prot · GA0936 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:36 1 S Justerades protokollet för den 18 innevarande månad. 2 t Meddelande om val av chefsjustitieombudsman Jag får meddela att vid början av,kammarens kominer val av chefsjustitieombudsman att äga rum. 3 S Föredrogs -skatteutskottets betänkande 1986/87:14 om ändring av tidpunktenför avlämnande av självdeklaration vid. taxering, m. m. (prop.1986/87:64) och 1986/87:6 om exportkreditgarantier m.m. i utländska valutor (prop; 1986/87:23). Vad utskotten hemställt bifölls. 4 S Föredrogs, 1986/87:1 om en ny plan- och bygglag m.m. (prop. 1985/86:1 och 1984/85:207) samt 19S6,/8'7:2 om en lag omexploateringssamverkan m.m. (prop. 1985/86:2). betänkanden, 1 och 2 debatteras i ettsammanhang. En ny plan-,och bygglag, m.m. 3 (): . Dagens debatt markerar slutet på en mer än tjugoårig process för attutarbeta en ny bygglagstiftning i . Man skulle kunna tro En ny plan-och bygglag, m.m: att denproposition som förelagts och som bostadsutskottet behandlat undercirka - sett utifrån detta tidsperspektiv - skulle innebära attriksdagen fick ta ställning till ett lagförslag som är bättre än nu gällande.Det är med beklagande jag tvingas konstatera att så inte är fallet.Bostadsutskottets behandling har inneburit viktiga korrigeringar i någragrundläggande avseenden, men trots detta uppvisar utskottsmajoritetens förslagsådana brister att vi yrkar att det avvisas i sin helhet. Det är ett omfattande betänkande kammaren nu har att taställning till. och därför kommer vi moderater att lägga upp debatten så, attBertil och senare kommer att ta upp bl. a. avsnittenersättningsbestämmelser, överklagande, gatukostnadsregler, krav på byggnadersamt lagen om exploateringssamverkan. I den partimotion som vi väckte i anslutningtill regeringens proposition om ny plan- och bygglag instämde vi i den mycketskarpa kritik som lagrådet riktat mot propositionen för dess brist på överensstämmelsemed grundlag. Lagrådet skrev bl. a. i sitt yttrande att det"nödgas konstatera att försl-aget vad avser kommunernas befogenheter att iplanbestämmelser reglera markanvändning och bebyggelse knappast torde varaförenligt med grundlagen". framhöll i sitt yttrande KU1985/86:8, y till bostadsutskottet bl. a. att "den oklarhet som uppkommitgenom att det finns utrymme för att komma till olika tolkningsresultat måsteenligt utskottets mening tas i särskilt beaktande. Det är inte acceptabelt attdet efter riksdagsbehandlingen kvarstår en osäkerhet om den ifrågavarandelagstiftningens förenlighet med grundlag. Ytterligare överväganden i fråganbör sålunda komma till stånd." Vid den efterföljande behandlingen i bostadsutskottettillstyrkte vi moderater att bostadsutskottet skulle ansvara för erforderligaomarbetningar av lagförslaget. Ett alternativ till detta tillvägagångssätthade naturligtvis varit att propositionen skickats tillbaka till regeringen.Vårt ställningstagande grundades på en bedömning av tilltron till dennaregerings förmåga att utarbeta konstitutionellt godtagbara propositioner. Det faktum att vi deltagit i arbetet att bringa PBL iöverensstämmelse med konstitutionen innebär dock på intet vis att vi därmed nukan godta förslaget som sådant. Att vi säger nej till PBL innebär inte heller att vi anseratt nuvarande byggnadslagstiftning bör behållas. Vi är däremot övertygade omatt en revidering bör ske genom delreformer. En lagstiftningsrevision av PBL:somfattning innebär stora risker. Ingen i denna kammare kan, med begäran att blitrodd, hävda att alla konsekvenser av lagstiftningen till fullo kanöverblickas. Även lagrådet har insett detta. I dess yttrande heter detnämligen: "Det är nästan ogörligt att fullständigt överblickakonsekvenserna av varje bestämmelse. Om antar förslaget till PBL. fårman räkna med att en översyn av olika detaljer kan bli nödvändig efter en tidserfarenheter." En lagstiftning, där negativa konsekvenser för den enskildeoch dennes rättigheter icke kan överblickas vid beslutstillfället, borde ickekunna antagas i ett rättssamhälle. Det förhållandet att ledamöterna av utskottet' komniittill så olika ställningstaganden i fråga om PBL beror, enligt min uppfattning,på att vi har olika syn på äganderätten och dess innehåll. Socialdemokraterna har genomdriviten rad lagar oeh beslut som alla har det gemensamt att de urholkat den enskildaäganderätten - steg för steg. Det är därför logiskt att PBL-förslagetkonsekvent innebär en fortsatt urholkning av den enskilda äganderätten; Viaccepterar inte en politik med denna inriktning. Vi har alltid sagt nej tillsocialism. I vår partimotion angående PBL framhåller vi att"äganderätten utgör en av den västerländska civilisationensgrundpelare". Jag vill utveckla detta något. Vi hävdaratt den enskildaäganderätten är en omistlig beståndsdel i en demokrati. Ägandet är entrygghetsfaktor. Den ger medborgarna möjlighet att ta ansvar. Den vidgar ochförstärker oberoendet. Historien känner inga exempel på samhällen som kunnatförena frånvaron av enskilt ägande med demokrati. Det är bl. a. därförsoniäganderätten garanteras i den europeiska konventionen om mänskliga fri- ochrättigheter. Enskilt ägande är ett nödvändigt element i och förutsättning förden marknadsekonomi som givit oss vår välfärd. I ett samhälle dominerat avkollektivt ägande ersätts den enskilde individens ansvarstagande av de mer ellermindre anonyma kollektivens beslut. Förvaltningens effektivitet minskar, ochdess kostnader ökar. Ju mer samhällsverksamheten kollektiviseras, desto störreblir behovet av en växande byråkrati och detaljregleringar på område efterområde. Äganderätten måste enligt vår uppfattning innefattabestämmanderätt över det ägda. Med markägandet följer rätten att brukaegendomen, att bebygga och sälja den, m. m. PBL är oförenlig med denna grundsyn. En avgörande punkt i vår kritik av PBL gäller systemet medgenomförandetider. I 5 kap. 5 § framgår att denna genomförandetid skall varaminst 5 och högst . krävs mycket starka skäl förattmotivera ett avslag på bygglov. Detta har av socialdemokraterna tagits tillintäkt för att-hävda att byggrätten stärks med PBL. Även har anslutitsig till denna ståndpunkt, vilket framgår av utskottsmajoritetens skrivning pås. 46 i betänkandet. Utskottsmajoriteten vågar t.o.m. påstå att markägarensställning efter génomförandetidens utgång och med outnyttjad byggrätt blirbättre än enligt gällande lag. Till stöd för denria ståndpunkt tycks majoritetspartiernai utskottet framföra två argument, nämligen att byggnadsförbuden avskaffas ochatt kan bevilja byggnadslov även efter genomförandetidensutgång. Visst avskaffas begreppet "byggnadsförbud". Menvad utskottsmajoriteten sysslar med är ingenting annat än en lek med ord. Idagens lagstiftning kan en kommun införa byggnadsförbud i ett område där manexempelvis anser att planen blivit omodern. Kommunen kan via dispens meddelabyggnadslov när detta anses lämpligt. Byggnadsförbudet skall följas av ny plan. Enligt PBL-förslaget fortsätter visserligen planen attgälla även efter genomförandetidens utgång, men kommunen kan när som helst upphävaplanen och därmed förhindra t. ex. en nybyggnad på en tomt. En ny plan-och bygglag, m. m. En ny plan-och bygglag, m.m. - ren fåringenting att säga till om. Hans eller hennes rätt att få bygga blir helt beroende av kommunalpolitikernas tyckande, I en lagstiftning som inte innefattar en absolut rätt för deii enskilde att bygga finns självfallet inget behov av bestämmelser om förbud mot att bygga. Att framställa detta som något för den enskilde positivt är inte bara fel - det är också djupt vilseledande. Det vore, herr talman, detsamma som att säga till bilister: blir det lättare att parkera eftersom vi tagit bort allaparkerings förbud - som man underlåter att lämna följdupplysningen att en annan samtidig bestämmelse innebär, att bilkörning när som helst kan förbjudas. . . Genomförandetidér är ett ensidigt system. Kommunen fårfördelar och de enskilda mark- och husägarna alla nackdelar. Det har i vårtland varit vanligt att föräldrar köpt en tomt eller gjort en avstyckning tillbarn eller barnbarn. PBL förbjuder inte detta. Men det gäller att bygga undergenomförandetiden om man vill vara säker på att få sitt hus, ty därefter är detkommunen som bestämmer. Det kan bli svårare och dyrare för en fastighetsägareatt få fram kapital till sitt bygge. kan en tomt utgöra säkerhet för lån,men så blir inte fallet om PBL genomförs. Tomten får ett belåningsvärde förstnär den bebyggs. Företag har ofta planlagd reservmark för att vid behovsnabbt kunna bygga ut sin kapacitet. Med genomförandetider kan man inte varasäker på att få bygga när genomförandetiden gått ut. Av tidsskäl nöjer jag mig meddessa exempel på vilka nackdelar och vilken osäkerhet systemet medgenomförandetider innebär - för den enskilde. Vi moderater säger nej tillgenomförandetider. Vi anser att faställda planer skall gälla utantidsbegränsning. Självfallet måste dock planer kunna ändras. Utgångspunktenskall då vara att komrnunen betalar full ersättning för förlorad eller minskadbyggrätt. Vid planändring kan kommunen behöva tillgripabyggnadsförbud. Cen-, terns och socialdemokraternas utskottsrepresentanter hävdarpå s. 45 i betänkandet att det inte går att "bygga en från enskildsynpunkt rättssaker ordning på nybyggnadsförbud. a. medför dessa ingenersättningsrätt och det måste - även med en mer restriktiv fillämpning när detgäller att förlänga nybyggnadsförbud - vara ovisst hur det kan ta attutarbeta ändrade planer." Detta påstående är helt felakfigt underförutsättning att man - som vi moderater - anser att kommunen skall betala enmarkägare full ersättning för förlorad eller minskad byggrätt. Då kan man krävaatt kommunen från byggnadsförbudets införande skall ha antagit enny plan. E,nligt vår uppfattning skall byggnadsförbudet dessutom inte kunnaförlängas, och har en ny plan inte antagits träder den gamla planenåter i kraft. Detta innebär förvisso att man sätter viss press på kommunernamen också, vilket jag tror är helt nödvändigt, att kommunalpolitikerna tvingasta det fulla ekonomiska ansvaret för sina beslut. Vad gäller den översiktliga planeringen innebär propositionenatt hela yta skall få en form av planstatus genom attöversiktsplanerna göra obUgatoriska för alla kommuner och för hela kommunen. arbete med att försöka få PBL-förslaget i överensstämmelsemed grundlagen har förändringar vidtagits i 1 kap- 3 §. Där utsågs nu attöversiktsplanen inte är bindande för myndigheter och enskilda.Bostadsutskottets förslag till ändringaromfattade även bl.a. 4 kap. 1 §. Utskottet förordade bl. a. följande skrivning:"Av planen skall framgå 1. grunddragen! den avsedda användningen av mai-k-och vattenområden". Utan motivering i sak föreslog lagrådet att tillmeningen skulle fogas orden "samt i fråga om tillkomst, förändring ochbevarande av bebyggelse." Utskottsmajoritetens accepterande av dennaförändring innebär att rnan ställer sig bakom enskrivning som otvetydigt kommeratt bidraga dll mer detaljerade översiktsplaner än eljest. Risken är uppenbar att översiktsplaner, ivilkäskall framgågrunddragen i fråga om den avsedda användningen,av mark- och vattenområden samti fråga om tillkornst, förändring och bevarande av bebyggelse, kommer att styrabyggandet utariför planlagt område oavsett lydelsen i 1 kap. 3 §. Eftersomöversiktsplanernas detäljeringsgrad sannolikt Ökar med tiden ökar ocksåriskerna för en sådan utveckling. En sådanlagstiftning bör inte antagas avriksdagen. All erfarenhet visar att behovet av översiktlig planeringvarierar från kommun till kommun, från tid till annan. Det är därför fel att göra den översiktliga planeringen obligatorisk sariit föreskriva dess utformning på ett så detaljerat sätt som skett. En frivillig översiktsplanering - som ett avflera beslutsunderlag, där olika utvecklingsalternativ skisseras - är enligt vår uppfattning en mycket bättre lösning. ' Jag vill,här något beröra frågan om regionplanering iStockholms läri. har ; som enda landsdng iSverige, lagreglerad skyldighet att svara för den övergripande regionala planeringeni länet, Förklaringen till detta är främst historisk och sammanhänger kanskefrämst med behov under tidigare perioder av att beredainvånarna bostäder, något som inte ansågs kunna ske innanför de egna gränserna.En annan bidragande faktor var att kranskommunerna tidigare ansågs alltförekonomiskt svaga för att själva kunna bekosta deri kommunaltekniska och övrigaservice som expansionen krävde. Situationen är som bekant väsentligt annorlundai dag, med stagnerad befolkningsutveckling i och, i flertalet fall,bärkraftiga kommuner även utanför huvudstaden. Regionplaneringen i Stockholmslän har också kommit att i många fall sakna den primärkommunala förankring somkrävs för att ge planeringen genomslagskraft. har emellanåt kommitatt uppfattas som en verklighetsfrämmande överkommiin. 1 propositiofien angesatt den särskilda lagen föreslås bli ersatt med en ny lag ånjjassad till PBL:sregelsystem. Vi moderater anser attregionpläneringen i lännu måste bli ett frivilligt, gemensamt åtagande för kommunerna- inkl.' , söm huvudman för kollektivtrafik och sjukvård. Lagreglerna för regionplanering i bör utformas pä samma sätt som för övriga län i landet och så att de möjliggör frivillig samverkan mellan länets kommuner och . Ett frivilligt, gemensamt regiönplaneåtagande för kommunerna''ä'ven'i skulle inte bara innebära minskad planeringsbyråkrati utan också ge erforderliga planeringsinsatser behövlig-genomslagskraft i den kommunala verksamheten. bör därför upphäva lagen (1968:598) angående handläggning av frågor om regionplafi för kommunerna i Stock holms län. ' PBL-förslaget innebär att ett helt nytt planinstitut, kallat Prot.1986/87:36. En ny plan-och bygglag, m:m. Prot.1986/87:36 områdesbestämmelser, införs, I 5 kap, 16 § heter det:"För begränsade områden som inte omfattas av detaljplankan områdesbestämmelser antas för attsäkerställa att syftet med översiktsplanen uppnås--------------- ," Komsedan , . . .. , , . , , , . inte och pasta att översiktsplanen inte kommer att verkastyrande pa bygglag, m.m. , j , -r , j . j u markanvändningen!Trots att kommunen ges ratt att med områdesbestämmelser kraftigt inskränkamarkägarnas möjligheter att nyttja sin mark innefattar förslaget inte någoninlösensskyldighet förkonimunen i dessa fall. Vi moderater godtar inte deninskränkning i den enskilda äganderätten som systemet med områdesbestämmelserkan innebära. I dagens plansystem finns stads- och byggnadsplaner. Dessabegrepp utmönstras i PBL-förslaget och ersätts med ett planinstitut,detaljplan. får kommunerna än större möjligheter att styra ochdetaljreglera markanvändningen. 1 detaljplan för bostadsbebyggelse fårkomhiunen exempelvis lägga fast andelen lägenheter av olika slag samt lägenhetsstorlekarna.Man kan vidare förbjuda eller ytbegränsa livsmedelshandel med hänsyn till, somdet heter, "lämplig samhällsutveckling". , som tillbostadsutskottet yttrat sig i denna fråga, anför i majoritetsskrivningen bl.a.: "Vad särskilt gäller handeln med livsmedel anser näringsutskottetrimligt att kommunerna skall kunna begränsa eller helt förbjuda etableringarsom antas kunna få från plansynpunkt starkt negativa effekter på butiksstrukturen. "Denna ståndpunkt är ur närings-och konsumentsynpunkt minst sagt märklig. Antagatt en livsmedelsbutik som etableras genom nytänkande, skicklig ledning ochkonkurrenskraftig prissättning blir så framgångsrik att en konkurrent slårigen. En sådan etablering kan med föreliggande lagförslag förhindras. Det ärnämligen, kommunen och inte konsumenterna i sitt fria köpval som avgör vad somär "lämplig samhällsutveckling" och om en etablering får "starktnegativa effekter på butiksstrukturen". Det finns exempel därkommuner gynnat vissa företag eller befintliga butiker. Riskerna för dyliktgodtycke och maktmissbruk ökar med PBL. Det faktum att det i ett område redanfinns en eller flera livsmedelsbutiker kan aldrig utgöra motiv för att kommunenskall få rätt att vägra en fastighetsägare aft i en affärsfastighet inrätta enlivsmedelsbutik - varken ur äganderätts- eller konsumentsynpunkt. I propositionen föreslås att bygglovsplikten skall kunnaminskas med hjälp av områdesbestämmelser. Det har från socialdemokratisk sidatagits till intäkt för att påstå att det blir lättare för den enskilde att fåbygga när PBL införts. Detta är en sanning med modifikation. Någon rätt för denenskilde föreligger inte - endast en rätt för kommunen att, närkommLinalpolitikerna så vill, minska bygglovsplikten. , majoritet har även i denna del gjortförändringar i lagförslaget. Förändringen innebär att "mindre om- ochtillbyggnad av en-och tvåbostadshus i områden utan samlad bebyggelse befriasfrån bygglovsplikt genom ett direkt stadgande i PBL". Från sidahur denna förändring framställts som en betydande framgång i partiets strävanatt göra det lättare för människor att bygga i glesbygd. Visst voredet bra om i detta fall hade rätt. Men blir det så om Svaret är dess värre nej. Som så ofta i 8 detta lagförslag försöker,man geintryck av minskad reglering och lättnader Varje lättnad, skenbar eller verklig, tas emellertid tillbaka i någonannan paragraf. På s. 100 i betänkandet heter det nämligen efterovannämnda citat: "Kommunerna bör dock genom områdesbestämmelser gesmöjlighet att införa bygglovsplikt för de aktuella åtgärderna där så erfordrasför att tillvarata grannars intressen, av kulturhistoriska eller miljömässigaskäl eller för att undvika permanentboende i fritidshus." Men inte ensdenna mening uttrycker hela sanningen. I 8 kap. 6 § heter det nämligen:"Kommunen får, i områden som utgör en värdefull miljö eller i områden förvilka områdesbestämmelser utfärdats, bestämma att bygglov krävs för att utförasådana åtgärder som avses i 4 § andra stycket." Eftersom enligt 5 kap. 16§ områdesbestämmelser kan införas för områden som inte omfattas av detaljplankan kommunen således med stöd av 8 kap. 6 S avskaffa den bygglovsbefrielse mangivit i 8 kap. 4 § andra stycket, varhelst man önskar. s. k. framgångär mer semantisk än reell. Vi moderater vill åstadkomma en verklig förbättring närdet gäller rätten att bygga utanför planlagt område. Om en kommun av något skälvill reglera byggandet skall detta ske genom att detaljplan upprättas. Därmedkan man klart och entydigt fastlägga kommunens och den enskildefastighetsägarens rättigheter och skyldigheter. För övriga områden, dvs. allicke detaljplane-lagd mark, kan man slopa lämplighetsprövning och bygglov fören- och tvåbostadshus och motsvarande. Först med en sådan lagstiftning får denenskilde en rätt som gör att man kan tala om att det blir lättare att bygga. och socialdemokraternas system med tidsbegränsadebyggrätter kräver vissa övergångsregler. Dessa återfinns i förslagets 17 kap;Av 4 § framgår bl. a.: "I fråga om stadsplaner och byggnadsplaner, somfastställts efter utgången av . skall genomförandetiden enligt 5 kap. 5§ vara , räknat från ikraftträdandet. 1 fråga om övriga planer ochbestämmelser som avses i första stycket skall genomförandetiden anses ha gåttut." Det betyder att exempelvis den markägare som har en obebyggd tomt ien plan måste se till att han bygger innan . Då gårnämligen genomförandetiden ut, och det ger kommunen rätt att utan något somhelst hänsynstagande till den enskildes intressen upphäva planen. Fördetiotusentals ägare till obebyggda tomter i planer fastställda gällerdet verkligen att vara snabb i vändningarna om man vill vara säker på att fåbygga. riskerar nämligen dessa ägare att deras drömatt bygga ett eget hem eller en sommarstuga stoppas av kommunen genom ettsnabbt upphävandebeslut. Många års sparande kan bli utan värde. Den genomgång av utskottsmajoritetens förslagsom jag här gjort visar entydigt att kommunernas, dvs. kommunalpolitikernas,makt ökar, medan den enskilde fastighetsägarens rättigheter och inflytandeminskar. Så är fallet vad beträffar genomförandetider, översiktsplaner,områdesbestämmelser, detaljplaner och bygglovsplikt. PBL-förslaget, såsom detser ut efter och socialdemokraternas samskrivning i bostadsutskottet,kan inte accepteras av något parti som i handling vill slå vakt om och stärkaden enskilda äganderätten. Jag yrkar avslag på bostadsutskottetshemställan i betänkandet 1986/87:1 på samtliga punkter och bifall tillreservation 1 samt avslag på hemställan i bostadsutskottets betänkande1986/87:2 och bifall till den fill detta betänkande fogade reservationen. En ny plan- och bygglag, m:m. En ny plan-och . bygglag, m.m. , Anf.4 (): Den nuvarande bygglagstiftningen är svåröverskådlig. 1byggnadsstadgan återfinns en mängd regler som borde finnas i en samlad förordning.Lagstiftningen, är också otidsenlig, bl.a. därför att den inte reglerar denöyersiktliga planering som nästan alla kdrnmuner bedriver. Det saknas t. ex.lagregler för medborgarinflytande över denna planering., Bygglagstiftningenberör i hög grad den enskildes intressen. Det understryker ytterligare viktenay en enkel lagstiftning som är lätt att överblicka. Det får inte råda någraoklarheter t. ex. om vilka åtgärder som kräver byggnadslov. Som anförs i partimotion är det angeläget atten ny och modern plan- och bygglag kan konima till stånd. De långvarigabyggnadsförbuden är ett av flera tecken på att det nuvarande regelsystemet ärföråldrat. anser därför inte att den gällande bygglagen kan liggatill grund för enbart'ett successivt reformarbete. Det måste starkt understrykas att utgångspunkten för enplan- och bygglag måste vara den enskilda människans rätt att förfoga över sinegendom. Det är bara med stöd av lagen som den enskilde kan hävda sin rättgentemot myndigheter. När de allmänna intressena måste göra sig gällande skallrimliga ersättningsregler garantera kompensation. På dessa punkter har detförslag som socialdemokraterna och arbetat fram betydande oklarheteroch brister, .framför allt därför att den enskildes ställning gentemot deallmänna intressena försvagas. I reservationframhållervi,speciellt.konsekvenserna av förlorad byggrätt samt ersättningsreglerna. Under utskottsarbetet har några förbättringar föreslagits,framför allt vad gäller kraven på bygglov utanför tätbebyggelse;Förbättringarna är dock enligt uppfattning långt ifråntillräckliga. De förändringar som måste komma till stånd är så pass'omfattandeatt yrkar på att propositionen avslås och att regeringen ges iuppdrag.att återkomma till med ett omarbetat förslag. Socialdemokraterna och har gjort det möjligt förkommunerna att begränsa byggrätten för den enskilde ända ned till . Den föreslagna minimitiden är för många fastighetsägare alldeles för kort för att möjliggöra genomförande av byggrätter!. ' Inskränkningen i byggrätten kan på ett mycket negativtsätt påverka den enskildes möjligheter att bygga på sin tomt. En sådan starkt reducerad byggrätt kan medföra att en del fastighetsägare, som har hunnit bygga , blir helt tillgodosedda, medan deras grannar, som haft olika förhinder och inte hunnit bygga, förlorar sin byggrätt. Detta kan skapa en betydande orättvisa människor emellan. Det nu föreliggande förslaget ger dessutom markägaren en.mycket svag ställning också efter det att genomfö randetiden gått ut. Svårigheter kan uppstå för personer som inte har kunnatanvända sin byggrätt på grund av arbetslöshet eller sjukdom . Efter genomförandetidens slut har kommunen, rätt att ensidigt hävabyggplanerna. Kortgenomförandetid kan' också försvåra vid generationsväxling. villatomtsom avstyckatsfrån exempelvis föräldrarnas mark är givetvis ofta inte aktuellatt bebygga inom en så som . Som exemplen visar kan konsekvenserna bli allvarliga förden enskilde, detta speciellt om den aktuella kommunen har skiftat politiskmajoritet och det tidigare varit politisk strid ombyggplanen. kräver att en lång genomförandetid förbyggrätten införs. Vi anser att genomförandetiden normalt bör sättas till minst15 år och att någon övre gräns inte bör anges i lagstiftningen. Kommunerna kanmed vårt förslag fastställa, rätten för. den enskilde att bebygga mark till enmycket lång, tidsperiod, exempelvis , , osv.