prot · GA0921 · 1986-12-31 00:00:00 — Pengarna blir mindre värda. Men alla människor förlorar inte på inflationen. Endeltjänar faktiskt på den. Människor med stora inkomster och förmögenheter, somspekulerar i aktier, mark, fastigheter och annat, kan göra - och har gjort -stora vinster på inflationen . TCO-ekonomerna räknade ut attinflationen omfördelat . Det är100 miljarder kronor som omfördelats fråri i första hand vanliga löntagare,pensionärer och småsparare till skatteplanerare och kapitalägare. Skattesystemets stora möjligheter till avdrag i syfte attsänka inkomst- och förmögenhetsskatten har bidragit till denna utveckling.Förmögna och höginkomsttagare - knappast särskilt många pensionärer med låg ATP- har tagit stora lån, gjort stora skatteavdrag och kunnat tjäna stora pengar. Konsekvenserna av detta och andra orättvisor ser vi i formav ett kraftigt ökat antal miljonärer- och socialbidragstagare parallellt. Vihar fått nyrika och nyfattiga. Vårt förslag till realränteskatt efter dansk modell avsågatt bryta denna orättfärdiga omfördelning. Att dra in en del av de rikasinflationsvinster och använda dem för en rättvis fördelning, att ta från demsom tjänat på inflationen och ränteläget i viss kombination och ge till dem somförlorat på den, genom att sänka och helst slopa momsen på rriaten - det varutgångspunkten i vårt förslag. Detta motsatte sig naturligtvis de som hade tjänat påinflationen, och dé fick omgående stöd från stora delar av näringslivet och avde borgerliga partierna. Tillsammans drog man i gång en synnerligen hätsk kampanjemot förslaget och tankegångarna i detta. Livförsäkringsbolagen spenderade intebara en miljon utan på att skrämma upp allmänheten och mångapensionärer. Prot.1986/87:21 Jag har exempel, och det har säkertmånga av er, på att många trodde sig 7nOvember1986 bli av med sin pension, sina besparingar m.m., och jag vill i dagmycket "I7T ~, '. skarpt fördöma den falska propaganda som har förts framför allt av Debattvid remiss av t- t- b ino.cio', £1 livförsäkringsbolagen. De som har legatbakom denna kampanj har använt proposition 1986187:61 00 0 k j sina storakapitaltillgångar för att skrämma upp en massa människor. harutnyttjat sitt inflytande och sin makt på ett oanständigt sätt. Tyvärr föll regeringen undan för näringslivets och deborgerliga partiernas kampanj och drog tillbaka förslaget om en realränteskatt,alltså samma slags skatt som en borgerlig regering genomfört i . Denavstod en socialdemokratisk regering i ifrån. I stället lade den framett förslag om engångsskatt på livförsäkringsbolagens stora inflationsvinster. kan man säga i efterhand att om regeringen hade hoppatspå att den hätska kampanjen därmed skulle upphöra så misstog den sig grundligt.Kampanjen har ju fortsatt! Argumenten är desamma som förut, som om de skullebli sannare bara för att de upprepas en gång till. Ett av de falska argumentenär bl. a. att pensionerna kommer att urholkas, att landets pensionärer kommeratt få sänkt pensiori, om förslaget till engångsskatt genomförs. Men det är juinte så! Sanningen är ju att varken förslaget till realränteskatt ellerförslaget till engångsskatt äventyrar pensionernas värdebeständighet. Detta vet naturligtvis både livförsäkringsbolagen ochföreträdarna för de borgerliga partierna. De vet att pensionerna blirvärdesäkrade. Likväl vill man inbilla landets pensionärer att de föreslagnaskatterna skulle sänka pensionerna. Det har från borgerligt håll också sagts att förslagentill realränteskatt och engångsskatt skulle strida mot om inte svensk grundlagså i vart fall svensk rättsuppfattning. Förslagen skulle innebärarättsövergrepp och medföra en för svenska förhållanden ny skatteprincip, som isjn förlängriirig kari medföra att mäririiskor kan bli av med både hus och hemoch allt annat de äger. Det här är egentligen en argumentation som påminner omden som användes i det s.k. kosackvalet av precis samma kretsar somanvärider den . är frågan om engångsskatt på förmögenheter inte någonny fråga, det erinrar också lagrådet om i sitt utlåtande. Den diskuteradesredan för omkring , under kriget. Trots att man tidigare hade införten särskild värnskatt var riksdagspartierna 1940 - även de borgerliga - iprincip överens om möjligheten att ta ut en engångsskatt på storaförmögenheter. Den gången var man inte överens om tidpunkten, men det fannsinte några principiella invändningar . Allihop stod bakomförslaget -både vi och socialdemokraterna samt högern, och folkpartiet.Varför hade ni inga principiella invändningar den gången mot en sådan skatt?Varför var den skatten möjlig, medan den som föreslås är inte bara omöjligutan t.o. m. en fara för rättssäkerheten? Kan ni förklara detta? Jag begär inte att ni skall tycka som vi, men jag kräveren viss konsekvens i ert agerande . Hur kan ni försvara att en del skall få på inflationen som löntagare, stora pensionärsgrupper och småspara re skall tvingas bära bördorna? Är detta försvarbart och rättvist? 44 Vi beklagar och kritiserarregeringen för att den drog tillbaka förslaget om Den skatten hade behövts för att genomföra en rättvisarefördelningspolitik, för att på ett bestående sätt angripa nyrikedom ochnyfattigdom, något som engångsskattens avkastning inte räcker till. Med enrealränteskatt hade man kunnat slopa momsen på maten och man hade kunnat börjaminska orättvisorna i pensionssystemet. Regeringen må ha avskrivit realränteskatten, men vi hållerfortfarande fast vid den, eftersom den kan spela en viktig fördelningspolitiskroll. Förslaget till engångsskatt borde ha sänts ut på remiss.Men, herr talman, när kravet på remiss blir huvudsyftet i ett politiskt speloch kampanj för att stoppa skatten, blir det någonting helt annat. Förslaget är nu föremål för remissdebatt och kommer attbli föremål för ytterligare debatt i skatteutskottet, och det är bra. Det finnsframför allt ett stort behov av en klargörande redovisning av förslaget, främstför att lugna alla dem som blivit uppskrämda av den borgerligaskräckpropagandan och för att understryka behovet av en rättvisarefördelningspolitik, en politik som tar från de bättre ställda och ger till desämre ställda samt bidrar till att principen skatt efter bärkraft åter blirverklighet i . Debatt vid remiss av proposition 1986187:61 presenterade den dåvarandeborgerliga regeringen sitt förslag om att ändra beräkningsgrunderna förbasbeloppet inom den allmänna försäkringen. Det förslaget är av visst intressei detta sammanhang. Det innebar att grunden för värdesäkringen av folkpensionerna,ATP, rycktes undan i och med att dessa pensioner inte skullepåverkas av höjda energipriser. Vid riksdagsbehandlingen visade det sigdessutom att det direkt skulle påverka ett stort antal privata försäkringsavtal,enligt vilka kompensation för prisstegringar skulle regleras med basbeloppetsprisindex. Förslaget kom därigenom att förändra förutsättningarna förvärdesäkringen av pensioner och andra förmåner för miljoner medborgare. Dennaändring var dessutom så utformad, att värdesäkringen upphörde oberoende av vadsom uttalats i lag eller avtal när premierna betalats. Vad sade då remissinstanserna och lagrådet om dettalångtgående ingrepp i pensionstrygghet och rättssäkerhet med uppenbarretroaktiv verkan? Ty den borgerliga regeringen hade föredragit attundandra sitt förslag all kritik från sådant håll genom att över huvud tagetinte remittera förslaget. Det konstruerades i och sändesdirekt till utan att ens snudda vid lagrådet. Med tanke på dendiskussion som pågår om beredningen av denna regerings förslag om enengångsskatt är det av visst intresse att återge vad dåvarande ekonomiministernGösta sade i som svar på frågan om hansförslag beretts på ett sätt som var förenligt med allmänna krav pårättssäkerhet. Så här sade : "Tillsvar på----- fråga får jag framhålla att förslaget till ändrade regler för beräkningav basbeloppet har utarbetats inom ekonomi-, budget- och socialdepartementenoch därefter i vanlig ordning varit föremål för gemensam beredning med övrigadepartement. Förslaget att ändra principerna för beräkning av basbeloppet fårkonsekvenser på en mängd områden, såväl inom det offentligrättsliga som inom det civilrättsliga området. Prot.1986/87:21 pågår utredningsarbete om hur den nyabasbeloppsberäk-7 november 1986 ningen slår i olika avseenden och om detbehövs några lagändringar. Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 Enligt min bedömning har frågan beretts på ett sätt som ärförenligt med allmänna krav på rättssäkerhet." Bakom detta stod således och ,som då var statssekreterare, samt , som försvarade regeringen iriksdagen som dess ombud. Inte hävdade då att förslaget borderemissbehandlas eller granskas av lagrådet. Det var helt förenligt med dengrundlag som då företrädde. är han vice ordförande ikonstitutionsutskottet. försvarar han grundlagen, men är det annanregering. Det är väl enda skillnaden, . Med andra ord - jag riktar mig nu till herrarna : vid makten var alla krav på rättssäkerhetuppfyllda om ett viktigt lagförslag hade diskuterats i regeringen, i denborgerliga treparti-. regeringen..ATP-fonderna, försäkringsbolagen och andraintressenter hade inte ens fått ett telefonsamtal från er, innan ni lade framförslagen. Hur de drabbades visste ni inte när behandlade förslagen -det skulle ni utreda senare, sade den allestädes uppträdande ekonomiministern. För säkerhets skull kanske jag skall tillfoga att den lagsom ni genomförde har avskaffats, så den svenska rättsstaten behöver intelängre leva med denna lag. Det är alltså detta herrskap - med den här meritlistan vidförsvaret av rättsstatens principer - som hävdar att regeringen inteskulle ha rätt att lägga fram förslaget om en tillfällig förmögenhetsskatt pålivförsäkringsbolag och pensionsstiftelser. Skälet skulle vara att regeringensproposition inte har beretts på ett sätt som är förenligt med grundlag- det har inte gått ut på remiss till organisationerna. Dessutom anser man attregeringen inte skulle kunna underställa lagförslaget prövning,eftersom det har avstyrkts av lagrådet. Låt migförst konstatera en sak, och på den punkten är jag faktiskt överens med minföreträdare i ämbetet, . Han sade 1980 att det inte finns någonbestämmelse i grundlag som säger att lagförslag måste remitteras tillorganisationer, en rad myndigheter och företag, innan det kan föreläggasriksdagen. Och som framgick av den tidigare regeringens agerande behöver detinte ens föreläggas lagrådet. Beredningenav det aktuella förslaget har varit följande. tillsattes en utredning med uppgift att utredafrågan om en särskild beskattning av kapitalmarknadsinstitutionerna. Betänkandet från realrän- teskattekommittén kom . Det belyste ingående de skattemässiga och institutionella.förhållandena inom livförsäkringssektorn. Där gjorde man bedömningar av hur sparandet utvecklats, lönsamheten av sparandet och samspelet mellan skattereglerna och hela den ekonomiska utvecklingen inom livförsäkringssektorn. Det betänkandet har varit föremål för en omfattande remissbehandling, och alla de sakförhållanden som vi diskuterar här har belysts på ett ingående sätt genom utredningsarbetet och ett traditionellt remissförfarande. Jag skall återkomma till ett par punkter där det är alldeles uppenbart att utredningsbetänkandet ger besked om innebör- 46 den av det förslag som vidiskuterar . Under arbetet med engångsskatten har försäkringsinspektionenoch fått granska lagförslaget. Jag vill också nämna att vi harvänt oss till försäkringsbolagen i och inbjudit dem att lämnasynpunkter på utformriingen av lagen. Men de har samt och synnerligen tackatnej och i stället valt att driva en påkostad politisk kampanj riiot förslaget. Det är riktigt att lagrådet har avstyrkt att lagförslagetläggs fram. Men observera att det inte motiveras av att förslaget skulle stridamot grundlagen eller internationella åtaganden. Tvärtom slår lagrådetfast att engångsskatten inte är retroaktiv, inte inriebär riågorikorifiskatiori eller i övrigt står i strid med grundlagen och inte strider motEuropakonventionen samt att betryggande garantier finns för att skatten i slutändenträffar försäkringstagarna enligt objektiva och rättvisa grunder. Därmed, herr talman, kunde man tro att lagrådet hadeslutfört sin uppgift. Men lagrådet låter sig inte nöja därvid. De trejuristerna tycker uppenbarligen illa om engångsskatten, därför att den inte ärgenerell utan träffar endast en viss typ av förmögenheter. Låt mig här skjutain att både Bildt och har missförstått innebörden av lagrådetskritik. Kritiken av skatten bygger inte på att det är en engångsskatt utan påatt den är avgränsad, dvs. träffar endast en viss typ av förmögenheter och intealla slag av förmögenheter. Det framgår bl. a. av att lagrådet inte hade någoninvändning mot den allmänna höjning av förmögenhetsskatten som skedde 1983. Visserligen finns det ingenting i vår grundlag somförbjuder att stifta lag om skatter som är selektiva, dvs. inteomfattar alla slag av inkomster och förmögenheter. Men regeringen delarlagrådets uppfattning att sådana skatter, alltså skatter som inte är generella,kräver en särskilt stark motivering. Vad frågan gäller är därför - och detmenar vi är en rent politisk bedömning: Finns det tillräckligt starka motiv förden skatt som regeringen föreslår?. Det är här som regeringen gör en annan bedömning änlagrådet om det lämpliga i att nu lägga en tillfällig skatt på just livbolagensförmögenheter. Denna avgränsning är nämligen i hög grad betingad av attlivbolagens och pensionsstiftelsernas förmögenheter undantagits från praktiskttaget alla skatter, dvs. de skatter på inkomst, förmögenhet ochrealisationsvinst som alla andra privata förmögenhetsägare betalar. Livbolagenoch pensionsstiftelserna betalar inte någon skatt när det gällerpensionsförsäkringsfonderna vare sig på förmögenheterna eller på inkomsterna,och de betalar en mycket låg skatt på avkastningen från fonder som tillhör s.k. K-försäkringar. Man kan alltså konstatera att riksdag sedan långtid tillbaka har tillämpat en i hög grad selektiv beskattning av förmögenheteri och med att vi har undantagit pensionsförsäkringssparandet. Att vi skattemässigt har gynnat just den här typen avförmögenheter är naturligtvis något som skett medvetet. Vi har gjort det föratt stimulera detta slags sparande. kommer vi till detta att avkastningenoch värdestegringen på dessa förmögenheter under har.varit ochunder kan förväntas bli sällsynt stora. Avkastningar på20 % eller mera torde för de flesta försäkringsbolag vara en ganska normalsiffra. Vid en inflation på betyder det en realränta, dvs. en realavkastning med hänsyn tagen till inflationen, på , vilket måstebetraktas som någonting Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 Prot.1986/87:21 närmast unikt i pensionssparandets och för all del också andraförmögenhe- 7november 1986 ters historia. , ., . Jag tycker attpensionsförsäkringstagarna är att gratulera till denna ,r.nio-, , kraftiga ökning av realvärdet av derassparkapital. Det hade kanske inte proposition 1986/87:61 , , . funnitsanledning att göra någonting i övrigt om det inte vore så, att förmögenhetsökningenför den här gruppen till stor del har uppstått som ett resultatav den ekonomiska kris som har genomgått och av de höga räntor ochden oerhört snabba värdestegring på aktier som vägen ut ur krisen Men den ekonomiska kris som vi har haft har hårt drabbaten del människor i vårt land, nämligen dem som inte har förmögenheter, som intehar kunnat tillgodogöra sig värdestegringen och de höga realräntorna, som intehaft resurser att betala för egna, privata försäkringar utan som är beroende avden kollektiva solidariteten. Till den kategorin hör otvivelaktigt en stor delav dagens pensionärer, framför allt de som bara har folkpension och en mindreATP-pension att leva på. Jag får många brev från folkpensionärer, inte bara frånförsäkringsbolagen och deras kunder, och jag har åtskilliga samtal medfolkpensionärer. Mitt intryck är att många av dem kläms hårt av stigandelevnadskostnader, höjda hyror och försämrade bostadstillägg. Jag kan ta ettexempel ur högen. I går fick jag ett brev från en nybliven, ensamståendefolkpensionär i , som har fått sitt första pensionsbesked. Till detta kommer visserligen att hon ärberättigad till bostadstillägg, dvs. att hon får bidrag till en del av sinhyra. Jag noterade den oerhörda inlevelse i pensionärernas situationsom utvecklade. Jag undrar: Har fantasi nog attföreställa sig vad det innebär att i dagens leva på . i månadenplus ett visst bidrag till hyran? Vad regeringen vill göra är helt enkelt att med hjälp avengångsskatten på försäkringsförmögenheterna försöka att i någon mån förbättravillkoren för den folkpensionär jag nu talat om och för alla andra i hennessituation. Är då detta en orättfärdig sak? Detta är ju vad som hävdas avherrarna här. Är detta ett överfall på en oskyldig grupp människor som berövardem, dvs. andra blivande pensionärer, deras trygghet och deras skydd motinflation och dyrtid? Det är ju så det låter i försäkringsbolagens propagandaoch i de borgerliga partiernas agitation. Jag har noterat att försäkringsbolaget harskrivit till sina försäkringskunder och sagt att de skall bli utan pension , vilket naturligtvis har skrämt upp människor kolossalt. De tror bokstavligen att de under inte skall få en krona från sitt försäkringsbolag. Jag villbara konstatera att detta måste vara en medveten lögn från sida. kan nämligen mycket enkelt räkna ut att om de det gäller fördelas på pensionsutbetalningarna , kommer vederbörande att alltså få se sin pension minskad med . Man har valt att uttrycka det som att det handlar om en femtondel av pensionsutbetalningar na. Man säger: Lever du , så blir du helt utan pension. Man brukar ibland, herr talman, anklaga oss politiker för att vara väl demagogis- 48 ka. Men att ett stort, erkäntförsäkringsbolag, gynnat, tryggat och auktorise- rat avstatsmakterna, kan få fara fram med sina kunder på det här sättet, det bordebrännmärkas. Jag skall ge ett exempel på hur en enskildpensionsförsäkringstagare kommer att påverkas av engångsskatten. Jag harmedvetet valt en person som startar sitt sparande vid den mest ogynnsammatidpunkten, dvs. Han eller hon har då varit med om både de lågaräntorna och den höga inflation som sedan kom och sområdde fram till . Det är ju vanligt att man betalar en viss ikronor fastställd premie . Jag har antagit att vederbörande har betalat , i nu , dvs, sammanlagt , I ett försäkringsbolagmed genomsnittlig avkastning har dessa , vuxit så att de om en månadär värda . För att det kapitalet skall vara helt skyddat mot allinflation krävs att det nu uppgår till . Skillnaden mellan45 , och ,, dvs, ,, är den reala förmögenhetsökning somden här försäkringstagaren har fått utöver sitt inflationsskydd. Omengångsskatten nu tas ut minskar det pensionskapitalettill . har alltså denne försäkringstagare, som ändå är enav dem som valt den mest ogynnsamma förutsättningen, en förmögenhetsökningutöver värdesäkring och inflationsskydd på . Det är detta som beskrivssom ruin och armod för pensionsförsäkringsspararna, Jaghar sagt, ochjag upprepar det, att pensionssparandet även efter engångsskatten är en oerhörtfördelaktig och gynnad sparform och att värdesäkringen äv dessa pensioner intehotas. Låt mig åberopa en av de få röster i borgerliga tidningarsom ändå har vågat säga sanningen, nämligen Dagens Nyheters börskommentatorLars . Han konstaterarför det första att det här ärfråga om ett extremt gynnat sparande som beskattas mycket lågt. Han konstaterarför det andra att de flesta försäkringstagare påverkas i mycket ringautsträckning. För det tredje kommer de positiva effekterna avplaceringspliktens borttagande att eliminera det mesta av engångsskattenseffekter. För det fjärde säger att de som drabbas mest får avstå endel av en redan hög avkastning. Hans slutsats är därför - och hedrande nogsatte detta i rubriken - att skatten sannerligen inte är någotdråpslag mot försäkringssparandet, som man försöker hävda från försäkringsbolagensoch de borgerliga partiernas sida. Det verkar faktiskt, glädjande nog, som omförsäkringsbolagen själva nu börjar upptäcka vad de ställt till med, att derasgrovt vilseledande brevkampanj har skrämt upp försäkringstagarna till den gradatt det nu blir nödvändigt att tona ner kampanjen - om inte annat så därför börjar förstå att det blir svårt att sälja försäkringar och tjänapengar på det. frågade mig: Vem är det som ljuger. har om tjänstepensionerna sagt helt olika saker. Jaghävdar att när det gäller tjänstepensionerna är det premierna som påverkas,inte försäkringsåtagandena. Eftersom jag sade att detta bevisas av att SPP harkunnat ge mycket stor återbäring de senaste åren.till arbetsgivarna och sänkapremierna, säger numera, i : "Jagvill också tillbakavisa resonemanget om att SPP gett en massa rabatter Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 4 protokoll 1986/87:21 Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 "Antingen ljuger där, eller också ljuger han årsberättelseför SPP. Där står: Den kollektiva riksförsäkringen är nu så välkonsoliderad attåterbäring kan tilldelas i form av premienedsättning. skall den utgöra . Den totala minskningen avinbetalade på grund av återbäring blev således 687 milj. kr.För 1986 beräknas minskningen bli ungefär 1 010 milj. kr. SPP har alltså på bara skickat tillbaka nästan 2miljarder till arbetsgivarna. Så bra har tjänstepérisionerna gått. Jag konstaterar bara att om inte ljuger så ärhan ett offer för ett svårt fall av minnesförlust. framträder denne igen. är det annatljud i skällan. Han har ju skickat brev till folk och talat om att de skallförlora stora pengar. säger han i att mottagarna av de därbreven har missförstått vissa uppgifter. "På kort sikt är det inte säkertatt de utgående pensionerna påverkas alls. Med det system vi har kanpensionärerna sannolikt hållas skadeslösa för inflationen de närmasteåren." Det här är ju tvärtemot vad han har skrivit till sinaförsäkringstagare. Där har han sagt att de absolut förlorar si och så mycket.Nu säger att det nog krävs en tioårsperiod, innan man kan säga omskatten får någon betydelse för garantin om bevarad köpkraft i pensionerna. Isjälva verket visar det sig längre fram i intervjun att för att enskunna frammana sitt hot mot värdesäkringen måste frammana ytterligare nyaskatter - skatter som bara finns i fantasi. Med andra ord, herr talman, det vi har sagt hela tidenerkännerLinderoth nu: engångsskatten är inget hot mot värdesäkringen avtjänstepensionerna. För mitt rättsmedvetande och min rättviseuppfattning - somdelas av regeringen och såvitt jag förstår också av den socialdemokratiskariksdagsgruppen - ter det sig faktiskt riktigt att göra denna överflyttning avförmögenheter, som tar bort en liten del av en stor förmögenhetsmassa för attkunna ge en föga gynnad medborgargrupp litet bättre levnadsvillkor. Det äralltså den fördelningspolitiken som de borgerliga nu med sådan oerhörd hätskhetmotsätter sig.. Det har talats om försäkringstagare som uppskrämda skrivertill dem -särskilt Bildt gjorde det. Men vilka försäkringsägare är det somskriver? Jo, det är de som räknar med att ha både folkpension och ATP, i deflesta fall full ATP. Ovanpå detta skall de ha ITP och eventuellt ytterligareprivata individuella försäkringar. De har byggt upp en rejäl pensionstrygghet.Ingen missunnar dem detta, och det är bra att de har gjort det. Men jag måste fråga Bildt och , och möjligenockså Fiskesjö: Får ni aldrig några brev från den där andra kategorinpensionärer, de som har inkomster på 35 000 å . Jagtror att särskilt Fiskesjö måste fram och förklara sig. Såvitt jag vet harcentern krävt att vi skall göra särskilda insatser för folkpensionärerna, och isynnerhet för dem som inte har någon ATP. har vi en chans att gå ihop omdetta. Vi har en chans att ta fram pengar till-det. Jag måste fråga: Om nikänner till villkoren för dessa pensionärer, vad tänker ni göra åt dem? Jag har jufått utstå ganska mycket under den här kampanjen. beskrivitssom alltifrån till , även om Bildt inte ville liknamig vid .