prot · GA09108 · 1986-12-31 00:00:00 — Den har fördubblatsgenom utskottets diskussioner. Jag är övertygad om, att vi därmed medverkattill att biståndsmedlen används mer ändamålsenligt, mer effektivt. Vidde föredragningar som de ideella organisationernas företrädare gjort iutskottet har man klart strukit under värdet av långsiktig planering för attresurserna skall användas effektivt. har därför föreslagit attriksdagen skulle uttala sig för en viss årlig ökning av anslagen till deideella organisationerna. Det betyder inte ökade utgifter för staten, utanendast att en större del av det som går till bistånd kanaliseras genom dessaorganisationer. Jag beklagar att enigheten i utskottet beträffande synen på deideella organisationernas medverkan i biståndet inte omfattar också dennaaspekt. Det sätter ner effektiviteten i biståndsarbetet jämfört med vad somannars vore möjligt. Detandra sättet att förbättra effektiviteten är att se till att pengarna inte Prot. 1986/87:108 blir liggande kvar i . Då bör vi inte - som regeringsparfiet föreslår- anslå allt större summor fill ändamål, där vi av erfarenhet vet attutnyttjandet 7; Det gälleru-krediter och s, k, betalningsbalansstöd. Båda är "'''"""onelltutveck- vikfiga anslag, men vi skall inte ge mer än vad vi kan bedöma kommer fill * '"' eem.m. användning på dessa bådaanslag. Det är svårt att frigöra sig från intrycket, att regeringen blåser uppdessa anslag för att hålla kostnaderna nere. Ifråga om u-krediterna har utskottet prutat ordentligt på regeringens förslag.Men även med det nu liggande förslaget får den ansvariga myndigheten, BITS,något mer än den hade begärt - och det är inte första gången. Närdet gäller betalningsbalansstödet har folkparfiet föreslagit en anrianbeslutsordning för att minska spillet i biståndet. Det stödet används för ättlyfta av skuldtyngda länder en del av bördan. För att det skall ge avsedd effektbör det ske fillsammans med andra länder och , Av det skälet är detomöjligt att exakt säga när anslagen behöver tas i anspråk. Avårets anslag om 400 milj; kr. har fortfarande endast ca 50 miljoner använts. finns ytterligare 460 milj, kr, för samma ändarriål. Det ärosannolikt att de överenskommelser som måste träffas innan dessa medel kananvändas någonsin kommer att stämma med svenska budgetår och svenskanslagsteknik. Vi har därför föreslagit en annan ordning. Detvore bättre att ge regeringen ett bemyndigande att upp fill en viss summamedverka i internationella överenskommelser om avskrivning av skulder.-Detexakta utfallet kan därefter räknas av från nästkommande budgetårs anslag.Därmed skulle yi kunna undvika att pengar blir innestående på svenska konton istället för att komma till snabb användning i mottagarländerna. En omläggningav det här slaget är, tror jag, oundviklig. Det bUr en viss utgiftsökning detår omläggningen sker. Jag antar att det är därför regeringspartiet går emotförslaget. Något annat rafionellt skäl finns inte. Men därmed får man också tapå sig skulden för att effektiviteten i svenskt bistånd hålls nere. Dettredje sättet att höja effektiviteten i biståndet är att göra inköpen avförnödenheter där man kan få dem billigast. Detta talar för ett obundetbistånd. Det borde vara den enda rafionella vägen, inte bara för att gemottagarländerna ökat självbestämmande utan också för att öka effekfivite-ten ianvändningen av resurserna. Så sker inte allfid , men det beror inte påförsumliga tjänstemän hos SIDA utan på att har bestämt att det skallvara så. Riksdagenhar nämligen bestämt, att spannmål som ger till svältande länder skallköpas till svenska regleringspriser i stället för fill världsmarknadspriser.Det betyderatt vi betalar ca 65 milj. kr. extra för den brödsäd vi vill skänkaför att mätta svältande människor. Det är ett oförsvarligt slöseri medresurser. Om 65 milj. kr, ytterligare behövs för svensk jordbrukspoUfik, så skalldetta redovisas över rätt anslag och inte gömmas i biståndsanslaget. Hur kanföreträdarna för det socialdemokratiska partiet, som är medvetet om dennaorimlighet, försvara att den inte rättas till? Ett av målen för biståndet är att främja en demokrafisk utveckling i mottagarländerna. Det är angeläget att det målet tas på allvar 37 Internationellt utvecklingssamarbete m. m. och intestannar vid en läpparnas bekännelse. Vi kan inte ställa krav på att våramottagarländer skall uppvisa en fullt fungerande demokratisk samhällsstrukturfrån den ena dagen till den andra som villkor för att svenskt bistånd skallfortsätta. Det vore likt den obotfärdiges förhinder,.Men sett över en längretid är det nödvändigt att rörelseriktningen är mot demokrafi för att svensktbistånd skall bli effektivt. Just därför att vi tror att demokrati somstyrelseskick är den bästa formen för att främja såväl mänskliga fri- och rättighetersom ekonomiskt välstånd, vore det fel av oss att ge avkall på demokratiseringsom mål för vårt bistånd, I såväl propositionen som i utskottets betänkande sägsmycket klokt om tyngden i demokrafimålet. Det är förpUktande uttalanden. Detborde leda fill stor öppenhet från regeringens sida när det gäller att hittavägar att påskynda demokratiseringen. Jag kan dess värre inte finna någon sådanöppenhet. Låt mig tanågra exefnpel: Vi har föreslagit att särskilda anslag avsätts för stödtill och , I båda dessa länder har klara steg mot endemokratisering tagits, I har inte fred och vapenvila uppnåtts. Detråder emellertid inget tvivel om att den nuvarande regimens ambitioner ochmetoder med fördel avviker från dem som tillämpades under och MiltonObotes fid. Den borde ge det uttalade stöd för den nuvaranderegimens ambitioner som ett särskilt anslag är uttryck för. Detsamma kan med än större fog sägas om utvecklingen iFilippinerna, föreslår att särskilda medel avsätts också förFilippinerna och att de används för ett särskilt avtal om regeringssariiarbete.Därmed skulle som nation kunna uttrycka sitt stöd för och sitt gillandeav den glädjande utveckling mot demokrati som har skett i , Jagbeklagar att regeringsparfiet inte kan förmå sig att inse värdet härav. Majoriteten i utskottet har också ställt sig kallsinnigtill förslaget om att kanalisera visst bistånd för demokrafistödjande åtgärdervia de politiska partierna. Män säger sig förstå värdet av ett sådant biståndför att nå mångfald och pluralism i mottagarlandet. Men man vill inte ansträngasig för att få det att fungera som en form tillgänglig för alla politiskapartier. Det är svårt att frigöra sig från känslan att det beror på att densvenska arbetarrörelsen redan har hittat sin form när det gäller att få del avsvenskt bistånd för vidare befordran till systerorganisationer i andra länder.Ändå menar vi bara att svenska biståndsorgan borde slussa vidare ytterligaremedel för dempkra-tiseringsarbetet också via andra svenska politiskaorganisationer. Det skulle vara ett effektivt sätt att främja demokratimålet. Mitt tredje exempel på hur demokratiseringsprocessen kanfrämjas är helt enkelt att mer ingående studera i vilken riktningdemokratiarbetet rör sig. Det är en svår och grannlaga uppgift att uttala sigom summan av samhällsförändringarna, och den är ingalunda värderingsfri. Därförhar vi föreslagit att en utvärdering av demokratiseringsprocessen i olikamottagarländer skulle göras jämväl av en fristående instans. Det är, och detvill jag understryka, inget underkännande av SIDA:s insatser. Mén man kan intevara expert på allt, och det är inget konstigt i att dess erfarenheter ochiakttagelser kompletteras och jämförs med en fristående granskning och Det skulle geett välbehövligt tillskott fill beslutsunderlaget när ställning skall tas tillom demokratimålet beaktas i fillräckligt' hög grad. Påalla dessa tre punkter har regeringspartiet varit kallsinnigt. Det är faktisktlitet svårt att ta det ökade intresset för demokrafimålet i biståndet riktigtpå allvar när så gott som varje konkret förslag fill precisering avvisas. Fårjäg, herr talman, slutligen ta upp en klassiker i biståndspo-Utik- avdragsrätten för gåvor till ideella biståndsorgan. En sådan avdragsrättskulle öka människors biståndsvilja och även effekfiviteten i biståndet. Förvarje krona som stateii släpper till lösgörs nämligen ytterligare en frångivmilda människor. Förslaget finns utformat. Det är tekniskt fullt möjligt atthantera, och det finns att studera i vårt grannland , Det enda somfattas är den goda viljan. Förslagetkan inte avföras med motivet att en sådan avdragsrätt är artfrämmande för vårtskattesystem. Den möjligheten finns redan när det gäller avgifter tillfackföreningar. Får jag fråga eller biståndsministern eller någonannan som vill försöka svara: Varför är det viktigare att medge avdragsrätt föravgift till facklig organisation än för gåvor fill ideellt biståndsarbete?Varför är det viktigare att stödja en organisation som förhandlar fram bättrevillkor för mig än en organisafion som arbetar för bättre villkor för deverkligt svaga? Svara på de frågorna om det går! Och varför är dét möjligt fören socialdemokratiskt ledd regering i att ansvara för ett system medavdragsrätt för gåvor medan det inte är möjligt för en socialdemokratisk regeringi ? Vad är det för slags ideologiska skygglappar som år efter årförhindrar ett förslag som skulle öka svenskt bistånd, tillvarata människorsbiståndsvilja och öka effektiviteten i vår hjälp till fattiga länder? Om detfinns ett svar, så låt oss höra det! Jag yrkar bifall fill alla reservationer där medverkar samti övrigt fill utskottets hemställan. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Idetta anförande instämde , Per , , , , , , , , , och (alla fp), ' 4 () replik: - ställde några frågor fill inig och . Jagönskar att jag kunde begära ordet för förlängd replik, men det går naturligtvisinte. Som vi ser saken är problemet för svensk u-hjälp inte bristen påpengar utan svårigheten att omsätta anslagna medel i effektiva insatser som nårde fattiga. gav själv alldeles litmärkta exempel på de storareservafioner som är ett stort bekymmer inom det svenska biståndsanslaget. Sedanär det faktiskt så, , att även vi föreslår ett ökatbiståndsanslag. Vi säger nej till pengar till , Vidare tycker vi inteatt ytteriigare pengar behöver anslås till betalningsbalansstödet - inte föratt vi är negativa till den biståndsformen utan därför att knappast någrapengar har utnyttjats. Finns det då inga kanalersom tycker är bra och vill anslå Internationelltutvecklingssamarbete m. m. ökade pengar till? Utskottet har sagt ja fill vårt förslag om ökade medel tillkatastrofanslaget. Vi är eniga i det avseendet, , Det ärsåledes vårt förslag som utskottet sade ja fill. Utskottet sade också ja fillen ökning av anslaget till enskilda organisafioner med 50 milj, kr. Vi hadeföreslagit 55 milj. kr. Men vi nöjde oss med dessa 50 milj. kr. Vihar också föreslagit ett särskilt anslag om 75 milj, kr, för demokrafiutvecklingoch ett särskilt anslag om 100 milj, kr, för miljö, markvård och energi. Vitror således, , att det går att ändra biståndets inriktning såatt det blir mera meningsfullt. Då kommer det också att kännas bättre att ökabiståndsanslagen i snabbare takt. 5 () replik: Jag kan förstå om behöver förlängd repliktid föratt försvara den moderata biståndspolitiken. Den låter sig inte försvaras så lätt- inte ens om taletideii utsträcks. Med tanke på de enorma behov som finns ivärlden är det svårt att försvara och förklara varför besparingar skall skejust när det gäller svenskt bistånd. Det är angeläget -jag försökte tidigareutveckla det resonemanget - att vi bättre använder de resurser som går tillsvenskt bistånd. Det finns inga argument för att minska biståndet till mindreän en hundradel. Jag har försökt att visa på ett antal vägar när det gäller attöka effektiviteten. Det är bättre än att bara dra slutsatsen att vi måsteminska anslagen därför att effektiviteten är för låg, ' Det är sant att en delav anslagsförslag har gått igenom. Men om det vore angeläget förmoderaterna att använda en hundradel av våra inkomster fill bistånd, nog finnsdet då ytterligare hål att stoppa i. Nog skulle katastrofhjälpen kunna ökasytterligare. Nog skulle det humanitära biståndet kunna behöva större resurser.Nog skulle flyktingkommissariatet kunna disponera större resurser förflyktingarna i världen etc, etc. Detär således inte behov som fattas. Det avgörande är den avvägning sommoderaterna gör mellan olika behov som finns i vårt land och annorstädes -ochsom man i och för sig kan ha respekt för. Men man skall vara på det klara medatt man därmed ger en signal till omvärlden om att andra i-länder kan göralikadant. Då kommer den svenska signalen att formeras, förvärras. I-ländernasbistånd kommer att minska och klyftan mellan rika och fattiga länder kommer attöka ytterligare. Vi skulle fortsätta att gå i fel riktning. Till dettamedverkar när de - som är fallet - drar ned biståndet fill defattiga länderna, och det måste jag beklaga, Anf.6 () replik; I förhållande till behoven i världen räcker inte ens folkpartietsbiståndsanslag, utan frågan är vad vi kan göra här hemma i för att påett bra, vettigt och effektivt sätt försöka hjälpa till. Ser man då tillrealiteterna är.svårigheterna stora att använda de anslagna medlen på ettbra och förnuftigt sätt, så att de verkligen når fram till de fattigamänniskorna. Dendebatt som förs i många sammanhang också i kan vara omedveten om. Jag försökte här redovisa att det faktiskt finns mångaområden inom svensk biståndspoUfik, många kanaler Prot. och många organisafioner,där det kan vara värt att satsa mera. Vi har i moderata samlingsparfietkonkreta förslag om hur biståndet kan förändras och omorienteras, så att detblir bättre och effektivare. Glädjande nog är alla faktiskt ense på en del avdessa punkter. Anf.7 () replik: Jag nödgas då konstatera att fru afUgglas inte ser att det finns möjligheter att använda en hundradel av Sverigesinkomster för ett effektivt bistånd. Jag beklagar denna instäUning frånmoderaternas sida. 8 (): , , och jag kommer attfillsammans ge en bild av centerparfiets biståndspoUfik, Centerpartietsmiljöengagemang är känt för alla. Det tar sig uttryck i vårt nationella arbetelika väl som i de internafionella frågorna. Dethar länge stått klart för oss att ett rationellt, långsiktigt nyttjande ochskydd av naturresursbasen måste bU ett centralt utveckUngsmål,Miljöper-spekfivet måste lyftas fram i alla sammanhang och föras in också i dehögpolifiska utvecklingsfrågorna, såsom skuldfrågorna samt valuta- ochhandelspolitik, har ett stort ansvar att hävda miljöfrågorna i deinternationella organen. Centerpartietkräverockså att i sitt bilaterala utvecklingssamarbete lägger kraftigtökad vikt vid miljö- och resursfrågorna. Det räcker inte med att satsa svenskabiståndspengar på miljöprojekt eller på miljökomponenter i utvecklingsprojekt.Vi måste också medverka fill att miljö- och naturresurshänsyn byggs in i desamlade utvecklingssträvandena hos vårabiståndsT länder. Miljö-och resursfrågorna diskuteras mycket i internationella sammanhang, men ännuefter ett decenniums talande är handlandet klart ofillräck-ligt. Miljöproblemoch resursutarmning är allvarligare . Vivet, sade i den utrikespoUtiska debatten, att dagens kortsiktigapolitiska beslut vrider utvecklingen fel och att det är generafio-nerna efteross som kommer att tvingas leva med effekterna av detta. Detär uppenbart, om man ser fill den miljöförstörelse som skett och sker iu-länderna, att biståndet haft negafiva konsekvenser för dem, Biståndsgivarnahar inte brytt sig om ekologiska realiteter. Perspektiven har varit förkortsiktiga. Världskommissionenför miljö och utveckling, , lägger snart fram sinrapport. Den kommer att ge underlag för omfattande miljödiskussioner i olikafora och kan förhoppningsvis bidra fill att miljö- och resurshänsyn på etttidigt stadium integreras i utvecklingspolitiken. Jagläste just i World Business att t. o, m. nu har fått upp ögonenför miljöförstörelsen. Bankerna är tvungna att studera Brundtland-rapporten.Problemet för är, säger man, att övertyga inte de rika ländernautan de fattiga om miljöns betydelse. har gjort upp enlista på akfioner som bör vidtas. Detta är utomordentligt positivt - det är ettnytt och ett stort steg framåt när det gäller miljöfrågorna. Prot.1986/87:108 : Internationellt utvecklingssamarbete m. Socialdemokraternas engagemang i miljöfrågorna har aldrigvarit särskilt progressivt. Jag tror att redan harutövat en viss påtryckning på socialdemokraterna. De går nämligen med på krav att hushållning med naturresurser och miljöskall göras fill ett biståndspolitiskt mål. De måste väl ha något posifivt attredovisa när debatten tar fart efter det att kommissionen har publicerat sinrapport. Jag har noterat att i radio och presshar lanserat miljömålet i biståndspolitiken. Det är som bekant inte sant, mendet kan vi i bjuda på. Vi har nått resultat genom attsocialdemokraterna i utskottet hargått med på vårt förslag. Det är bra, och detär vi tacksamma för - det är resultatet som är huvudsaken. Det går naturligtvis inte att slå sig till ro med detta.Miljöproblemen löses inte genom en målsättning - det är det dagliga agerandet som betyder något. Vi måste också vara medvetna om svårigheterna. Det är inte så lätt för ett utvecklingsland att slå vakt om en viktig långsiktig utveckling när man inte klarar de dagliga behoven. En kvinna med sitt svältande barn i famnen - vad bryr hon sig om att miljön runt henne kan vara förstörd ? Det enda viktiga för henne är hennes barns överlevnad, hennes behov av mat här och och , . Vi måste vara realistiska och inse svårigheterna, men vifår inte förtröttas i vårt handlande. De hittillsvarande fyra biståndsmålen lades fast för tioår sedan, och kommer alltså ett femte mål, miljö- och naturresurshänsyn. Det är viktigt att, målsättningen för Sverigesbiståndspolitik ständigt debatteras. Just nu är det debatten om demokratimålet som är aktuell. Jag medger gärna att den debatten är svår att föra. Vi är alla överens om demokratimålet, men jag har ändå en känsla av att vi talar förbi varandra. Går vi litet djupare in och analyserar våra uppfattningar, visar det sig att vi lägger in olika tolkningar i demokratimålet och i fråga om hur det skall förverkligas, För oss i finns det en grundläggande tes ibiståndspolitiken som säger allt om demokratifrågan: skall ge biståndfill människor och inte fill regimer, Defta betyder att det för oss i är lika felnär socialdemokraterna söker socialistiska regimer att stödja som närmoderaterna vill skära ner anslagen till länder som inte har en demokrati somvi i finner acceptabel. Jag tycker faktiskt att vi då och då tar tillimperialistiska brösttoner. Vi tror på vårt demokrafiska system - med all rätt.Vi vet att det fungerar och att det kan skapa en bättre fördelning av våragemensamma resurser. Detta system skall vi informera om, tala om i kontakternamed resp, u-land, visa konkreta exempel på att det är ett bra system, , Attdäremot trycka på andra länder vårt politiska system - är inte det en form avimperialism? Det är naturligtvis teoretiskt möjligt att uppifrån skapa endemokrati. Men jag tror att en demokrati skapas och måste skapas nerifrån, medutgångspunkt i människorna själva. Det är framför allt här som jag ser Sverigesenorma möjligheter till insatser. Vi skall främja demokrafin genpm att stärkadenenskilda människans situation och utveckling. utbildning, hälsovård ochforskning. Människor måste bli fysiskt och psykiskt starka, få självfillit ochkunna formulera sina krav. Vi skall hjälpa till att bygga upp demokratiskainstitufioner, stödja en fri press, kooperation och fackföreningar. Att användademokratifrågan som etf hot om avbrytande av bistånd eller som ett villkor förbistånd anser jag vara felakfigt. Detkan naturligtvis uppstå situafioner där vi, på grund av regimens agerande, intekan tänka oss att gå in med bistånd eller där vi måste avbryta ett bistånd.Bistånd till under den korrupte hade t; ex. variten omöjlighet, liksom det blev en omöjlighet med stöd till efter kuppen1973, Det kan också uppstå gränsfall där det är svårt att bedöma om ett biståndskall fortsätta eller inte. Menutgångspunkten måste, som jag sade, vara de enskilda människorna, defattigaste människorna. Vi kan inte låta dem drabbas ännu hårdare därför att dehar en regim som vi inte gillar. Centerpartiethar begärt ett nytt anslag på 120 rriilj. kr, fill som är i behov avekonomiskt stöd för sin demokratiska utveckling. Vi har tänkt att det stödetframför allt skulle gå till länder utanför programländerna, länder som harvarit diktaturer och som börjar ett demokratiskt uppbyggnadsarbete. Jagmåste säga att jag är utomordentligt besviken på utskottsmajoriteten som inte ställt upp på detta viktiga krav. Jag tycker att det visar på en bristande klarsyn. Låt oss ta som exempel. Här har landet fått en ny regim som vill bygga upp en demokrafi för sina 59 miljoner invånare. Svårigheterna vet vi är enorma, inte minst mot bakgrund av den ekonomiska misär som ledde landet in i. Men här bedrivs nu ett eget demokratiar bete. Man håller sina val, ställer krav på en snabb jordreform osv.,Det vore ett önskeprojekt att få gå in i det här landet och hjälpa med de kunskaper och erfarenheter som har, Detgäller att rädda en demokrati under dess första stapplande steg. Att intestödja innebär fakfiskt ett stöd för de reaktionära krafterna. Ytterst kan detbringa dem tillbaka i regeringsställning. Det är nu Corazon Acquino ochFilippinerna behöver vår hjälp. Vi ser just i hur skör endemokrati är i sitt första skede. Jag tycker att ett nej fill detta krav frånsocialdemokraterna visar att det finns alltför Utet av engagemang och fantasi iregeringens biståndspolitik. Biståndspolitiken är alltför stafisk. Den hårdalåsningen till programländer försvårar andra akuta och angelägna insatser. Jaghar besökt Filipf)inerna , noga försökt att sätta mig.in i landetssituation och dess värre också insett att den engagemangför och dess demokratiska strävanden är bra nära noll. Det är tackvare de enskilda organisafionernas arbete, i det här fallet som i så mångaandra, som regeringen har något att hänvisa till. Jag vet att BITS nu går in iett projekt med om kartläggning av landet via satellit, BITSengagemang för upplever jag som positivt. Utskottsmajoritetengör en märklig krumelur kring målen. Först ställer man upp på krav påmiljömål - det skall ges regeringen fill känna. Sedan tycker man hux flux, utannågon som helst mofivering eller något som helst resonemang, att regeringen börgöra en översyn även av de' övriga målen. Jag tycker att det är en orimligtanke att regeringen ensam skall sitta Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. och göra en översyn avmålen. Målsättningen för vår biståndspolitik måste vi lägga fast fillsammans ien parlamentarisk översyn eller utredning. Demål vi nu har för vår biståndspolitik fastställdes i partipolitisk enighetefter en parlamentarisk utredning. Om nu utskottsmajoriteten önskar en översynav målen, är det en helt nödvändig följd att man också ser över innehållet ibiståndspolifiken. Mål och medel är en enhet och måste utredas tillsammans. Fråncenterparfiet har vi nu och fidigare begärt en utredning om biståndspolitiken.Tydligen anser också socialdemokraterna att biståndspolifiken. Men de väljer en annan väg än vi skulle önska. De utreder bit för bit;katastrofbiståndet, SAREC osv. Dessa partiella utredningar är givetvisvärdefulla i sig, men de ger ingen översyn, ingen helhetsbild. Dethänder så mycket i och i givarländerna som kan vara intressant ochangeläget att studera och analysera, , som har haft samma systemsom vi, med biståndskontor ute i mottagarländerna vid sidan avutrikesrepresentafionen, rationaliserar nu och slår samrrian dessa till enenhet. Det kunde ju vara intressant att studera. Jagtror att det är hög tid för utredning av utvecklingsbiståndet, inte minst föratt få klarhet i hur mycket av vårt bistånd som når fram till de fattigaste,hur vi skall kunna effektivisera vårt bistånd så att det verkligen når sitt måloch hur vi skall åstadkomma en bättre anpassning fill biståndsmålen.