prot · GA0999 · 1986-12-31 00:00:00 — En ny fråga till utrikeshandelsministern: ni beredd att i linjemed utrikeshandelspolitikens frihandelsanslutning också medverka fill attregeringen utvecklar en inre frihandel och avreglering av näringsliv ochtjänsteproduktion? För den inre frihandeln är den socialdemokratiska regeringentydligen en fortsatt frihandelsmotståndare. En internationell frihandel kaninte utvecklas framgångsrikt om inte jämväl hemmamarknaden präglas avfrihandelns principer. Sfigande skatter, etableringskontroll, subventioner,priskontroll, statlig företagsamhet, löntagarfonder, arbetsmarknadsreglering,monopolisering, styrning av utbildning, reglering av kommunikationer- alltdetta är exempel på socialdemokratiskt motstånd mot inre frihandel, vilket ärett verkligt hinder för internationell frihandel. Det duger inte attutrikeshandelsministern här talar om det angelägna och goda i eninternationell frihandel, om inte vår regering på liknande sätt bekänner sigtill frihandelns principer för hemmamarknaden. En debatt om internationella handelsfrågor är intefullständig numera om inte miljöfrågor något berörs. Miljöfrågor ärinternationella problem som i hög grad har samband med internationell handeloch industri. I en partimotion 1986 redovisade vi moderater vår syn på dettaområde. Vi uttalade i den motionen att bör i internationellaförhandlingar arbeta för längre gående konventioner vad gällergränsöverskridande luftföroreningar, i fråga om svavelutsläpp,kväveoxidutsläpp och kolväteutsläpp. ställde sig bakom vårt förslagom internationella miljövårdsavgif-ter för fondbildning, så att exporteradeluftföroreningar kunde åtgärdas genom investeringar i reningsutrustning. Jagvet nu inte om regeringen har fullföljt beslut och aktualiserat deinternafionella frågorna i samband med miljövårdsarbetet. Jag vill gärna frågautrikeshandelsministern om utrikeshandelsministern har något att meddela oss iriksdagen i denna fråga. framväxande internafionellainformafionssam-hälle har världens marknader för råvaror, ädelmetaller,värdepapper, valutor och aktier vuxit samman i ett evigt kretslopp runt jorden,där prisbildningsmekanismer i fria marknader fungerar ostört över nationsgränser.I informationssamhällets rika flöde av informafion om händelser och trenderinom teknik, mode, vardagsliv och industriutveckling, har bilden av en verkligvärldsmarknad för så gott som alla industrivaror börjat växa fram.Industrivaror i alla dess former säljs i vår fid på en världsmarknad därkonsumenter ställs emot producenter i skilda länder och t.o.m. i skildavärldsdelar. Internationell frihandel är måhända det medel varmed mångaav vår samfids problem kan avvecklas. Genom tillväxt i handel och ekonomi kanarbetslösheten minskas. Genom tillväxt i nya marknader kan förutsättningar fören fortsatt tillväxt tillskapas. Genom informationssamhällets nära kontaktytormellan världens olika ekonomier, kulturer och folk kan ett marknadssystem förvärldens produkfion av tjänster och varor etableras för att därmed bli till engaranti för utveckling av världen i fred och frihet. Prot.1986/87:99 Anf. 6 HÄDAR (): 1 april1987 Herr talman! Vilket företag ärSveriges största importföretag? naturligtatt många tänker på de stora varuhuskedjorna Åhléns, Kooperativa förbundeteller kanske på någon avde ledande textilimportörerna. Men, som det sades vidHandelns dag av verkställande direktör , det största importföretaget i är , ett företag somannars är mera uppmärksammat som exportföretag. Exemplet visar hur sammanflätade exporten och importen är.För att ett företag skall bli - och förbli - ett framgångsrikt exportföretagbehövs en fri marknad så att företaget i den knivskarpa konkurrensen dels skallkunna köpa de bästa och billigaste komponenterna, dels fritt skall kunna säljaegna färdiga produkter. Här har vi också en förklaring tillmarknadsekonomins överlägsenhet över det socialistiska systemet. Företagen isocialistländerna har inte tillgång till en fri importmarknad. I dessa länderlever både komponenttillverkare och storföretag i en skyddad verkstad. 1 en sådanmiljö frodas mycket - dock inte de kvaliteter som är en förutsättning förinternationell konkurrenskraft. Vad exemplet visar är också hur beroende och densvenska ekonomin är av ett fritt varuflöde. Allt talar dessutom för attbetydelsen av det fria varuflödet av varor och tjänster oavbrutet ökar. Det är odiskutabelt att de länder som deltar i ett frittvaruutbyte efter hand blir alltmer beroende av varandra. Det finns de som i ensådan utveckling främst pekar på farorna - på riskerna för att det nationellaoberoendet skall urholkas. Andra - och till dem hör jag - tar fasta på depositiva sidorna. De ser i frihandeln inte bara en väg till ekonomiskt välståndutan också till ett fördjupat samarbete för fred. De menar att varaktig fred ärmera ett resultat av det positiva beroendet länder emellan, som följer av enfri handel, än av politiska deklarationer och militära pakter. Det är det senare synsättet som också var utgångspunkt fördem som lade grunden till den europeiska och deneuropeiska ekonomiska gemenskapen. , , och hadesom gemensamt mål att omöjliggöra krig mellan ochFrankrike. Den väg de valde för att uppnå målet var att länderna ekonomisktskulle växa samman till en enhet. Den vägen har visat sig framgångsrik. framstår redan tanken på ett sådant krig som fullständigtabsurd. Den fria handeln bygger broar, på vilka kulturer och idéerkan mötas och varaktiga vänskapsband växa sig starka. Den europeiska gemenskap som tar allt fastare form ärmer än en ekonomisk gemenskap. Inte minst är det en demokratisk gemenskap meddet direktvalda Europaparlarnentet som sin främsta symbol. Med denna europeiskagemenskap önskar ett nära, omfattande och varaktigt samarbete inomramen för de gränser som sätts av vår neutralitetspolitik. Det är,som också statsrådet framhåller, ett centralt mål för attbibehålla den likabehändling som frihandelsavtalet med har gett oss. Det ärviktigt också nu - när målet är bara tullfrihet utan också att 22 skapa ett område där människor,varor, tjänster och kapital kan röra sig fritt. Regeringenkan i sina strävanden att uppnå likabehandling och utveckla vårt samarbete medEG räkna med stöd. De franska viseringsbestämmelserna, som gäller svenskamedborgare men inte medborgare inom den europeiska gemenskapen, är ett uttryckför.att vår önskan om likabehandling inte självklart blir tillgodosedd. Något avkall på neutralitetspolitiken kan vi inte vara medom. Med den givna begränsningen bör vi eftersträva att vi i vårt fördjupadesamarbete med EG också får ett inflytande som svarar mot vårt ökade beroende. Detsom i handelsdeklarationen sägs om det nordiskasamarbetet kan jag ställa mig bakom. Det är bra att vi inom gemensamttar itu med de icke-tariffära handelshindren. Det är också viktigt attunderstryka att detta arbete skall harmonisera med ansträngningarna att på likavillkor medverka i en verklig gemensam marknad i . Jag har här utvecklat positivasyn på frihandel. Men det finns undantag. Ett sådant självklart undantag gällervapenhandeln. I valet av, länder som skall kunna vara mottagare av svenskvapenexport bör vi iaktta restriktivitet. Uppenbart är också att vi bör skärpakontrollen av att exporterade vapen går till, och stannar i, det land somutförseltillståndet avser och inte tar vägen någon annanstans. Ett undantag av annat slag från vår önskan om fri handelgäller . Ingen annan nu existerande stat än har lagtrasåtskillnad till grund för landets styrelseskick. Det gör unikt.Minoriteteris förtryck av majoriteten utövas med stöd av dessa lagar. Genom attlagarna är baserade på människornas uppdelning efter hudfärg tvingas alla, medeller mot sin vilja, förtryckare lika väl som förtryckta, att medverka i dettaovärdiga spel. Apartheid är en skamfläck. Att acceptera den - att inteaktivt ingripa mot den - är att befläckas av den. Apartheid måste bort. Det ären gemensam angelägenhet för alla som tror på människors lika värde och påvarje människas värdighet. Regeringen har tagit fasta på de krav som bl. a.folkpartiet har ställt, att tillsammans med andra nordiska länder skallgenomföra en handelsbojkott mot . Den nya inriktningen i densocialdemokratiska regeringens politik välkomnar vi. På samma sätt som när vi iSverige införde investeringsförbudet och förbudet motimport av frukt och jordbruksvaror från är syftet med bojkotten attinspirera andra länder att vidta liknande åtgärder. Först när det sker i storomfattning kan bojkotten bli effekfiv som ekonomiskt vapen mot apartheid. Sompolitisk markering av vår avsky för apartheidsystemet har bojkotten omedelbareffekt. En åsikt i handelsdeklarationen, som inte kanstödja, är att ett fullföljande av den svenska Sydafrikapolitiken skulleinnebära "ett avsteg från vår principiella linje i sanktionsfrågor ochvåra åtaganden enligt ." En rad länder vidtar nu liknande åtgärder somSverige. åberopar för dessa åtgärder undantagsklausuler i och1985 års rekommendation från . Dessa länder - ett är Danmark-anser sig handla helt enligt lag och avtal. Så inte den . Menvarför, , klär du dig i säck och aska? Varför ställer du dig somgråterska vid den traditionella svenska utrikespolitikens bår? Om du lyfter påskynket över båren skall du se att den är tom. Den tradifionella svenskautrikeshandelspolitiken är nämligen vid god hälsa. Tycker inte attvi, när vi nu i nått en bred samsyn på de åtgärder som skall vidtasmot apartheidregimen, också borde kunna bli överens om den rättsligatolkningen? Den nya GATT-rundan är av stor betydelse förSverige Det är inte minst för oss väsentligt att få liberala regler förtjänstehandeln. Jag delar helt utrikeshandelsministerns förhoppning om attGATT-förhandlingarna skall utgöra en effektiv broms på protektionismen ochleda till lättnader i handelsrestriktionerna. Jag kan också instämma i det som statsrådet sade om attu-länderna har ett särskilt behov av ökade marknader. Många tyngs avstora skuldbördor. Det är därför bra att regeringen avser att, såsom det angesi deklarationen, "konstruktivt bidra till att söka lösningar på dessaproblem". Jag tror faktiskt att jag har någrakonstruktiva förslag att bidra med. Det svenska tullskyddet för grönsaker harunder senare år byggts ut. infördes t.ex. ökat skydd mot import avtomater. Enligt uppfattning bör vi i stället söka minska, och påsikt möjligen helt avskaffa, de svenska hindren mot import av frukt ochgrönsaker. Särskilt omotiverat är det tullskydd vi har i under de tiderpå året då inga motsvarande inhemska produkter finns att tillgå. Den svenska importregleringen av tekovaror har lett tillatt andel av den svenska marknaden för kläder harsjunkit från 27 till . Den minskade importen från haremellertid inte lett till en ökad marknadsandel för de svenska tekoföretagen.Andelen import när det gäller kläder har tvärtom ökat från 85 till90 %. De företag som tjänat på de svenska handelsrestriktionernaär främst företag som har hemort inom den Europeiska gemenskapen. På grund avfrihandelsavtalet med har , vilket är helt riktigt, ingen möjlighetatt begränsa tekoimporten från dessa länder. kan inte hellerbegränsa sin import från . Det är också en förklaring tiil attframgångsrika svenska tekoföretag har kunnat expandera sin export. export av tekovaror fill försvårasframför allt av de avtal som vi har träffat med dem om s. k. frivilligaexportbegränsningar. Inom ramen för det s. k. mulfifiberavtalet har vi tvingatsådana avtal på som byggt upp en hygglig tillverkningskapacitet.Innebörden av avtalen är att u-landet måste åta sig att självt svara förbegränsningen av sin tekoexport till . Exportlicenser blir på så sätt åtrådda varor. Handel medlicenser driver upp priset även på de tekovaror som u-landet tillåts sälja tillSverige. Eftersom licenserna ofta avser ett visst antal plagg lönar det sig somregel för dem som kommer över licenserna att använda dessa vid export av störreoch dyrare plagg. På så sätt begränsas importen av prisbilliga barnkläder. Flera utredningar har uppskattat den sammanlagda kostnadenav den förda tekopolitiken för en svensk barnfamilj till mellan 1 000 och 1 500kr. Lägger man till kostnaderna för de kvanfitativaimportrestriktionerna för livsmedel blir kostnaden ca . per hushåll ochår, efter skatt. I anser vi att restriktiva hållningnär det gäller import av tekovaror från står i direkt strid mot våruttalade vilja att förbättra levnadsvillkoren för människorna i de fattigasteländerna. Frågan är om vi någonsin har haft så omfattande begränsningar som vihar . Genom en speciell nordisk klausul har regeringen också skaffat sigrätt att underskrida den ökningstakt för importen från som övrigaindustriländer förbundit sig att främja. Detta agerande från sida kan med rätta upplevassom hyckleri. I allmänna ordalag betygar regeringen sin tro på en vidgadvärldshandel fri från de handelshinder som främst går ut över de fattigafolken. förs en handelspolitik som när det gäller tekovaror direktmotverkar en sådan strävan. Låt mig som exempel nämna , ett land som köpermycket industrivaror från . har svåra problem med sinbetalningsbalans. Svenska banker har också medverkat som långivare. För att Brasilienskall kunna få ordning på sin betalningsbalans och kunna förränta sinautlandslån kräver bl. att landet ökar sinexport. Är det då, fru statsråd, förenligt med svenska intressen att fortsättaatt begränsa importen av tekovaror från ? är en annan viktig marknad för svenska produkter avmånga olika slag. som gör stora inköp från har densvenska regeringen så sent som påtvingat landet ett avtal sominnebär att också framgent måste begränsa sin export av tekoproduktertill . Fru statsråd, är detta verkligen rimligt? Visst noterar jag den sympatiska skrivningeni handelsdeklarationen om att regeringens avsikt är att de handelspolitiskaskyddsåtgärderna inom tekoområdet stegvis skall trappas ned. Jag tror t. o. m.att statsrådet för egen del har sådana ambitioner. har dockAnita haft små eller inga framgångar när det gällt att förverkliga dessaambitioner. Mot eventuella sådana försök har någon annan inom regeringen sattpunkt. Kanske heter punkten G - eller i klartext - . Jag vill be statsrådet att införkammaren precisera de skäl som enligt hennes bedömning gjorde det absolutnödvändigt för att sätta stopp för import avborddukar från . 7PER-OLA (): är som bekant ett litet land med högtspecialiserad produktion och med ett mycket starkt import- och exportberoendepå flera varuområden. En öppen internationell handel är ett avgörande villkorför ett land med dessa förutsättningar. Ett stort antal människor ärsysselsatta i företag med huvudsaklig avsättning av produkterna utanför landetsgränser. För dessa, liksom för de industriföretag som behöver importerakomponenter för sin fillverkning, spelar utrikeshandeln en viktig roll. Importberoendetinom den svenska industrin är betydande. Importinnehållet i tillverkningsindustrinsprodukter uppskattas ofta till . har nämnts som detkanske mest framstående exemplet på stort importberoende. Mot denna bakgrund skulle en mer protektionistisk världshandel innebära problemför ett land som vårt. Den inhemska marknaden är för liten för att kunna utgöraen sluten enhet. har en del av densvenska exporten varit föremål för och vållat en ganska stor debatt. Denavslöjade vapensmugglingen från har blivit en "affär" somskakat vårt land. Statsrådet förbigick detta helt i sin och regeringensdeklaration. Utan tvivel har anseende skadats. har genomvapensmugglingen åsamkat både sig självt och en smutsfläck som detkommer att ta att tvätta bort. Vapenexport från är i princip förbjuden. Förbudetär dock förenat med möjlighet till dispens efter prövning i varje enskilt fall.Grundförutsättningen för att vapenexport skall kunna tillåtas är att den skertill länder som inte befinner sig i konflikt eller hotas av konflikter liksomatt vapnen inte kan förväntas bli använda för förtryck av mottagarlandetsinvånare. Det här är en oerhört viktig princip. Bevisligen har svenska vapen hamnat i fel länder ochfel händer. Vissa svenska direktörer tycks ha spelat hasard med den svenskalagstiftningen och den svenska trovärdigheten som insats. I debatten har också höjts röster för att vi helt skallslopa svensk vapenexport. Tunga skäl talar emellertid för att skalltillåta export av vapen i vissa fall. Vårt eget vapenbehov kräver inhemskproduktion. Detta i sin tur är av betydelse för trovärdigheten av vårneutralitetspolitik. Vi måste begränsa vårt beroende av omvärlden, minska vårsårbarhet. Till detta kan läggas det rent principiella argumentet att andraländer, som upprätthåller ett försvar i samma fredliga syfte som vi själva,också bör ha samma rätt som vi att göra anspråk på att kunna köpa vapen påvärldsmarknaden. Att under inga omständigheter fillåta vapenexport men självauppträda som köpare av vapen kan med skäl uppfattas som hyckleri. Reglerna för svensk vapenexport har varit föremål föröversyn och skärpning . Trots detta uppvisar systemetfortfarande betydande svagheter och brister. Det är därför motiverat att göraen ny, samlad översyn av principerna för svensk vapenexport. I gårdagens kvällseko hörde jag statsministern säga:"Det kan komma att handla om att skärpa kontrollen." Det räcker inte.Detfår inte stanna vid att det kan komma att handla om det, utan det måstehandla om skärpt kontroll. En översyn måste ha som utgångspunkt att vapen inte säljstill länder, som är inblandade i någon form av yttre eller inre konflikt ellersom löper risk att bli det inom en inte alltför.avlägsen framtid. Kraven pågarantier mot vidareexport till sådana länder måste också skärpas. En självklarregel borde vara att all export till länder, varifrån det förekommervidareexport i strid mot slutförbrukarintyget, stoppas. De nuaktuella vapenaffärerna visar att kontrollen har varit otillräcklig. Tillräckligautredningsresurser krävs nu för att utreda den aktuella exporten. Frågan om överträdelser av svensk lagsfiftning är nuföremål för utredning, exempelvis av . Jag tycker det finns skäl attgöra en sådan, men denna utredning tar på sig. Det finns såledesskäl att påskynda utredningsarbetet: som skall tillsättas är befogad. sig bakomdetta beslut och har också efterlyst åtgärder i den riktningen. Prot.1986/87:99 måste alla kort läggas på bordet. Det får inte kvarstå några som helst 1april 1987 oklarheter eller misstankar om att någonting har dolts i den här affären. personersoni skall framträda inför konstitutionsutskott måste " ' ' " tala omvad de verkUgen vet om nu aktuella vapenexporter. Det finns skäl att säga att vårt land är förbra för att förvandlas till ett träsk av skumma vapenaffärer. Därför måstepolitiker och myndigheter medverka till att röja upp i det kaos som uppkommit.Förtroendet för svenskt näringsliv måste återställas. De lagar och villkor förexport av vapen och krigsmateriel som fastställt måste följas. En öppen och fri handel är bara ett av fleramedel för att uppnå ett fungerande samhälle. Frihandel kan alltså inte vara ettmål i sig, även om det ibland tycks så i debatten. Då denna handel kommer ikonflikt med andra mål blir det nödvändigt med modifieringar. Debatten omfrihandeln får inte gälla ytterligheterna: total protektionism kontra totalfrihandel. får man det intrycket när man lyssnar på debatten här hemma.Sverige måste vid utformningen av sin handelspolitik ta sociala, miljömässiga,hälsopolitiska, regionalpolitiska och säkerhetspolitiska hänsyn. De internationella avtal som undertecknat medgervissa möjligheter till undantag från frihandel, s.k. undantagsklausuler, t.ex.vid betalningsbalanskriser och liknande. Däremot saknas skyddsklausuler, somtar andra miljömässiga eller sociala hänsyn, exempelvis möjligheter tillåtgärder mot import av produkter som framställs genom barnarbete eller importpå livsmedelsområdet av produkter som har tillsatser vilka är förbjudna här iSverige. Av beredskapsskäl är det också nödvändigt att slå vakt omde inhemska produktionsmöjligheterna när det gäller livsmedel, kläder, skoretc, varor som måste finnas tillgängliga inom landet i händelse av enavspärrningssituation. I regeringens deklaration säger statsrådet det behövs ett skydd för svensk tekoindustri, och det är bra. Mensignalerna att stegvis trappa ned skyddsåtgärderna måste vägas mot de vitalaintressen som finns i tekobygder och tekobranscher. Om inte gällanderestriktioner fanns för jordbruks- och trädgårdsnäringen skulle dessa näringarråka i stora svårigheter. Detta är oerhört viktigt att betona. I debatten förekommer ibland förslag som, om de skulleförverkligas, skulle innebära dödsstöten för de areella näringarna. riva nästan alla broar och restriktioner. Jag reagerademot det budskapet. och deras roll i världshandeln tycks ha kommiti bakgrunden av den handelspolitiska debatten. Intresset koncentreras främst till och det arbete som pågår inom EG. Frihandelssystemet kan emellertid leda till negativa effekter när det gäller fördelningen av ekonomiska resurser mellan industri- och utvecklingsländer. En öppen och fri världsmarknad får inte förstärka den obalans som råder mellan i- och . sårbarhet och ofta sämre konkurrensförmåga har inneburit svåra påfrest ningar på många ekonomi. Det finns därför skäl att vi i aktualiserar frågan om konsekvenserna för relationerna mellan i- och 27 Prot.1986/87:99 av en öppen och fri handel. Den frågan får hanteras iolika internationella organ. Enligtcenterns uppfattning har ett stort ansvar för attdetta också sker. Här har tidigare hörts hurrarop för ett ja till Europa.För balansens skull tycker jag att det finns skäl att också säga ja till defattiga länderna. svarta människor lider under apartheidsystemetsförtryck. Förslaget om förbud mot handel med är välkommet. Dessvärre tog regeringen på sig innan förslaget lades på bord.När aktualiserade frågan möttes vi inte av någon störreförståelse. Dess bättre har förslaget nu fått anslutning från flera partier. har under fiden efter inomneutralitetspolifi-kens ram eftersträvat omfattande deltagande i det ekonomiskasamarbete som vuxit fram i . Vi har också aktivt verkat för attstärka det nordiska samarbetet. Vi i tycker att som hemmamarknadmåste få en ökad betydelse. handlingsplan, den s.k. vitboken, kommernu att ställa nya krav på vårt land. Men det får inte innebära att vivillkorslöst går in i ett fördjupat samarbete med EG. Den revision av (EG-stadgan) som trätt ikraft innebär bl. a. att det utrikespolitiska samarbetet stadfästs iRomfördaget. skall enligt detta gemensamt söka formulera ochgenomföra en europeisk utrikespolitik. Jag vill påminna om detta, därför attdet ibland i debatten om och EG bortses från de utrikespolitiskaaspekterna. När det i debatten görs gällande att en anslutning av tillEuropaparlamentet skulle få betydelse för den politiska utvecklingen iSverige, tycker jag att man försöker vrida utvecklingen i enbart en vissriktning. Jag har velat säga detta, därför att det i debatten hörsövertoner om hållning till EG och svenskt deltagande i europeisktsamarbete. uttalade president attförsvars- och säkerhetspoUfik är frågor som hör hemma inom EG-samarbetet. Ettsådant uttalande klargör med all önskvärd tydlighet att ett svenskt medlemskapi EG, som en del industriföreträdare önskar, är uteslutet. skall självklart pröva de olika förslag tillharmonisering av lagar och förordningar som ett fördjupat EG-samarbete kräver.Men - och det är viktigt att säga - den prövningen får inte innebära att vi geravkall på vikfiga miljö-, hälso- och regionalpolitiska ambitioner. , vice president i , har i enintervju i med adress till sagt följande: "Tillslut måste ni bestämma er för om miljö- och hälsokraven har överhöghet över deekonomiska och industriella kraven." Yttrandet fälldes som ett svar påfrågan om måste göra avkall på sådana krav för att få nytta avintegrations- och harmoniseringsprocessen inom EG. Jag och är för vår del beredda att ge det beskedettill lorden att miljö- och hälsokraven kommer i första hand! Och jag vill fråga : Vilket är regeringens svar?