prot · GA0936 · 1986-12-31 00:00:00 — De kommuner som barett stort antal gamla planer kommersäkert att finna det angeläget att i samråd med de fastighetsägare som haroutnyttjade byggrätter komma fram till förändringar av planerna som kanaccepteras utan långtgående ersättningar. Jag vet att man i min egen hemkommunhar startat ett sådant arbete. Det är säkert inget undantag, utan det kommersäkert att mera bli en regel i de kommuner där det finns sådana här aktuellaproblem. I det fall det inte finns något intresse från kommunens sida att ändraplanerna gäller planerna tills vidare enligt tidigare fillämpad praxis. Dettagör att även om genomförandetiden gått ut kommer flertalet fastighetsägare attsitta i orubbat bo på grund av att kommunen inte finner skäl att göra någonplanändring. Jag vill avslutningsvis konstatera att ävenom lika litet som någon annan lag är en i alla avseendenfulländad lag, så ger den mycket goda möjligheter fill en god avvägning mellanenskilda och gemensamma intressen. Den ger i en fungerande demokrati enförstärkt äganderätt och väsentligt ökade möjligheter för den enskilde att görasin stämma hörd i det kommunala planeringsarbetet. Detta bör vara motiv nog föratt stödja lagen och verka för en saklig och konstruktiv information kringlagen. Jag vill allra sist poängtera mindllfredsställelse över att den komrnunala vetorätten kommer att vara kvar inaturresurslagen; den fanns ju tidigare i byggnadslagstiftningen. Det var kärvtnär vi behandlade den frågan i näringsutskottet, men det är myckettillfredsställande att socialdemokraterna där har förstått vad som är rätt ochvad som bör göras. Vi tackar för det. 66TREDJE VICE TALMANNEN: Jag får anmäla att meddelande har satts upp om attkammarens sammanträde beräknas fortsätta efter . Någotmiddagsuppehåll kommer inte att göras. 67RUNE (): Prot. Uppgörelsen mellan och socialdemokraterna 26 november1986 gälldeinte alla detaljer i PBL, varför har reserverat sig på vissa . punkter.Vänsterpartiet kommunisterna har trots att de i stort stöttar , , bygglag, m. m. förslaget reserverat sig på några punkter.Jag kommer i mitt inlägg att uppehållamig kring reservationerna-4 och 20-26. I reservation 4 begär centerparfiet skärpta krav påinstallation av direktverkande el. De krav som gäller förs över i PBL; Direktverkandeel får användas endast om det finns "särskilda skäl", och särskilda skäl är att husenutformas särskilt energisnålt. Energisnålt är enligt Svensk byggnorm om årsbehovet av elenergi för radiatorer och varmvatten kan minskas av årsbehovet av elenergi för radiatorerna om byggnaden utförts så att de minimikrav på värmeisolering och' luftomsättning som finns uppfylls. .' Frågan togs- upp till omprövning i prop. 1984/85:120Riktlinjer för energipolitiken. Då utredningen om el och inhemska bränslen, dens. k. , hade till uppgift att överväga vilka krav som bör ställaspå användningen av el för uppvärmning, föreslogs ingen ändring av de aktuellakraven. I en rapport till nämnda utredning, benämnd Elanvändning ibostäder och lokaler, berörs de krav som man bör ställa upp för att el skall få användastill uppvärmning. Denna arbetsgrupp kom fram till den slutsatsen att nu gällande krav för installation av direktverkande el inte behöver ändras eller kompletteras med andra styrmedel för att begränsa användningen ay denna uppvärmningsform. " Detta förslag har sedan följts upp i betänkandetEffektivare elanvändning. , Utredningsförslaget bereds iregeringskansliet. Vi anser att resultatet åv denna beredning bör avvaktas ochyrkar därför avslag på reservation 4. I reservation 20 vill vpk att sakägarkretsen skall utökasmed dem som arbetar inom berört område. Samrådsskyldighet skall gälla ävenvidavvikel-se från detaljplan.- Sakägarkretsen vid planering har i PBL utökats till attgälla alla boende inom det aktuella området. Att ytterligare utöka den med demsom arbetar inom området skulle vara ett mycket administrativt krångligt systemmed registrering av arbetsplatser, tillfälligt arbetande o. d. Den utökning somgjorts i PBL får anses vara väl avvägd. Beträffande utökat samråd även vid avvikelse fråndetaljplan vill jag erinra om att enligt lagförslaget endast smärre avvikelserfrån gällande plan får göras, varför den föreslagna utökningen är obehövlig. I reservation 21 vill vpk öka hyresgäsdnflytandet enligtbostadssaneringslagen. Kravet är att hyresgästerna får inflytande även påtillbyggnader. Att utöka bostadssaneringslagen till att gälla även vidny- och tillbyggnad är alltför långsökt, då i så fall bostadssaneringslagenskall börj a gälla även vid nybyggnad. Därför bör dagens förfarande gälla äveni PBL. I reservation 22 kräver vpk att planeringsbidrag skallutgå till vissa kommuner, med stor yta och liten befolkning. främsttill tjänster i miljö- och ekologifrågor. Varifrån dessa pengar skall tas , 91 Prot.1986/87:36 Varje kommun har sina specifikaproblem i planeringshänseende. En ny plan- och bygglag, m. m. hovet varierar medkommunernas struktur. Det synes inte belagt att vissa "~ kommuner ärpåtagligt mer belastade i dessa sammanhang än andra, varför reservationen böravslås. I reservation 23 tycker vpk att likheten inför lagenrubbas genom PBL:s förslag om differentierad granskning beroende på densökandes kompetens och kvalifikationer. Då ansvaret i större omfattning nu läggs på den byggandeär alla lika inför lagen. Att sedan granskningen anpassas till det som föreslåsi PBL är rimligt. Det förhållandet att hänsyn tas dll den sökandes kunskaper iberörda avseenden rubbar inte likheten inför lagen. I reservation 26 föreslår vpk att någon särskildersättning inte skall utgå till fastighetsägare som åläggs riva eller skyddasärskilt värdefulla byggnader. Fastighetsägarna skall tåla en viss ekonomiskförändring. Fastighetsägaren skall enligt PBL tåla viss skada i defall som berörs i vpk:s reservation. Endast kvalificerad skada ersätts. Riskenför van vård och eftersatt skötsel är annars stor. Ställer samhället krav somåtskilligt fördyrar hans fastighetsinnehav är det också rimligt att denfastighetsägare som åläggs restriktioner i sitt fastighetsägande får ersättningför de skador han lider. Ersättningsreglerna synes ta erforderlig hänsyn. Med detta, herr talman, yrkar jag avslag på vpk:sreservationer nr 20, 21, 22, 23 och 26. Centerpardet för i reservationerna 24 och 25 fram krav påförändringar i LPI av samma innebörd som krävdes i bostadsutskottets betänkande1985/86:8. Utan att på nytt upprepa de argument som då framfördes yrkar jagavslag på reservationer nr 24 och 25. AnL 68 (vpk) replik: För det första tycker vi att det finnsavgörande skäl för att utöka sakägarkretsen på sätt som föreslås ivpk-förslaget. För det andra tycker vi att det måste bli utrymme förmannamån om byggherrens kunskaper skall vara avgörande. Det förutsättervittgående kunskaper om kunskaperna, som jag inte alls tror finns i varjekommun. Det blir uppenbara risker för mannamån. Detta om detta. 69IVAR () replik: Jag vill ta upp frågan om direktverkande el.Här har socialdemokraterna en av sina underiåtenhetssynder. Det var redan 1982som man enligt utredningsförslagen skulle ha verkställt en skärpning av kravenför att få installera direktverkande el. ser vi vådan av denna slapphet i detsocialdemokratiska handlandet. När vi nu förhoppningsvis är överens om attavveckla kärnkraften snabbare än fill , tränger sig problemen med denlåsning som socialdemokraterna har skapat på ett stort antal villaägare. Detmåste kännas smärtsamt att stå till svars inför dessa 400 000 småhusägaresom har direktverkande el. En lämplig utformning för att nå flexibilitet ochhårdare krav på isolering skulle ha sparat miljarder för småhusägarna och självfalletockså för landet. Det är beklagligt att socialdemokraterna fortfarande i daginte har någon handlingskraft i den här frågan. AnL 70 () replik: Till vill jag säga att vitycker det är fel att kräva omfattande detaljritningar ochkonstruktionsberäkningar från människor som vi vet klarar av att bygga. Det ärbara en onödig byråkrati att på det sättet vidhålla dagens krav. Till vill jag bara säga att hans uppfattningi dessa frågor är väl känd i kammaren. Han besitter stor kunskap i dessafrågor, men också stor. otålighet över att nya rön inte blir lagaroch regler. Här i har vi den ordningen att vi först utrederolika förslag, som sedan bereds i . Det finns ingen anledningatt frångå den ordningen i detta fall. 71 (vpk)'replik: Det är bara att konstatera att vi har heltolika uppfattning i de här frågorna. Beträffande planeringsbidraget, som jaginte berörde i mitt förra inlägg, är det också bara att konstatera att det inteär belagt att det finns olikheter. Inte heller är det belagt att det inte finnsolikheter. Betydande ojämlikheter är inbyggda i de olika kommunernasstrukturer. Det är mycket troligt att just de kommuner som har stora ytor menväldigt liten befolkning i inledningsskedet kommer att få svårigheter när detgäller att leva upp till plan- och bygglagens intentioner om de inte får ettplaneringsbidrag. 72 () replik: Ja, jag är otålig. Kanske är jag t.o. m.upprörd över hur den socialdemokratiska senfärdigheten här inte bara vilselederen mängd villaägare och småhusägare utan också åsamkat dem väsentlig skada.Det är denna skada som en rad människor alltså åsamkats som gör mig både otåligoch upprörd. 73 () replik: Till vill jag säga följande. glesbygdskommun har man också med all säkerhet mindre planbehov än man hari en mer tätbefolkad kommun. PBL ger stora möjligheter till många sorters enkelplanering. Det är tillåtet med enkel planering för att klara ut vissa specifikaproblem. Vidare är det möjligt att med hjälp av områdesbestämmelser regleramycket av det som annars kanske skulle behöva regleras i detaljplanen. När detgäller områdesbestämmelserna behöver man inte nödvändigtvis fatta beslut omvarje områdesbestämmelse i samband med översiktsplanens fastställande ifullmäktige. Områdesbestämmelser kan införas successivt, allteftersom manhinner arbeta fram de olika förslagen. - Tredje vice talmannen anmälde attPaul Lestander och anhållit att till protokollet få antecknat attde inte ägde rätt till ytterligare repliker. En ny plan- och bygglag, m. m. Ennyplan-och bygglag, m.m. 74MARGO (vpk): Vpk har i huvudsak tillstyrkt förslaget tillny plan- och bygglag. Våra reservationer rör vissa delområden. Jag skall talaför några reservationer som rör kvaliteten i boendet. Det gällerreservationerna nr 5,6, 13 och 18. Man kan säga att det i dubbel bemärkelse är en kvalitetsfrågaatt ha möjlighet att lårigtidsförvara potatis, rotgrönsaker, sylt och saft,även om man bor i lägenhet. Vanligen finns det inte några förvaringsutrymmenför sådana livsmedel i lägenheterna. De extra' förråd som brukar höra tilllägenheter är sällan lämpliga för långtidsförvaring av mat. Det är inte baralyckliga kolonilottsinnehavare som har behov av sådana här utrymmen.. Behovetav förvaringsutrymmen ökar ju mer medvetna vi blir om matens kvalitet och omatt förvaringen av livsmedel har betydelse även för kvaliteten. Utskottet delar vår uppfattning beträffande behovet avlämpliga förrådsutrymmen. Man hävdar dock att det i Svensk byggnorm tagits medföreskrifter som fillgodoser det här kravet. Men dessa föreskrifter är inteförpliktigande. Det har hyresgäströrelsen fått erfara när man med hänvisningtill Svensk byggnorm försökt hävda kraven på förråd för vissa livsmedel. bekräftade i sitt anförande här attföreskrifterna i Svensk byggnorm inte är bindande; Hon hävdade också att bostadsutskottetansåg att det inte var rimligt att ställa krav på extra förråd för bl. a.rotfrukter vid uppförandet av nya lägenheter. Men detta nämns inte ibostadsutskottets betänkande, så det måste vara en mening som man inte harvelat torgföra. I stället skriver bostadsutskottet att våra krav redan ärtillgodosedda. Mot den bakgrunden tycker vi i vpk att det är extraviktigt att tillämpningsföreskrifterna till 3 kap. i PBL utformas så, att. detklart framgår att nyfillkomna bostäder skall förses med lämpligaförvaringsutrymmen för bl.a. rotfrukter. Därmed yrkar jag bifall fill vårreservation nr 6. Ett grundläggande kvalitetskrav när det gäller bostadenmåste vara att materialet i lägenheten inte framkallar sjukdom och ohälsa hosdem som bor i lägenheten. I 3 kap. 5 § i PBL föreskrivs krav på att byggnaderskall ge möjlighet fill god hygien. Kravnivån skall fastställas utifrånbegreppet sanitär olägenhet och vad som är tekniskt och ekonomiskt möjligt. Vidbedömningen av vad som är sanitär olägenhet bör hänsyn tas till personer somär något känsligare än normalt. Så står det i PBL. Men enligt vpk:s mening är den här skrivningenotillräcklig. Hur skäll man kunna bedöma vad som är normal känslighet för vissabyggnadsmaterial? Allergier yttrar sig ju olika för dem som drabbas. Dessutomhar många allergiker inte en medfödd allergi. Allergisk är inte någonting somman är. Allergisk är någondng som man blir. Det är riktigt, som utskottet har påpekat, att vårakunskaper om allergiframkallande ämnen och allergier ännu är otillräckliga ochatt forskning behövs. Givetvis tycker vi i vpk att det är mycket bra att denhär forskningen pågår. Men vi kan inte vänta på att forskningen skall ge ossalla svar när vi ser hur gruppen av människor med allergiska besvärväxer. Vi vill därför att skrivningen om att hänsyn skall tas till människorsom är känsligare än normalt byts ut mot att bedömning skall göras med utgångspunkti att använda material inte skall medföra besvär för någon. Givetvis kan det bara gälla nu kända besvärsframkallandématerial. Om vi kommer så långt är bara det ett klart framsteg för människorsom har allergiska problem. Jag yrkarbifall till reservation nr 5. Det finns ett glapp mellan PBL:sinteritiorier i planeringsskedet och möjligheten till förverkligande igenomförandeskedet vad avser utemiljön på tomtmark. ärkvalitetsgranskning beträffande statliga lån kopplad till byggnadslovet. 153 §4 mom. byggnadsstadgan är det lagfäst att fillräckligt storoch för lek ochutevistelse lämpad friyta skall finnas på tomt. I 55 § 1 mom. byggnadssfadgankrävs att sådana ytor, liksom parkeringsytor, skall redovisas påsituationsplan, som skall bifogas ansökan om byggnadslov. 1 förslaget till ny plari- och byggriadslag föi-svinnerbyggnadslovsprövningen för utemiljön på tomtmark. Om kravet på bygglov förfriytor för utevistelse och lek på tomtmark inte införs i PBL, måste kommunernata på sig ett särskilt ansvar för kvaliteten och den tekniska granskningen. Menkommer kommunerna att klara detta när det är frivilligt? Barn, gamla och handikappade är de som vistas mest ibostadsområdena , kvällar, och semestrar. Hur tungt kommer derasintressen att väga när marken blir dyrare och kommunernas ekonomi blir alltmeraansträngd? Motivet till att slopa bygglovsplikt för friytor är attkommunernas självbestämmande skall öka och förmodligen också att denkritiserade byråkratin skäll minska. Men alla regler och förordningar isamhället har inte tillkommit enbart i byråkratins intresse. Många föreskrifterär ett skydd för de svagares intressen. Närdet gäller markdisponering är barnen svag grupp, och därför har vpk i motionen fill PBL begärt att kraveri påredovisning av utemiljöns utformning i situationsplan skall ställas förprövning av bygglov samt att regeringen utvidgar sitt uppdrag dll planverketatt även omfatta utarbetandet av föreskrifter för utemiljöns utformning isvensk byggnorm. Jag yrkar bifall till reservationerna 13 och 18. En ny plan- och bygglag, m.m. 75SYLVIA (): Med hänvisning till kulturutskottets yttrande1985/86:2 vill jag tillföra denna debatt riågra synpunkter med änkriytning till stadsförnyel se- och bevararidefrågorna. Förslaget till ny plan- och bygglag har utformats för attdllgodose önskemål om att kunna främja och styra önskvärda förändringar avbyggnader och bebyggelseområden, men inte bara det, utan också för atttillgodose behovet av att bevara t. ex. kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Ny planläggning liksom ombyggnad och kompletteringar skallutgå från befintliga kvaliteter och resurser, så att husens och orrirådets godaegenskaper utnyttjas. Rivningslov skall inte bifallas för byggnad som manbedömer bör bevaras på grund av dess historiska, kulturhistoriska, miljömässigaeller konstnärliga värde. För särskilt värdefulla hus skall skyddsbestämmelserkunna utfärdas. De grundläggande kraven på att bevara kulturmiljön iplaneringen och byggnadsverksamheten stärks alltså, och kommunerna ges både ettökat Ennyplan-och bygglag, m.m. ansvar ochbättre instrument för att hävda dessa krav. Ett av målen med den statliga kulturpolitikenär att äldre tiders kultur skall tas till vara och göras levande, ochbestämmelserna i stämmer alltså väl överens med det målet. I samband med att den statliga kulturpolitikenreformerades drogs nya riktlinjer upp även förkulturminnesvården. Dessa riktlinjer syftade till en övergång från entraditionell monumentvård till en egentlig kulturmiljövård. Vi kan nukonstatera att uppfattningen om vad som är värt att bevara har vidgats från attavse enstaka värdefulla kulturminnen till att gälla samlade kulturmiljöer. Arbetet med att ta till vara kulturvärdena i såvältätorter som kulturlandskap har fått en större bredd. Det är också glädjandeatt kunna notera att de kulturella värdena erkänns ha större betydelseför vårt välbefinnande . Kulturminnesvården har alltmer kommit attbli en aspekt att beakta i olika verksamheter som innebär förändringar i våromgivning. En sådan syn har alltså varit vägledande även vidutformningen av den nya . Det känns bra att kunna konstateradetta, för vi har ett ansvar för kulturarvet gentemot kommande generationer.Det är också positivt att besluten i de här frågorna kommer att ligga närmarede människor som berörs mest. Så främjas förhoppningsvis ansvar och engagemangbland kommunens medborgare, och så garanteras dessa ett större inflytande överbesluten. I och med att kommunerna får ökade befogenheter och ökatansvar finns det anledning att räkna med att deras behov av kulturhistorisksakkunskap kommer att öka. Länsmuseerna kommer, som det sägs i propositionen,att få ökad betydelse - särskilt för kommuner som saknar egen expertis. Avpropositionen framgår också att det förutsätts att kommunernas byggnadsnämnderskall ha tillgång till den personal som de behöver för att tillfredsställandekunna fullgöra sina uppgifter. Även kulturhistorisk sakkunskap avses. I detsammanhanget påpekas att har möjlighet och skyldighet attsamarbeta med andra myndigheter, vars arbete och intressen berör nämndensverksamhet. I det här avseendet bör det alltså bli naturligt med ett samarbetemed kulturminnesvårdande myndigheter. Här vill jag lyfta fram vad kulturutskottet säger i sittyttrande om att det vore önskvärt att kommunernas kulturnämnder mera aktivtengagerades i den kommunala planeringsprocessen. Ett närmare samarbete mellandessa båda nämnder skulle troligen också vara av värde för byggnadsnämndenslöpande arbete, t. ex. vid tillståndsprövning, där kulturhistoriska aspekter ärav betydelse för prövningen, men även i byggnadsnämndernas verksamhet när detgäller service och rådgivning. Jag tror att det finns ett intresse av ettsådant ökat engagemang hos flertalet av landets kulturnämnder. Jag tror ocksåatt detta kommer att ses som ett naturligt inslag i den kommunalaverksamheten. Med detta vill jag, herr talman, yrka bifall tillhemställan i bostadsutskottets betänkande. 76MARGARETA (): Det finns två grupper vars behov det ärsärskilt angeläget att uppmärksamma, och det är barn och människor medfunktionsnedsättning-ar. Mycket i den nya PBL och i bostadsutskottetsbetänkande är bra på dessa punkter. Man markerar hårt hur viktigt det är atttillgängligheten beaktas och att friytor för lek avsätts. Det är emellertidkommunerna som i stor utsträckning får avgöra i dessa frågor. Den nya lagen kommer att bli ytterligt positiv i kommunerdär man förstår behovet av hänsyn till handikappades och barns behov. Dessakommuner kan med den tjocka lagen i handen ställa krav på fastighetsägarna, mende kommuner som inte vill kan i vissa avseenden lägga lagboken åt sidan. Detsom inger oro är att planverket inte har fått i uppgift att utge tillämpningsföreskriftertill viktiga paragrafer, t. ex. om lekytorna. Regeringen skulle mycket välkunna ge planverket ett sådant uppdrag. Om det visar sig att de viktigaparagrafer som här avses inte kommer att tillämpas måste tillämpningsföreskriftersnabbt utarbetas. Mina erfarenheter från handikapprörelsen säger mig att detfortfarande, tyvärr, behövs en hel del pekpinnar. Med anledning av den debattsom förts , vill jag säga att jag upplever dessa frågor som deverkligt viktiga i detta ärende. Försvaret av de handikappades intressen ochbarnens behov av bra bostadsområden är för mig vida viktigare än den diskussionsom har förts om fastighetsägarnas behov. Jag vet att majoriteten här är överens om vad som böråstadkommas på handikappområdet. kan jag förstå dem som är något merpessimistiska i fråga om vad kommunerna kommer att göra. Jag hoppas attpessimisterna, som företräds av vpk, har fel, och jag hoppas innerligt att depositiva förväntningarna på kommunerna är riktiga. Jag har noterat uttalande att det kanfinnas behov av en översyn av vissa bestämmelser när vi har sett hur lagenfungerar. och regeringen måste med all kraft bevaka kommunerna idetta avseende. Annars förfelas vår målsättning att handikappade skallintegreras och vår målsättning att skapa bra uppväxtmiljöer för våra barn. Barnoch handikappade besitter inte samma propagandaresurser som ägarintressenahar. Därför kan deras röster höras mindre. Men deras behov är desto merangelägna. Möjligheten att höra deras åsikter måste utnyttjas när vi nu får dennya lagen. Om nu eller statsmakterna skall ge direktadirektiv till kommunerna i vissa frågor eller om vi skall lita på kommunernasegen förmåga är en fråga som genomsyrar samhällsdebatten på alla områden.Jag tillåter mig fortfarande att tvivla på den pågående decentraliseringen ijust de avseenden som gäller värnet och skyddet av de svagaste grupperna isamhället. Men kommunerna har ett gyllene tillfälle att visa att den oro somfinns inom t. ex handikapprörelsen är obefogad. Om det inte fungerar, herrtalman, måste vi vara beredda till en översyn, speciellt kring tillämpningen avde bestämmelser som gäller barns och handikappades behov. Ennyplan-och bygglag, m. m. 7 protokoll 1986/87:36 En ny plan-och bygglag, m. m. AnL 77TORE (vpk) replik; Jag har inte begärt ordet för att sökapolemisera med . Vi är helt överens. Jag har begärt ordet baraför att understryka att erfarenheterna utifrån många kommuner tyvärrär sådana att man måste befara att många kommuner inte kommer att leva upp tillintentionerna i lagen när det gäller värnet och skyddet av de svagastegrupperna i samhället, såsom uttryckte det. Därför beklagarjag att det tydligen inte här och finns en majoritet för de reservationersom vpk har anfört i detta sammanhang. Av naturen är jag inte pessimist, tvärtom. Men i det häravseendet, mot bakgrund av många års erfarenhet på de här områdena och efteratt ha följt utvecklingen , måste jag säga att jag ärpessimistisk. Men det betyder inte att jag inte har förhoppningar, precis somMargareta . Jag hoppas att de förhoppningarna skall komma att infrias. 78 () replik: Man kan hysa de farhågor som . Det kan jag hålla med om. Men positiva förväntningar brukar ge bättreresultat än negativa förväntningar. Därför upplever jag att kommunerna nu harsin chans att visa sin vilja i den här frågan. 79 PER (): Jag har begärt ordet för att något kommenterade svepande formuleringar och den bristande logik som gavuttryck för i sitt huvudanförande. Jag måste också något kommentera den upprördhetsom spelade upp i replikskiftet med . Låt mig börja med . 1 reservation 4skrivs följande: "Det är möjligt att med beprövad teknik byggasmåhus som inte fordrar någon särskild energitillförsel alls för uppvärmning.Det enda som behövs är en braskamin för de veckor då det är särskiltkallt samt en radiatoreffekt på omkring 1 000 W som används när t. ex. husägarenär bortrest."