildning, vår förmåga att rycka tag i export och konkurrenskrafti ivilken utsträckning vi har kunnat stabilisera denna utveckling, slutat låna pengarutomlands och fått ner budgetunderskottet och liknande. Jag tycker att det verkar mera fruktbart att diskutera medAnne , som i vart fall har en ton av konstruktiv dialog i debatten omvilken roll löntagarfonderna i så fall har spelat i detta system. Det äremellertid litet synd att glömmer bort att vi här i landet, innanlöntagarfonderna slutligen infördes genom ett beslut i riksdagert, under enföljd av är hade en konstruktiv, viktig och ganska långvarig diskussion kringfrågan om hur kapitalbildningsproblemet skulle kunna lösas. I den diskussionertdeltog också på ett konstruktivt sätt och tillsatte den utredningsom ledde fram till en del förslag. Den dialogen måste hela tidenfortsatta. Det är ett grundläggande problem i alla ekortomier hurkapitalbildningen skall kunna , och hur man skall få ert rimlig avvägningmellan konsumtion och investeringar som man har en hög tillväxttakt.Vinsttoleranscrt spelar då en betydelsefull roll. På den punkten menar jag attlöntagarfortderna tillsammans med en del andra initiativ, som ocksåhar motsatt sig, har spelat en viktig roll för att vi skulle komma i ett lägedär vi har en snabbare kapitalbildning trots att vinsterna har kunnat sättas avtill investeringar, och inte har gått ut i form av lörtcglidning och olika slagav konsumtionsökningar. Detta är ert så pass viktig fråga att jag egentligenskulle vilja fråga vilka förslag hon har kommit med under de häråren för att lösa dessa problem. Vi har inte haft anledning att ställa frågantidigare, eftersom vi har lagt fram en rad förslag själva. I en merakonstruktiv diskussion är det egendomligt att , som tidigareintresserade sig för denna fråga, inte har kommit med egna förslag. På varjepunkt där vi har lagt fram förslag beträffande förnyelsefonder, avsättningartill särskilda investeringsfonder eller löntagarfonder har av någonanledning sagt nej. Mot bakgrund av den viktiga roll kapitalbildningen spelarär det litet svårt att förstå detta. Avslutningsvis vill jag såga, vilket inte torde vara någonnyhet för , att detta svstem enligt riksdagsbeslutet gäller framt.o.m. 8GUNNAR (); Vi har ett alldeles utomordentligt system föratt fatta beslut här i riksdag. Men det systemet fungerar bättre ommajoriteten i tar hänsyn till vad majoriteten av svenska folkettycker i olika sakfrågor. Det har ingenting att göra med om besluten är lagligaeller ej, det är de självfallet i och med att de fattas här. Å. vill vara seriös tror jag inteatt han på fullt allvar vill hävda att majoriteten av svenska folket vill halöntagarfonder. Jag tror att han själv är mycket medveten om att det är detomvända förhållandet som gäller. Å. debatterar seriöstborde han också vara fullt medveten om att den utveckling som har präglat densvertska ekortomin knappast har hämtat sina positiva effekter frårtlöntagarfonderna, utan från externa faktorer som har varit gynnsamma förSverige. Det skulle vara intressant om . Å. villesäga några ord i en fråga som jag tycker är vital och som av fondanhängarnaangavs som en mycket viktig orsak till införandet av löntagarfonderna -nämligen kapitalbildningen. Fondernas pengar går åt till att köpa aktieri de stora etablerade företagen. De lönsamma och växande små och medelstoraföretagen blir lidande, eftersom de inte får någonting tillbaka. Jag frågade i min interpellation om . Å. Johanssonvar beredd att lämna en redovisning av hur kapitalflödet fungerar. Det voreintressant om han här ville säga att han är beredd att göra en sådanöversyn. Det är annars så att socialdemokrater uppenbarligen inte ärintresserade av att i verkligheten följa upp om de fonder de har införtfungerar såsom de påstod att de skulle göra. I annat fall är löntagarfonderna,precis som fondmotståndarna har sagt, socialdemokratins sätt attsocialdemokratisera svenskt näringsliv. Jag skulle i det sammanhanget vilja lägga till ett ochartnat i frågan om löntagarfondernas tidningsägande, som är upptagen i interpellationert.Åtminstone till sade . Å. att han inte varberedd att vidta någon åtgärd mot att löntagarfonder köper tidningar. Detskulle i praktiken innebära att de fem löntagarfonderna tillsammans med fjärdeAP-fondert skulle kunna skaffa sig en dominerande andel av företaget , som har hand om och . Anser regeringenfrån sina utgångspurtkter att den typen av aktieköp är acceptabelt ochförenligt med ett fritt och öppet samhälle? Tredje vice talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Jag skall helt kort beröra de punkter GunnarHökmark tog upp. Vill svenskafolket ha löntagarfonder? Svenska folket vill ha en snabb ekonomisk utvecklingoch reallönehöjningar. Det handlar om huruvida löntagarfonderna bidragit tillatt vi har kommit in i en sådan gynnsam utveckling. Mitt svar är ja. Harlöntagarfonderna varit bra? Jag anser att de har varit bra. Hökmarkhar tillsammans med en rad andra debattörer i moderata samlingspartiet ochfrån andra häll sagt att löntagarfonderna skulle leda till en katastrofalutveckling av ekonomi. Jag tycker att man då åtminstone kunde vara såpass ödmjuk ätt man nu säger att detta inte var sant och att man gjorde en heltfelaktig bedömning. Vi har inte haft en katastrofal utveckling av Sverigesekonomi. 3.Blir småföretagen lidande? Det förhåller sig på sammasätt där, att dén faktiska situationen visar att de svenska små och medelstoraföretagen har haft en utomorderttligt gynnsam utveckling de seuaste åren bådenär det gäller lönsamheten och när det gäller den ekonomiska stabiliteten iföretagen. Dessa företag har vuxit. Då kan det ju inte vara så attlöntagarfonderna har orsakat dem någon katastrof. Man kan bara läsa igenom destatistiska siffror som finns för att konstatera detta och, om man ärintresserad av det, faktiskt fråga småföretagarna själva. Inte heller de kanhävda något annat. Är det acceptabelt att löntagarfonder köper aktier iopinionsbildande företag, tidningsföretag? Ja, enligt min mening skall det intesättas upp några särskilda regler i det avseendet. Däremot har jag ocksåtidigare markerat att det inte finns något särskilt intresse av attlöntagarfonderna skall engagera sig där. Det har de inte heller gjort. Dét ärmycket små aktieinnehav med obetydlig rösträtt som löntagarfonderna har skaffatsig i det företag som det gäller. Tredje vice talmannen anmälde attGunnar anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare inlägg. 10 HÄDAR (); Det är sant att statsrådet aldrig har varit riksdagsman. Han har dock varit kanslichef i ettriksdagsutskott, och som sådan borde han ha inhämtat att en riksdagsledamotinte har rätt till mer än två repliker. När hart därför i sitt senasteanförande, efter det att replikrätt var utgången, ställdeupprepade frågor till henne, tycker jag att han bar sig synnerligen olämpligtåt i en riksdagsdebatt. Det var det första jag ville säga. Det artdra jag vill säga ärföljande. Jag konstaterar att i den diskussion som har förts om löntagarfonderoch när de infördes med riksdagsmajoritet angavs det att dessa fonder inte varett steg på vägen utan det slutliga steget. På de frågor som har ställts i detsammarthanget har statsrådet inte kunnat ge något svar. Vad som skall hända medvinstandelsskatten och med de särskilda ATP-avgifterna efter 1990 är kammarenefter dagens debatt än mer osäker om än vad den någonsin har varit. Jag vet inte om tycker att detvar angeläget eller nödvändigt att gick upp och beklagade debattensgång. Jag tycker inte att jag ställde några besvärliga frågor. De kan faktisktses såsom något som kan tas upp i följande debatter. Om det är så attfolkpartiet vill ha en dialog om kapitalbildningen, tycker jag att dendialogen kart föras framöver.De frågor som jag ställde var nämligen inte av annan karaktär än att de kan tasupp vid senare tillfälle. Vad har för synpunkter och förslag att kommamed när det gäller kapitalbildningens problem i den svenska ekonomin, eftersomman avvisar och har avvisat bl. a. löntagarfonder och en rad andra initiativfrån socialdemokraterna? De frågorna har ställts tidigare, och jag tycker inteatt det var särskilt bekymmersamt att jag nu berörde dem. När det sedan gäller den fråga som avslutadesitt inlägg med, så har jag redan svarat på den, nämligen att det här systemet är antaget av att gälla t. o. m. . . 12 HÄDAR (): Jag uppfattar statsrådet svar nu såsomen ursäkt, om än något dold, för det sätt på vilket hanställde en fråga i ett tidigare inlägg. Överläggningenvar härmed avslutad. 3 §Svar på interpellation 1986/87:243 om värdepappersmarknaden har frågat mig vilkaförutsättningar som finns för att bringa kreditmarknadskommittérts arbete tillett snabbare slut och om jag är beredd att medverka till en tidigareparlamentarisk förankring av kommitténs arbete. har vidarefrågat om värdepappersutredningen kan ägna vederbörlig uppmärksamhet åt deproblem som aktualiseras av kommuns penningmarknadsaffärer.Slutligen har frågat om utredningens arbete kommer att geunderlag för åtgärder mot missförhållandert i fondkommissionärernas verksamhet,samt vilka andra åtgärder regeringen överväger för att snabbt komma till rättamed dessa. Vad först gäller kreditmarknadskommitténs arbete såmotiverar den snabba utvecklingen på kredit- och värdepappersmarknaderna attförhållandena kartläggs. Det är därför angeläget att kreditmarknadskommitténsuppdrag fullföljs utan dröjsmål. Från sida har vi helatiden uppmärksamt följt arbetets gång. Kommittén har också fått betydanderesursförstärkningar för att snabbt kunna fullfölja sitt arbete. Flertaletfrågor har lagts ut på arbetsgrupper och har på så sätt kunnat utredasparallellt. Jag har fått uppgift om att ett huvudbetänkande kommer att lämnas islutet av detta år. Några åtgärder för att ytterligare påskynda kommitténsarbete ser jag inte nu vara möjliga. Däremot befarar jag att en utökning av antaletkomrnittéledamöter skulle kunna försena arbetet ytterligare. Den information m.m. till representanter för som kart erfordras rörande ett så komplextutredningsmaterial som det här är fråga om får enligt min mening därför sökas iandra former. Vad därefter gäller regeringens direktiv den 26 februari1987 till den parlamentariskt sammansatta kommittén rörandefondbörsverksamheten och andraförhållandert på värdepappersmarknaden (Dir. 1987:11) ortifattar dessa enallmän översyn. De enda frågor som uttryckligen undantagits från kommitténsutredrtingsuppdrag gäller lagstiftning om nya placeringsinstru-mcrtt. Dessafrågor har i stället, enligt regeringens direktiv (Dir.1987:1), anförtrotts en särskild utredare, som skall vara klar med sitt arbeteföre utgång. Utredaren skall enligt direktiven kartlägga och beskrivahandeln med optioner och andra liknande finansiella instrument samt analyserade samhällsekonomiska effekterna av denna form av handel. Dessutom skallutredaren lämrta förslag till vilka regler som bör gälla för handeln. Jag vill påpeka att optioner, terrtiiner m. m. till sinnatur är riskinstrument. Dét innebär att förluster, i vissa fall stora sådana,kan inträffa. Dä nya regler skall ställas upp måste, precis som när det gällerden traditionella aktiehandeln, utgångspunkten emellertid' vara attallmänhetens förtroende för värdepappersmarknaden skall upprätthållas och attenskildas kapitalinsatser inte otillbörligen äventyras. En fråga för sig är omvissa placeringsinstrument skall få användas av kommuner och andra offentligainstitutioner. Vad gäller placeringar av det allmännas medel måste ju alldelesspeciella krav ställas på säkerhet. Gränserna för den tillåtnaplaceringsverksamheten får här anges i kommunallagstiftningen, iverksinstruktioner etc. har utfärdat vissa rekommendationer idessa hänseertdert. Enligt vad jag har inhämtat kommer vidare en arbetsgruppinom att presentera ett betänkande som bl. a. tarupp frågan om kommunernas medelsplaceringar. Vad särskilt gäller fondkommissionärernas verksamhet villjag först påminna om att det krävs bankinspektionens tillstånd för att få drivafondkommissionsrörelse. Det är alltså inte så att vem som helst kan startakommissionärsverksamhet. Ändå ärdet riktigt att bankinspektionen i några fallhar observerat sådana missförhållartden som tagit upp. Det harvarit fråga om att fondkommissionärerna inte klart bekräftat givna kundorder,s.k. självinträde har skett utan att kunden har underrättats, pantsattafondpapper har överbelånats, kreditprövningen har varit bristfällig, och attförmånliga affärer har skett mot kommissionärens eget handelslager påkundernas bekostnad. Utan att gä in i detalj vill jag säga att oarter av detslag pekar pä enligt min menirtg måste stävjas. Jag utgår frånatt de kommer att uppmärksammas av den parlamentariska kommittén. De vittgåendedirektiven anger, särskilt mot bakgrund av värdepappershandelns ökadeinternationalisering, att centrala delar av fondkommissionslagstiftningen under förrtyat övervägande, bl. a. reglerna om handelslager i värdepapper,självinträde och s. k. blankning, dvs. handel med värdepapper som har tagitsemot som lån. Kommittén skall då beakta de skyddsintressen som ligger tillgrund för reglerna. Min bedömning är ätt delar av lagstiftningen måsteskärpas. är det viktigt att påpeka att vissa av deföreteelser som har tagit upp står i strid redan med gällandelagregler och med de allmänna råd som bankinspektionen utfärdat. Jag villdärför, utan att gå in i någon bedömning av hur allmänt förekommande missförhållandenaär. betonavikten av en effektiv myndighetstillsyn av dagens lagar och regler. Enligt minbedömning motiverar utvecklingen pä kreditmarknaden att inspektionen ges ökaderesurser. pågår en översyn av inspektionensverksamhetsinriktning och organisation i syfte att ytterligareeffektivisera.tillsynert, 14 (); Jag tackar statsrådet för svaren på de frågorjag ställt i min interpellation. Svaren visar en stark medvetenhet hosregeringen om de problem som finns i klippekonomin och en klar vilja att snabbtvidta åtgärder för att komma till rätta med de missförhållanden som råder. Den explosionsartade utvecklingen på börserna har närts aven ytterst likvid penningmarknad och stora förväntningar om vinster i enuppåtgående marknad. Detta har lockat in en rad nya aktörer på marknaden, bådenär det gäller dem som handlar medaktier, kommissionärerna, och dem som köperaktier, optioner och terminer, kunderna. Detta är bra ur den synvinkeln attföretagens försörjning med riskkapital kraftigt förbättras. Men det är inte braatt den våldsamma spekulationen, underblåst av okritiska massmedia, har lockatin alltför många köpare utan tillräckliga kunskaper och resurser att på ettriktigt sätt bevaka sina intressen. Det är närmast skandalartat att så mångaintressenter som professionellt arbetar på marknaderna åsidosatt gällanderegler och bortsett från de oskrivna regler som ansetts gälla. Till dettakommer att utvecklingen av en rad nya instrument gått så snabbt att desskonsekvenser inte varit klarlagda, ännu mindre reglerade. Aktie- och pertningmarknaderna är utprägladeriskmarknader. Den som ger sig in i affärer på dessa marknader får räkna medstora risker genom kursförändringarna. Spekulationen är en del av dessamarknaders funktion. Detta kan ge stora vinster men också stora förluster. Dertsom ger sig in i den leken får den leken tåla. Min interpellation riktar siginte mot detta förhållande. Uppenbart har utvecklingen påverkats starkt av att vi haften snabb kursuppgång, som inte alls motsvarats av produktionstillväxten ochavkast-nirtgen ute i företagen. Det finns anlednirtg att anta att en snabbnedgång på börsen, som inte kan vara lårtgt borta, kommer att redovisaytterligare missförhållartden. I en labil marknad blåses varje rykte upp,oavsett om det är sant eller falskt, och får direkta konsekvenser förmarknaden. Vi behöver effektiva värdepappersmarknader. För dettafordras att allmänhetens förtroende kan upprätthållas och att de enskildaskapitalinsatser inte äventyras otillbörligt. Reglerna måste vara rättvisa,informationen skall nå fram till alla. De som yrkesmässigt arbetar påmarknaderna måste uppfylla högt ställda etiska krav. Vi har upplevt upprepade avsteg fråndessa principer. Fermentaaffärert blir alltmer dert skampåle vid vilkenfjättras inte bara f. d. VD och styrelsemedlemmar med djup förankring i svensktnäringsliv utan också banker, fondkommissionärer, mäklare och massmedia. Av och till har hävdats att missförhållanden på börsenskulle hindras genom s. k. självreglering, dvs. dé agerande skulle själva byggaupp etik och kontroll. har utvecklingen klart visat att detta inte fungerar när tillräckligaekonomiska vinster vinkar. Då faller de etiska reglerna, oavsett om det gällergrå eminenser i de svenska storföretagens allra heligaste eller den senaste"kycklingen" på börsgolvet. Det är som harsagt;Bevakningen fungerar inte när alla sitter vid samma middagsbord. Det är utomordentligt tillfredsställande att regeringen ochstatsrådet inte fallit för talet om självreglering utan snabbtingripit med en rad förslag och åtgärder för att komma till rätta medmissförhållandena. Jag tackar för beskedet att kreditmarknadskommitténshuvudbetänkande kommer i slutet av detta år. Där får det inte bli någonförsening. Redan när jag skrev min interpellation var jag klar över att detinte är realistiskt att nu komplettera kommittén med parlamentariker. Däremottror jag att handläggningen i fortsättningen skulle vinna på att parlamentarikerfår tillfälle att så snabbt som möjligt tränga in i kommitténs arbete och deltai det arbete som föregår propositionen. Det är angeläget att också detta arbetedrivs snabbt och malmedvetet. i står i en klass försig. Det är utomordentligt värdefullt att reglerna för kommunernasmedelsförvaltning klarläggs och preciseras, bl. a. i det arbete som bedrivs icivildepartementet. Vi vill inte ha någon ytterligare spekulation med allmännamedel. Det är djupt oroande att en sådan skandal inträffat i störstakommun med den största och mest välbetalda härskaran av experter ochsakkunniga. Det är med största tillfredsställelse jag tar del avstatsrådets besked, att oarterna inoni fondkommissionsverksamheten måstestävjas och lagstiftningen skärpas. I detta sammanhang finns det ocksåanledning att fråga om inte särskilda kvalifikationsvillkor borde uppställasför rätten att utöva mäklaryrket. Det borde införas någon form avauktorisation, som kunde fungera som ytterligare medel för att komma til! rättamed felaktiga tillämpningar av regler och etik. Det kan inte vara riktigt attallmänheten skall anförtro stora penningsummor och fullmakter att göraomfattande affärer till personer vilka i massmedia karakteriseras med detgemensamma uttrycket "kycklingfarmen". Här borde det finnas plats förmänga initiativ av de s.k. självreglerande krafterna och, i den mån de interäcker till, för ingripanden av statsmakterna. Än engäng: tack för svaret! 15NIC (): Jag vill först ägna åtskilliguppmärksamhet ät interpellationen, innan jag tar upp en diskussion medstatsrådet. Man måste ställa sig frågan varför lägger fram ensådan här interpellation, som såvitt jag kan finna i alla delar bygger påkonstruerade, falska uppgifter eller på medvetna vridningar av fakta som jagutgår från att har kunskap om. Tyvärr verkade det som om innaninterpellationen skrevs inte kände till att kompetenskraven ifondkommissionslagen är mycket stränga. Det verkade dessutom faktiskt som omÅke Wictorsson inte hade uppmärksammat att statsrådet i sitt svar på hansinterpellation pekade på just det förhållandet. För säkerhets skull vill jagdärför upplysa om att vi har en sådan lagstiftning i somgör det nödvändigt för rätten 2 protokoll 1986/87:130 att drivafondkommissionsverksamhet att bankirtspektionen ger en oktroj och att dennaföregås av ett omfattande remissförfarande. Det finns kapitaltäckningsregler idenna lagstiftning, som säkerställer att fondkommissionsverksamheten bedrivsunder seriösa former. Nej, utformningen av interpellation, ochtyvärr också av hans första inlägg, tyder på att är ute efteratt provocera till ytterligare regelskrivning eller också efter att medvetetnedvärdera fond-kommissionsverksamhetert i . Detta kan bara varaskadligt - om vi har till utgångspunkt för vår verksamhet här i attmedverka till en sund och rimlig debatt, som inte i onödan skadarallmärthetcrts förtroertde för samhällsfurtktiorterrta. Jag mertar att ertsådart interpellation som den har lämnat egerttligen bara kan haen enda effekt med sig: den åstadkommer oio hos en allmänhet som uppmärksammaratt en riksdagsman ställer sådana här frågor till ett statsråd. Det är kraftiga ord jag använder, och för den skull villjag gärna ge alldeles tydliga exempel. Först och främst tar uppStockholms penningplaceringsfråga som en del av anledningen till misstron motkreditmarknaden, finansbolagen, fondkommissionsverksamheten och annat. Vad detär fråga om där är emellertid en brist i revision och kommunaladministration, som inte har ett smack med den här marknaden att göra. Verkligt allvarligt blir det faktiskt när beskriva grunderna för sin misstro mot fondkommissionsverksamheten. Låtmig ge ett exempel. Han pekar på att det förekommer att kommissionärer föreförvaltningsuppdraget och utan direkt kontakt med kunden gör självinträde ochköper och säljer aktier. Det är ju fullständigt omöjligt, . Ettförvaltningsuppdrag kan inte komma till stånd utan att man har ett avtal omförvaltning. Vad som därefter sker regleras naturligtvis av avtalet. Det här ärfaktiskt ett utmärkt exempel på det tendentiösa i vad harpresterat. Det är intressant att notera att statsrådet på det sätt som ankommerpä ett statsråd som skall besvara en partikamrats interpellation inte kan undgåatt gå till rätta nied vissa av överdrifterna och konstatera att fel på ett par grundläggande punkter. Jag vill alltså ta upp till debatt med statsrådetsynpunkterna på kreditmark-nadskommittén. Vi har ju här i fåttuppleva att regeringen lade fram en proposition om banklagstiftning.Innan denna behandlades i utskottet och i kammarert, kom det också två ellertre tilläggsproposi-tiorte.r om ärtdringar i banklagstiftningen. Men vad värreär är ju detta att statsrådet i de här propositionerna uttalar atthan visserligen lägger fram en proposition beträffande den ifrågavarandeföreteelsen, men att han förutsätter att kreditmarknadskommiitén ävenfortsättningsvis skall utreda och bereda denna fråga, så att vi möjligen senarefår ännu en lag, men då kanske med ett annat innehåll. GOTA-lagstiftningen ärett utmärkt exempel på detta. Där inför regeringen utan egentlig beredning nyaregler om ägandet i bankvärlden, nya regler om kapitaltäckning på dispensgrundoch nya regler om dispens från dispensen - om så skulle vara nödvändigt. Med denna lagstiftning som bakgrund går sedanpenningmarknaden till placeringar i GOTA-Holding, men i medvetande om att det,enligt statsrådets uttalanden, finns möjligheter att lagen på nytt skalländras, därför att kreditmarknadskommitténkart komma fram till en annan värdering. Det måste vara ett oeftergivligt kravatt det här blir någon ordnirtg, statsrådet . Med hänsyn till erttidigare demonstrerade intresse för dialog vill jag anmäla mitt intresseför en sådan. Vi har här i ett oerhört starkt intresse av att vetaatt det är vi som stiftar lag och att regeringen respekterar detta. Vi vill kunnastifta lag på grundligt förberett arbete, och vi vill framför allt stifta lagsom gör att allmänhetert har en aning om vilka regler som gäller. Därför villjag gärna fråga om statsrådet är beredd att ta upp en dialog om en förbättringoch effektivisering av kreditmarknadskommitténs arbete. Jag har vissa idéer omhur det skall gå till. Jag konstaterar att i sirtirtterpellation också har gjort en rad viktiga påpekanden om brister i fondkommissionärernasverksamhet. Jag delar inte uppfattning att det i och med attregler är uppställda är opåkallat att komma med kritik, som gjort i sin interpellation.