prot · GA0953 · 1986-12-31 00:00:00 — Vid den MBL-förhandling som förekom den 18 december förra åretutnyttjade man i stort sett MBL så som många av dess belackare, när MBL en gånginfördes, sade att det skulle komma att bli; man tutade och körde sedan överpersonalrepresentanterna. Man tog ingen som helst hänsyn fill deras idéer. Detär klart att inte heller har haft något gott rykte närdet gäller framfarten med personalen eller när det gäller avbemanning av fyrar,nedläggning av lotsplatser osv. Dessutomhar man inte - och det är det vikfiga, tycker jag - i det avseende som gällersjöfartsverket kunnat påvisa några besparingar. Det har inte kunnat anges vaddet hela skulle innebära i pengar. Härvidlag kan det tänkas att det är sammautgångspunkter eller t.o.m. sämre utgångspunkter än har när mansträvar efter att lägga ner sambandscentralen i -detta har i periferin enviss anknytning till det vi nu diskuterar. Vi vet att det i vart fall är mycket som talar för att det bliren utbyggnad av raffinaderiet i samt att det blir enammoniakanläggning i , vilket i sig skulle innebära en väsentligt ökadsjöfart förbi Landsort med fartyg som har vissa miljöfarliga ämnen ombord.Farorna på det området ökar alltså. Vidare vet vi att - som jag sade tidigare -post och affär kan gå åt skogen: Försvarsintressena finns med i bilden; manmåste upprätthålla utkik osv. Vi har att ta hänsyn fill naturvårdsintressen,sjöräddningsintressen, SMHLs intressen och inte minst yrkesfiskarnas intressen. Jagkonstaterar att svaret på de interpellationer som framställts kan ses. som enposifiv viljeyttring. Kommunikationsministern säger att det inte får bli frågaom "ett otillfredsställande resultat totalt sett när det gäller tillgångfill värdefull service etc." Jag utgår från att regeringen tar på sig detövergripande ansvaret - något som inte vill göra - och att denviljeyttring jag nämnde kommer att få detta uttryck. En sista fråga: När prövarregeringen det här ärendet? Omföreslagnapersonalinskränkningar inom lotsväsendet i Omföreslagna personalinskränkningar inom lotsväsendet iStockholms län AnL 20YLVA (): Det svar som kommunikationsministern gett omlotsväsendet i tycker jag är ganska hoppingivande för Landsortsdel. Jag vill understryka det som jag tycker är den springande punkten isvaret: "När det gäller de myndigheter som har verksamhetlängs våra kuster kan besparingar - och då särskilt personalminskningar - hosen myndighet få betydande återverkningar för andra samhällsintressen." Det förslag som presenterat år ettpraktexempel härvidlag. Man avser att dra in sex tjänster från lotsstationen påLandsort - en plats som har 36 invånare - för att lägga dessa tjänster iSödertälje, som har 80 000 invånare. Trots att jag själv är södertäljebo anserjag att ett tillskott på sex arbetsfillfällen i är av försumbarbetydelse i jämförelse med förlusten av sex arbetstillfällen på Landsort. Dessutom är tusentals fritidsskeppare och fiskare iSödertäljeområdef mycket mer betjänta av en lotsstation på än av ensådan i . Förslaget om överföring av arbetsuppgifterna är också såkonstruerat att de mest intressanta uppgifterna försvinner från Landsort.Resultatet blir naturligtvis att de låt mig säga utarmade arbetsuppgiftersom kommer att återstå inte blir fillräckligt attrakfiva för att hålla kvarmänniskorna på Landsort, På en så liten plats som Landsort får varjearbetstillfälle mycket stor betydelse för att det skall gå att bibehållafundamental samhällsservice som post, affär och kommunikationer. När man betraktar förslag framgår detklart att den ena handen inte vet vad den andra gör. Utan att presentera någraekonomiska kalkyler säger att det skall bli möjligt att spara 2milj, kr. satsar staten ett antal miljoner i arbetsmarknadspolifiskaåtgärder, och ger - som vi hörde - j, kr, till skärgården,Nog är det väl vettigare att se fill att de för skärgården självklara ochnaturliga arbetstillfällena får vara kvar än att först rationalisera bortdessa arbetstillfällen och sedan ägna sig åt konstgjord andning i form avtransportstöd, utvecklingsfond, glesbygdsfond och diverse skärgårdssfiffelsersamt andra arbetsmarknadspolifiska åtgärder. Det finns ytterligare en aspekt, nämligen densäkerhetspolitiska. Vi vet aft främmande ubåtar opererar i vår skärgård, Samfidigtsom försvaret går ut i massmedia och vädjar till allmänheten aft hålla ögonenöppna för vad som händer längs våra kuster, tänker en annan myndighet dra inutkiken på Landsort, som har en utomordentligt stor betydelse i ett känsligtförsvarsområde. I ett radioinslag i för sedan uttaladeen företrädare för försvaret att def vore mycket olyckligt om så skulle ske ochatt man i stället skulle behöva flera utkikar längs kusten. Det verkar som omskärpan i den särskilda handläggningsordning som statsrådet talar om i svaretinte har varit tillräcklig utan att def finns anledning att se över den igen. Kommunikationsministern talar i slutet av svaret om attregeringen kommer att behandla frågan. Jag vill då göra en komplettering tillde tidigare ställda frågorna. När kommer detta att ske, och ärkommunikationsministern beredd att medverka till att inga förändringar iorganisationen görs innan något regeringsbeslut är fattat? I de föregående inläggen har det framförts enrad skäl till att man bör ägna särskild uppmärksamhet åt förändringar av dennakaraktär som kan vara aktuella i skärgården och utefter kusterna. Man har talatom behovet av en levande skärgärd och upprätthållandet av en tillfredsställandebevakning när det gäller fritidsbåtar och sjöräddning, m, m. Jag skall inte kommentera alla argument som har framförtsav tidigare talare, men jag vill säga att def måste vara dessa motiveringar somlåg till grund då fattade sitt beslut om en alldeles särskildhandläggningsordning när det gäller statliga tjänster som berör förhållandenautefter våra kuster. Att man då var mycket noga tar jag som ett uttryck för denvikt man lägger vid denna typ av förändringar och att det är också däri som vinu i kan ha en diskussion om ett ärende som i nidäget berör tvåtjänster inom det stora administration. Ända ner på denna nivå,dvs, i det stora sammanhanget så relativt små förändringar, har man alltsåinfört en särskild handläggningsordning därför att man anser att förändringarav detta slag är särskilt känsliga när de berör kustområdena. Flera av talarna har ställt frågor till mig om när dettaärende kommer att behandlas i regeringen. Med anledning av detta får jag påpekaatt detta ännu inte är något regeringsärende. Den handläggningsordning som mantillskapade innebar att denna typ av frågor skulle bli regeringsärenden endasti de fall då vederbörande statliga verk och inte kunde komma framtill en gemensam lösning. Det innebär att detta ärende ännu inte haraktualiserats hos regeringen i annan form än att vi har fått in vissaskrivelser med anledning av den diskussion som förslag harorsakat. Men frågan är fortfarande föremål för behandling hos iStockholms län, och utgångspunkten bör åtminstone tills vidare vara attlänsstyrelsen med sin kännedom om de lokala förhållandena och om behovet avresurser för aft motverka en avfolkning av dessa områden kan framlägga förslagfill konstruktiva lösningar pä hur denna fråga skall hanteras i fortsättningen.Detta var också meningen med den särskilda handläggningsordning som riksdagenbeslutat om. Jag utgår från att detta ärende bli föremål för enallsidig prövning från sida och att def i och med denbehandlingen kommer fram synpunkter på hur man skall kunna undvika de effektersom många här är oroade för samt att vi då skall få en slutlig behandling avfrågan, som innebär att man inte får de oönskade effekter för skärgården somhär har uttalats farhågor för. Vi får se när frågan är behandlad i de instansersom den enligt den av beslutade ordningen skall behandlas i. Omföreslagna personalinskränkningar inom lotsväsendet iStockholms län AnL22 (): Det har sagts många kloka och förståndigasaker i denna fråga i tidigare inlägg, och jag vill rent allmänt instämma i detsom framförts. Bara några ytterligare synpunkter. Regeringsföreträdare har i olika sammanhang understrukitatt det numera i regionalpolitiken är vikfigt att olika politikområdensamverkar. Dessutom har man fört diskussioner med privata företag om attmedverka för att 3 protokoll 1986/87:52-53 Omföreslagna personalinskränkningar 'mom lotsväsen det iStockholms län åstadkommaen bättre regionalpolitik. Jag tycker att den här frågan är en typiskregionalpolitisk fråga, även om den berör . Jag ställde för en fid sedan till statsrådet fråga av egentligen samma karaktär men i större skala, nämligen om posfen.Posten handlar på samma sätt som nu tänker göra och lägger sittregionkontor för södra region vid utanför def område somkontoret skall administrera och därmed helt bortser från uttalanden frånriksdag, regering, länsstyrelse och landsting om hur statliga arbetsplatserinom skall placeras med tanke på regionalpolitiska behov. Detkan inte vara så att statliga myndigheter i fortsättningen direkt saboteraruttalade mål. Jag tycker att statsrådet svar lugnar, Def blirannars meningslöst för t, ex, kommuner och landsting att satsa pengar, ganskamycket pengar, på aft åstadkomma arbetsplatser, ibland konstlade, i skärgården,om verkligen skulle tillåtas att få dra in arbetsplatser som sånaturligt hör hernma i skärgården. AnL 23 PÄRGRANSTEDT (c): Det är naturligtvis riktigt som statsrådetHulterström säger att den särskilda handläggningsordningen beror på aftskärgårdarna är så känsliga för den här typen av ingrepp. Det kanske också börunderstrykas att även om nu i första vändan aktualiserat tvåtjänster, har redovisat planer på betydligt större inskränkningarän dessa två tjänster. Detta har naturligtvis lett till den kraftiga reaktioneni dag. Men det viktiga trots allt är inte aft ha en brahandläggningsordning, utan def viktiga är vilka politiska ambitioner de somsist och slutligen skall fatta beslut har. Detta är orsaken fill att vi harställt frågor till kommunikationsministern. Att det här blir ettregeringsärende anser jag oundvikligt, om inte drar tillbakasina planer. Vi vet redan nu att mänga av de berörda myndigheterna kommer attmotsätta sig förslaget. Oenighet om huruvida detta blir ett regeringsärendevågar vi väl redan konstatera föreligger. Det intressanta är därför vilken principiell synregeringen har på den här typen av inskränkningar och vilken vikt tillmäter mandet som vi har tagit upp under diskussionen : den regionalpolitiskaaspekten, serviceaspekten, säkerhetsaspekten och den säkerhetspolitiskaaspekten. Kommer man att låta detta väga tyngre än de eventuellarationaliseringsvinster som kan uppvisa? Def är tveksamt om detens blir några rafionaliserings-virister. Jag tycker också att det är dags att ställa sig frågan ominte tiden nu är mogen att införa ett principiellt stopp för indragning avstatliga tjänster i skärgårdarna. Jag tror nämligen aft man kan drain statliga tjänster, vare sig inom eller andra verk, utan attdet får mycket negativa konsekvenser för sysselsättning, service ochinfrastruktur i våra skärgårdar. En fråga som statsrådet borde tänka på är:Varför inte införa ett stopp för indragning av statliga tjänster i våraskärgårdar om def inte finns utomordendigt speciella skäl för en indragning? Dåskulle vi slippa den här typen av omgångar, som ändå med all rimlighet måsteleda fram fill att de Det är ju en byråkratisk omgång som genomförs. Ocksåden är mycket resurskrävande. Den skapar visserligen sysselsättning, men tyvärrinte i skärgården, utan vid administrativa kontor i , där det ändåfinns sysselsättning. Vilken vikt tänker regeringen tillmäta de aspekter som jaghar tagit upp? Är tiden mogen för aft sätta stopp för alla indragningar avstatliga tjänster i skärgården? Omföreslagna personalinskränkningar inom lotsväsendet iStockholms län AnL 24 (): Man talar om indragning av tvåtjänster. Men skulle bemanningsplanen resultera i en neddragning tilltolv tjänster, alltså två båtsmanslag, och en tjänst på Landsort. Att defskulle bli så är inte en illvillig tolkning av oss från oppositionen, utan defhar både de berörda och , som kämpar för att få behålla Landsortintakt, kunnat utläsa. De har gjort samma tolkning. Det gäller inte bara indragningar utan också förändringarbeträffande arbetssätt, kompetens och utbildning. Så t, ex, tjänstgör lotsarnafrån Landsort också på leden , skulleSödertälje-lotsarna utbildas för , och den kompetens som i på Landsort och som utgör en reservkompetens för skulleförsvinna, med de nackdelar som det innebär för säkerheten i skärgården. avser alltså att reducera grundbemanningentill tolv plus en. Det är för litet för att klara en dygnetruntbemannad utkik,för litet för att utföra prickningar och underhållsarbete samt tjänster åtandra myndigheter. Och det räcker som sagt inte som tillskott fillskärgårdssamhällefs underiag för post-och åretrunttrafik med båt. Allt balanserar på marginalen. Landsort skullemed de här indragningarna bli hemvist enbart för sommargäster och inte som nuvara ett levande skärgårdssamhälle. Har man som Landsort 2 600 bordningar - detär sju åtta bordningar - borde def kunna bära den lillaegenadministra-fion som man har . Det passerar ju 12 000 fartyg av vilka 8000 har anmälningsplikt. Det är en stor mängd fartyg, och det handlar omstora funktioner som Landsort skulle berövas på detta sätt. Jag undrar om infe statsrådet villförsäkra oss om att frågan kommer att prövas i den välvilliga anda som svarettrots allt andas. AnL 25TOMMY (vpk): Kommunikationsministern sade i sitt andraanförande aft det i alla fall rör sig om bara två tjänster. Jagskall inte här ta upp om statsrådet menade att det var ett väl litet antal föratt ta upp en diskussion här i kammaren,' Men det rör sig trots allt iförlängningen om väsentligt fler tjänster, och även om det rörde sig om baratvå tjänster skulle det vara två tjänster för mycket, I ena fallet gäller det trafikinformation. Denkansliassisfent som det handlar om skulle i så fall få sitt arbete förlagt tillSödertälje, Utkiken skulle läggas ned. Men varför skulle man hatrafikinformafion inne i ? Det är varken rim eller reson i def. Omman anser att det är för mycket med två frafikinformationscentraler kunde man flytta ut Omföreslagna personalinskränkningar inom lotsväsendet iStockholms län trafikinformationsverksamheffill Landsort, Det vore i så fall det vettiga. Den uppfattningen delas också avdem som arbetar med de här frågorna. Den andra tjänsten gäller lofsplatschefen. Om den tjänstendras in, då är nästa steg ganska klart: man drar in lotsplatsen som sådan, ochden avbemanning som planerar blir därmed en realitet. En annan indikation på att detta är vad man syftar fill ärvad som hände med de tre fasta båtsmanstjänsfer som utlystes. De ändrades tillatt avse vikariat fram t, o, m, , eftersom givitsignaler om att lotsplatsen vid Landsort skulle läggas ned , varefteranställningsorten för båtsmanstjänsterna skulle bli i stället förLandsort, där de rätteligen hör hemma. Det finns alltså mycket som klart visar vad def är man ärute efter, Alla skäl talar för att de här planerna måste stoppas. Är det så aftregeringen inte vill stoppa dem finns det säkert här i ett stortintresse av att se fill att de stoppas. AnL 26YLVA (): Att kommunikationsministern säger aft det rörsig om endast två tjänster visar på den metod använder: manpresenterar ett gemomgripande förändringsförslag i små delar i hopp om att folkinte skall se konsekvenserna av helheten. har faktiskt redanpresenterat indragningen av sex båtsmanstjänster som nästa led i den härplanen, I mift första anförande visade jag på hur man på det sättet utarmar de kvarvarandebåtsmanstjänsterna på arbetsuppgifter så att de blir mindre attraktiva för demänniskor som trots allt finns kvar. Vi ser här början på en mycket negativspiral. Arbetstillfällen försvinner, och många av dem som blir kvar blirutarmade på arbetsuppgifter. Så försvinner samhällsservicen, och fill slutmåste människorna ge sig från platsen. Sedan går samhället in medarbetsmarknadspolifiska medel och konstgjord andning för att, som man säger,upprätthålla en levande skärgård. Det system som i def här fallet tillämparliknar den modell som man inom SJ för en fid sedan använde. Man drog in ettantal turer på en viss järnvägssträcka, och sedan hänvisade man fill attantalet resande minskat kraftigt och sade att def var lika bra aft lägga nedbandelen helt och hållet. Detta är vad som håller på aft hända på Landsort, Jagtycker aft det är utomordentligt vikfigt att regeringen uppmärksammarutvecklingen och tar till sig de argument som vi har fört fram här . Omlotsstationen på skulle försvinna kommer det faktiskt inte att finnasen enda utkik kvar ute i skärgården söder om , Hur skall man kunnaförsvara eft sådant handlande mot bakgrund av de säkerhetspolitiska incidentersom fakfiskt har inträffat under senare fid och mot bakgrund av densjöräddningsverksamhet och annan sjösäkerhetsverksamhet som bedrivs förhandels- och fiskesjöfarten, som är vikfig i det här området? Man kan inte heller visa på att sjöfarten har minskat iområdet, 1981 hade Landsort 1 100 lofsningar, och 1985 var antalet 1 685, Detär alltså fråga om en klar och tydlig ökning. Dessutom skall vi ha i minnet denutbyggnad som kan komma fill stånd i och som kommer att medföraytterligare krav på en bemannad lotsstation på , överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 1986/87:119 om påföljden avhastighetsöverträdelser vid motorfordonstraflk AnL 27 Kommunikationsminister : har frågat mig vad jag avser attvidta för åtgärder med anledning av ett beslut av regeringsrätten,varigenom körkortet återkallats för en bilist som överskriditgällande hastighetsbegränsning med . Han har vidare frågat om jag ärberedd att föreslå några ändringar av de regler som gäller förkörkorfsåterkallelser. antog vissa ändringar ikörkortslagen. Dessa innebär bl, a, att körkort skall återkallas i störreutsträckning än fidigare när det gäller grova hastighetsöverträdelser (prop,1985/86:115, , rskr. 348), Ändringarna trädde i kraft förraåret. Bakgrunden till ändringarna var att den gynnsammautveckling i fråga om allvarligare trafikolycksfall som vi haft under en långföljd av år numera har brutits. har de svåratrafikolyckorna tvärtom ökat i antal. harvi kunnat konstatera attmedelhastigheterna på vägarna har ökat och aft bilisterna fått allt mindrerespekt för hastighetsgränserna. För att bryta olycksutvecklingen behövsåtgärder av olika slag. En av de viktigaste åtgärderna i sammanhanget är attförmå bilisterna att respektera hastighetsgränserna och att därigenom få tillstånd en allmän neddragning av hasfigheten ute på vägarna. Var gränsen för körkortsåterkallelse vidhasfighetsöverträdelser lämpligen bör gå kan naturligtvis diskuteras. För egendel menar jag att den gräns vid som rekommenderades i förarbetenafill lagändringen och som regeringsrätten har anslutit sig fill är lämpligtavvägd. Även med denna gräns sållar man med bred marginal bort de fall där mankan tala om omedvetna hastighetsöverskridanden. Genom den nya lagstiftningen har utrymmet minskat fördomstolarna att ta hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet när detgäller körkortsprövning efter fortkörning. Som jag ser det var den ändringennödvändig för att öka respekten för hasfighetsgränserna och samtidigtupprätthålla principen om likhet inför lagen, Def finns dock fortfarande eftvisst utrymme för individuellt hänsynstagande. Det är emellertid domstolarnassak aft bedöma i vilka situationer det kan anses föreligga sådana synnerligaskäl som krävs för att man skall kunna frångå huvudregeln om återkallelse. Mitt svar på konkreta frågor är därför attjag inte är beredd att vidta några åtgärder med anledning avregeringsrättens beslut eller att ta initiativ fill någon ändring av de nyareglerna, AnL 28 (): Jag ber att få tacka kommunikafionsministernför svaret på min interpellation. Dess värre kan jag inte påstå att jag ärdirekt nöjd med det besked jag har fått. Om påföljden av hastighetsöverträdelser vidmotorfordonstraflk 4 protokoll 1986/87:52-53 Ompåföljden av hastighetsöverträdelser vid rinotorfordonstrafik Få frågor inom kommunikationsministerns ansvarsområde hardiskuterats så livligt som just den om förändringen av körkortslagen, sominnebär att man regelmässigt gör eft körkortsingripande när någon har kört 30km/tim för fort. Det är naturligt att den här debatten har varit livlig.Många har, liksom jag och , varit kritiska till att skärpakörkortslagen i detta avseende. Lagrådet t, ex, avstyrkte förslaget och sade:"För den händelse förslaget är avsett att medföra en ändring i gällanderätt måste def bestämt avstyrkas," Lagrådet ansåg nämligen inte aft manhade varit för släpphänf när det gällt körkortsingripanden. Trots dettagenomdrev en majoritet i trafikutskottet och kammaren förslaget, I pressen har man kunnat läsa inlägg av bl, a, endistriktsåklagare, som framfört en kraftig kritik mot beslutet, Hans Kolb, som är distriktsåklagare i , skrev i Svenska Dagbladetden följande: " det är sannerligen Medan den stora laglydiga och samhällsnyttiga majoriteten drabbashårt i nettolönen av 600-700 eller 800 kr, böter och kanskekörkortsåterkallelse för en vanlig fortkörning, så märker intevaneförbrytaren och knarkaren samhällsreaktioner på sina framfarter i trafiken- och def är de som är verkligt farliga," Så uttrycker sig en åklagare som konfronteras medden verklighet som svensk lagstiftning är upphov till. Och def är inte bara jurister som är skeptiska till dennya lagen. Jag kan berätta för kommunikationsministern aft jag har fått mångabrev och telefonsamtal från människor som har drabbats av den nya lagen. Desynpunkter som framförts till mig har haft ett genomgående tema. Manifrågasätter den nuvarande lagstiftningen generellt när det gäller den inbördesrelationen mellan straffsatserna som ett uttryck för hur allvarligt samhälletser på ett visst brott. Man undrar, med all rätt, varför en normal svensk som kört30 km/tim för fort utsätts för ett så stort ingrepp i vardagen som eftkörkortsingripande, när en narkoman helt lagligt kan röka hasch på allmän platseller när en tjuv bara får villkorlig dom, vilket ofta infe uppfattas som någotstraff. Kommunkationsministern har i olikafidningsintervjuer försökt att lugna kritikerna och framfört att det även medden nya lagen skall göras individuella bedömningar från fall till fall. Detta har också majoriteten i trafikutskottet framhållit.Förra hösten behandlade kammaren ett betänkande från trafikutskottet - det varalltså efter det att kammaren hade fattat beslut om ändring i körkorfslagen.Riksdagen ställde sig då bakom följande uttalande: "Utskottet vill erinraom att körkorfslagstiftningen förutsätter en individualiserad bedömning. Bedömningeni en fråga om körkortsåterkallelse kan - och bör - påverkas av omständigheternai det enskilda fallet," har vi facit i vår hand. Regeringsrätten har avgjortdet första ärendet efter lagändringen. Nuvet vi vad uttalande är värt. Det är inte värt mycket. Det första ärende som avgjorts av regeringsrätten i dennafråga handlade om en person som körde för fort på en med en Datumet värden , som den nya lagengällde. Vid tillfället rådde goda väderieksförhållanden. Vägbananvar torr, och det var glest med bilar på vägen. Personen som körde bilen varvan bilförare öch hade kört helt prickfritt . Regeringsrätten fann i sin bedömning av ärendet aftkörkortet skulle återkallas. Man hänvisade till kommunikationsministernsuttalanden i förarbetena, I propositionen som låg till grund för ändringen avkörkortslagen skrev dock kommunikationsministern själv: "Bedömningen kan -och bör -naturligtvis påverkas av omständigheterna i det aktuella fallet," Regeringsrättens utslag visar aft dét uttalandet inte kanföljas. Därför bör, enligt min mening, kommunikafionsministern återkomma medett förslag till så att uttalandet och lagstiftningen överensstämmer.