prot · GA09128 · 1986-12-31 00:00:00 — Som jag sade förut har det framförts mängder av socialdemokratiskamotioner och önskemål om att just länsanslaget skall räknas upp: Därför, herrtalman, yrkar jag att kammaren följer utskottets förslag om en sådanvälbehövlig uppräkning. 12 ()replik: Det är kanske bäst att vi låter finansutskottet diskuteravärldskonjunkturerna vid slut. Detena av de två anslag som vi resonerar om, , är länsanslaget. Enmajoritet i utskottet föreslår en ökning av detta med 200 milj. kr. Det andra anslaget är anslaget till infrastrukturella åtgärder. Sammamajoritet i utskottet vill hos regeringen beställa ett paket som är större än300 milj. kr. Det är en mycket enkel matematik. Vadgäller sysselsättningsstödet i stödområde C måste man faktiskt ställa frågan:Anser och regeringen att det åren för posifiv utveckling istödområde C? Detta består av landsbygdskommunerna utefter ochi nedre inre inland och av ett antal Bergslagskommuner. Det somkännetecknar samfliga dessa kommuner är att de sedan socialdemokraterna övertogregeringsmakten har haft en stark befolkningsminskning. I det läget slårsocialdemokraterna till och tar ifrån dem sysselsättningsstödet. Bakgrundentill detta är att socialdemokraterna vet att har valt en annanprincipiell linje. vill använda medlen från sysselsättningsstödet istödområde C, tillsammans med motsvarande medel för stödområdena A och B, förandra ändamål. Socialdemokraterna vet att läget är så låst att man kommer attfå igenom sin linje i kammaren. Det är alltså med berått mod som berövar stödområde C dess sysselsättningsstöd. Jag kan inte förstå attLars Ulander över huvud taget kan ta upp denna fråga. Hantering av frågan ärgenerande både för regeringen och för utskottsmajoriteten. 13 (m) replik; väljer - och det är inte speciellt förvånande -att helttiga om frågorna i . Jag frågade vilka åtgärder somenligt hans. mening bör vidtas, med tanke på att han själv i sittinledningsanförande uttryckt en oro för utvecklingen. Jag tillåter mig atttolka hans totala tystnad så, att inte är så oroad överutvecklingen. Han har egentligen ingenting fill övers för straffskatter ochregleringar inom byggnadssektorn vilka minskar byggandet, men han vill inte geuttryck för den uppfattningen, eftersom han från initierad källa har kunskap omatt man i måhända förbereder åtgärder i form av pålagor ochavgifter. Ett sådant agerande skulle ju kunna skapa vissa problem i hanteringenav dessa frågor, mellan grupperingar som följer den rent rumsliga fördelningeni kammaren. LarsUlander agiterar och argumenterar vidare på ett utomordentligt märkligt sättnär det gäller länsanslagen och pengarna ute i länen. Allautskottsledamöter teg inte när utskottet hade statssekreterargruppen, som LarsUlander nämnde i sitt huvudanförande, på besök. Flera utskottsledamöterställde faktiskt flera frågor. Men beredvilligheterna att svara på och presenteravilka projekt som fanns var ju inte så uttalat stor. Om detta berodde på befann sig i ett känsligt förhandlingsläge i olika projekt eller om manöver huvud taget inte förstod våra frågor må vara osagt. Men jag tror ändå attfrågorna formulerades så klart att utskottet - om det hade funnitsett genuint intresse från statssekreterargruppen att informera om de projektsom nu diskuterades - faktiskt skulle ha varit mycket intresserat av att ta delav detta. Jag skulle då vilja ställa en fråga till uppfattningert att det måste vara principiellt riktigt attdet är som har att ta ställning till olika konkreta förslag som olikadepartement förelägger ? Detta är ju den principiella invändning somutskottsmajoriteten har mot detta, lät oss kalla det, fullmaktsanslag. Det kanväl ändå inte vara så dåligt ställt med kommunikationsvägarna inom departementet,jag återkommer till det, att industriministern och andra ministrar tillsammansoch under statsministern inte kan hantera samordningsfrågorna mellandepartementen, och då gärna med hjälp av denna statssekreterargrupp. Enligt förefaller det som om den endamöjligheten för regeringen att snabbt agera regionalpolitiskt är omindustridepartementet får pengarna, eftersom industridepartementet, som LarsUlander uttrycker det, har ansvaret för regionalpolitiken. Herr talman, ochindustriministern, med all respekt för industriministern trodde jag att det varstatsministern och övriga i regeringen som hade det totala ansvaret för detta,eller är de andra departementen så ointresserade att de inte är beredda attsläppa till pengar och äska medel? 14LARS-OVE (vpk) replik: har tonläge blivit ganskanormalt igen. Han-mildrar kritiken ganska avsevärt. är vi inte populisterlängre. förstår han inte varför vi bedriver klassamarbete, säger han. fårjag kvittera och säga att han tydligen inte begriper vad klassamarbete är. Dethandlar nämligen om politik. Vi handlar nu i sak här i i fråga omdenna ståndpunkt, och det har inte ett dugg med klassamarbete att göra. MenLars Ulander, han står väl för en klassamarbetspolitik som stöder storföretagensstrukturomvandling utan några som helst ingrepp. Denna politik ledertill lönenedpressrtirtg och ökade vinster i det här landet. Företrädarna fördenna politik försöker lägga locket på varje facklig aktion för rättvisa ilandet. Det är klassamarbete, , mert vi kanske inte behöverundervisa om sådana enkla saker här i . Varför gör vi nu detta från vpk? Vi har insikten attavfolkningsbygderna, glesbygderna, behöver stöd för att kunna räddas. För dettaändamål är länsanslaget alldeles utmärkt, , Vi vill också ha ökademedel fill infrastrukturen, men regeringen vägrar varje gång att höjalänsanslagen. har det funnits en möjlighet här i riksdagert att vidta bådadessa åtgärder, nämligen att höja länsanslaget och samfidigt, om regeringen politiska viljan, öka medlen till infrastrukturen. Vi har ju faktiskt breddat basen för regionalpolifiken.Industriministern borde vara oerhört glad och gå till ochKjell-Olof och säga att han har fått uppdrag att begära pengarför detta ändamål, eftersom det är vilja. På detta sätt hjälper viju industriministern att få loss pengar till regionalpolitiken. Om vi inte hadegjort det hade det varit tvärstopp - det är ju sanningen. då både ensatsning på glesbygdcrt och en satsning på infrastrukturen. Innerst inne misstänker jag emellertid att regeringen intevill satsa mer än dessa 300 milj. kr. säger ju attdessa 300 milj. kr. Skall man komma igen varje årmed något slags treårsprogram, eller hur har man tänkt? Eftersom dessa pengarskall användas , är det väl tänkt att det skall vara på detta sätt.Jag kan inte tänka mig annat än att det här är den ram som regeringen har tänktatt satsa pä när det gäller infrastrukturen. Men från denna talarstol kan viredovisa att behoven är i miljardklassen, om det skall bli någon regionalbalans. Och jag har redovisat att tre kommuner, bl. a. min hemkommun, harbegärt det dubbla beloppet i förhållande till dessa 300 milj. kr. Man utmanarju löjet om man då säger att man har en stark regionalpolitik. Det är jutvärtom. Man vill tydligen förbättra strukturomvandlingen bara på kapitaletsvillkor. 15LARS ULANDER (s) replik; säger att arbetslöshetenfortfarande är hög. Men jag tycker att man i skulle kunna glädjasöver att vi tiondel för tiondel har kunnat minska arbetslösheten i stället föratt tala om sysselsättningsfrågor och om vår situation, som folkpartisterna såofta gör när de är ute och talar. Det är naturligtvis en samlad politisk bildsom ligger bakom denna minskning av arbetslösheten - den ekonomiska politiken,regionalpolitiken, arbetsmarknadspolitiken och annat. Det är nog ganska bra attvi har lyckats med detta. Innan vi är klara med den här första rurtdan vill jag frändenna talarstol slå fast att ni har minskat de regiönalpolitiska insatserna med100 milj. kr. Sedan står ni här och anklagar socialdemokraterna för att vi intevill bedriva en regionalpolitik som är tillräckligt bastartt. Mert det är jurti som har åstadkommit detta. Vad har rti gjort för övrigt? Ja, ni har tagit bortmöjligheterna att pä ett ordentligt sätt gå in ute i regionerna med de 300miljonerna som regeringen har föreslagit. Sedan säger ni att man får komma tillbaka till riksdagen.Vad innebär det? Det innebär att sommaren går - vi skall ju på ferier nu - ochfördröjningen kommer att leda till att detta kommer att slå ganska hårt. Åk inte ut i bygderna och för en vilseledandeargumentation, utan säg som det är att ni genom ert agerande har tagit bortmöjligheterna för den socialdemokratiska regeringen att efter den 1 julibedriva en regionalpolitik som är absolut nödvändig! Jag vet inte om det finrts rtågon större anlednirtg ättfortsätta diskussionen med . Han återkommer i sitt anförande tillC-regionerna. Alla som upplevde de hektiska dagarna med i någotslags registol vid förhandlingar och annat vet att han var beredd att sälja detmesta för att han skulle åstadkomma ett nederlag för regeringen. Där varnaturligtvis C-regionerna med. Men sedan kan man ju alltid, som jag sade i mitthuvudanförande, så att säga tvätta händerna med en reservation. återkom till frågan om Stockholmsområdet.Om hade lyssnat på mitt inlägg hade han fått klart för sig vad jag anserom det här. Vi måste helt enkelt föra en regionalpolitik som ger Prot.1986/87:128 även orterute i landet en möjlighet att vara med och konkurrera. Vi måste se 21 maj1987 fill attvi slipper den koncentration som man har i . ' 1-1, j Regionalpoliuken, ske genomen bastant och ordentlig regionalpolitik tillsammans med en ekonomiskpolitik och en näringspolitik naturligtvis. Jag kan därför inte begripavarför jag får frågor om detta. Jag börjar känna igen Högmarknu, men han har tydligen blivit offer för en desinformatiort när det gäller vaddessa 300 miljoner kontra de 200 miljonerna är för något. Tredje vice talmannen anmälde attElver , och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Jag har naturligtvis mycket noga följt denregionalpolitiska debatten . Och jag har också haft rikligatillfällen till detta här i kammaren i många fråge- och interpellationsstunder.Det har onekligen varit intressant. Alla som deltagit säger sig vara bekymrade,oroade, bestörta över den regionala obalansen. Så har det också varit i dag.Men fyra av partier går trots detta emot regeringens förslag omökade anslag till regionalpolitiken, går emot den förnyelse av regionalpolitikensom man nu här i kammaren bekänner sig till. Det är verkligen bekymrande attvpk och de borgerliga visar upp en avgrund mellan ord och handling i regionalpolitiken,i synnerhet när det är ett stort bekymmer att den regionala balansen harförsämrats. Det är ett av de stora problemen , när så mycket i övrigt harutvecklats positivt i vårt land. Men på något sätt tycks detta inte bekymra vpkoch de borgerliga partierna. Jag kan inte tolka det på annat sätt än att för erär det politiska spelet, taktiken och glädjen över att få tillfoga regeringenett nederlag i viktigare än regional balans och rättvisa. Jag tyckerdet är både stötande och upprörande. Jag förstår att ni alla fyra har anledning att medså stora ord som möjligt försöka bortförklara vad som hänt. Jag har en vissförståelse för att ni alla fyra har behov av att ta i, ta till överordför att få bort strålkastarljuset från det som ni ställt till med i utskottet. Jag vill säga några ord fill . Jag gör detmed förhoppningen att det går ut i massmedia. Jag har förstått att BörjeHörnlunds angrepp på mig här har gått ut i etern, bl. a. redan iLunchekot. För att försöka göra sina argument och angrepp starkare svär BörjeHörnlurtd t. o. m. i talarstol som en borstbindare, som det heter.Men kanske kammaren lade märke till en sak, och det borde vara det viktiga närvi diskuterar angelägna sakfrågor i ; kom under sittlånga och aggressiva inlägg inte med ett enda konkret förslag utan bara medangrepp. Jag satt och väntade och tänkte att han måste väl komma med någontingsom gäller regionalpolitiken, men ingenting. inlägg var ettenda stort tomrum.' Jag har hört från Västerbottert, frårt partivänner faktiskt, att känner sig nervös och pressad. Det är väl orsaken till att han går upp i talarstol och håller ett sådant 41 anförandesom han höll. I alla fall undrar jag hur han känner sig innerst inne. Hanföljde motto att man tager vad man haver, och så kokar man soppa pådet. Men resultatet han serverade kammarens ledamöter i en allvarligregionalpolitisk debatt var en mager anrättning. Jag kan inget annat än beklaga BörjeHörnlund. Jag t. o. m. tycker litet synd om honom. Jag vill påminna om att det faktiskt har häntmycket positivt också i skogslärten . Men när man lyssnartill dagens debatt får man intrycket att det faktiskt finns två utvecklingar ivårt land: dels den som verkligen äger rum, dels den som vpk och de borgerligaanser äger rum. Men sysselsättningen har faktiskt ökat, inte bara i landet somhelhet, utan också i skogslänen. Arbetslösheten har minskat också i skogslänen.Företagen är lönsamma, och därmed starkare, också i skogslänen,Nyföreta-gandet, som slagit rekord, har ökat också i skogslänen. Allt detta kanden som vill föra en seriös debatt om regionalpolitiken hämta i offentligstatistik. Det finns därför en starkare och stabilare grund attstå på i arbetet med att åstadkomma nya företag och nya jobb i stödområdena.Att de regionala obalanserna trots detta ökar beror i mycket hög grad på denekonomiska och industriella kris som drabbade landet under de borgerligaregeringsåren. Skogslänen drabbades särskilt hårt då, med skogslänens starkaberoende av basindustrin som gick starkt tillbaka under dessa år. Åren1977-1982 förlorade skogslänen 34 000 industrijobb. Bergslagen förlorade undersamma tid 19 000 industrijobb. Där kan vi hitta orsaken till de tilltaganderegionala obalansproblemen . Detta återspeglas också i befolkningsstatistiken. 1976,det år då de borgerliga tillträdde regeringsmakten, ökade skogslänensbefolkning med ca 6 300 personer. Under de borgerligas sista regeringsår, 1982,då minskade skogslänens befolkning med drygt 4 300 personer. Med andra ord: Deborgerliga övertog ett land med befolkningsökning i skogslän och glesbygd, mende lämnade efter sig ett med befolkningsmirtskning i dessa områdcrt. Mer behöver inte sägas för att betygsätta den borgerligaregionalpolitiken. Man vände en positiv befolkningsutveckling, som skogslänenhade under hela första , till en minskning. Jag vill påminna om detta, när jag hör alla borgerliga ochkommunistiska utgjutelser om den nuvarande regeringens påstådda misslyckanden.De borgerliga regeringarna gav miljard efter miljard för att stödja varven isödra . Tänk om de pengarna i stället hade anvärtts till att bygga uppalternativ verksamhet och förutsättningar för utveckling av näringslivet iskogslänen. Då hade mycket sett annorlunda ut . Den socialdemokratiska regeringen såg dessabrister när den tillträdde . Regionalpolitiken har därför hela tidensedan dess varit ett prioriterat område i regeringens arbete. Det går attutläsa även vid en snabb studie av utvecklingen av de regionalpolitiskaanslagert. Om vi hade fått igenom årets budgetförslag hade anslagetnästa budgetår uppgått till 2 025 miljoner. Det skulle vara en tredubblingjämfört med vad det var när denna regering tillträdde. Även efter dennedskärning med 100 miljoner, som oppositionen vill göra i åretsregionalpolitiska anslag, är det ändå en kraftig ökning, tack vare de tidigareårens satsningar. sistabudgetår var de regionalpolitiska anslagen 674 milj. kr. Det skall jämföras medregeringens förslag fill nästa budgetår, 2 025 miljoner. Det är alltså entredubbling av de regionalpolitiska anslagen. Den kraftiga ökningen har skettsamtidigt som flera andra områden har tvingats till kraffiga besparingar pågrund av det gigantiska budgetunderskott vi övertog av de borgerliga. Det visarpå en mycket klar prioritering av regionalpolifiken. Utöver den här kraftiga ökningen av de ordinarie anslagenhar vi genomfört särskilda program för de värst utsatta regionerna; ,, , , liksom för ett flertal orter som drabbats avföretagskriser; , , , m.fl. Totalt harsatsningarna på regionalpolitik varit utomordentligt stora . Inom ramen för den här kraftiga resursförstärkningen tillregionalpolitiken har en omläggning och förnyelse av det regionalpolitiskaarbetet genomförts. Vi har bl. a. konstaterat att det traditionellaföretagsstödet inte längre räcker fill. Ansträngningarna inom regionalpolitiken inriktas numera iallt större utsträckning på att utveckla varje region efter dess egnaförutsättningar. De statliga åtgärderna syftar till att förstärka dessaförutsättningar. Jag har, herr talman, ofta beskrivit detta så här; Detgäller att öka de utsatta regionernas attraktionskraft så att de kan dra fillsig företag och verksamheter. Vi måste med regionalpolitiska pengar hjälpa dematt skapa attraktionskraften. Det kan ske genom satsningar på utbildning,kommunikationer, telekommunikationer, teknikutveckling och teknikspridning,dvs, en mängd åtgärder för att skapa en kreafiv och utvecklingsvänlig miljö.Det är en miljö där det finns förutsättningar att starta och utveckla företagoch verksamheter. Alla de satsningar som vi gör görs med utgångspunkt iprogram och förslag som utarbetas i regionerna, så väl anpassade till olikaregioners behov som möjligt. Det är faktiskt så dagens regionalpolitik ser ut. Det ärförvånande att framstående och kunniga ledamöter av arbetsmarknadsutskottet somjag vet kan regionalpolitiken och besitter god kunskap i regionalpolifik ändågår upp i talarstol och säger: Detta borde man göra, och detta bordeman pröva. Vi arbetar nu med att förnya och utveckla de utsatta regionerna påett sådant här sätt. Nyckelfaktorerna'i detta arbete är utbildning och tillgångtill ny teknik. Därför satsas särskilda resurser på de regionala högskolornaoch på uppbyggnad av teknikcentra där små och medelstora företag kan lära sigvad den nya tekniken innebär och hur den skall användas. Detta förnyelsearbete syftar till att mer beståendeförändra och förbättra villkoren och möjligheterna att utveckla nya näringar,företag och jobb i de utsatta regionerna. Det här sättet att arbeta svarar väl upp mot de behov somjag möter vid resor ute i landet och vid samtal med företagsledare, fack ochkommunfolk. Ofta påtalar man just bristerna i skogslänerts och Bergslagenskommunika-fioner, svårigheterna att rekrytera arbetskraft - som dess värregäller också Bergslagen -, för smala företagssektorer och mycket annat som hörbrister i infrastrukturen fill. Detta var en bakgrund fill att regeringen i åretsbudgetproposition ville gå vidare med det här förnyelsearbetet. Ibudgetpropositionen redovisades en samlad genomgång av olikadepartements åtgärder av betydelse för den regionala balansen. Utbildningsdepartemerttet föreslog bl. a. särskilda medelför förstärkning av de regionala högskolorna. föreslog ett särskilt programför uppirust-ning av vägnätet, med särskild inriktning på skogslänen ochBergslagen, med én fyramiljarderssatsning. Dessutom föreslogkommunikationsdepartementet särskilda medel för uppbyggnad och drift avkommunala flygplatser i skogslänen. a. föreslagit enfortsatt satsning på att utveckla östra . a. lagt fram ett särskiltutvecklingsprogram för Norrlandsjordbruket. Jag har här pekat på några insatser som visar just breddeni den regionalpolitik som vi nu kan börja skönja. Utöver dessa särskilda insatser från olika departementföreslog regeringen också ett anslag på 300 milj. kr. för infrastrukturförstärkandeinsatser i skogslärten och i Bergslagen. Det anslaget var avsett som enförstärkning och fördjupning av de olika åtgärderna från andra departement. Meddessa medel skulle regeringen, med utgångspunkt i förslag som framtagits ilänen och kommunerna, ytterligare stärka utbildningssatsningarna, ytterligarebygga upp möjligheterna till teknikutveckling och teknikspridning, ytterligareförbättra kommunikationerna osv. Detta är en typ av förslag som i dagsuccessivt växer fram i regionerna allt oftare, med hänsyn till de problem somman har. Det är då inte alltid så lätt att inordna dem i resp.sektor eller efter länsgränserrta. Det var ett av sakskälen till att medel fördetta borde och måste vara ett centralt anslag. Jag menar att vi med dessamedel hade kunnat förbättra den samordning av regionalpolitiken mellan olikaområden som alla brukar tala sig varma för. Det sker här i , och detsker också i talarstolar runt om i landet. Det sker på redaktionerna, iforskares rapporter och i kommunfolkets vardag. Alla menar att denna satsningbehövs. Inom hade vi startat ett arbete medutvecklingsprogram för några utsatta regioner. Det arbetet byggde på förslagsom utarbetats i län och kommuner och inlämnats till industridepartementet.Vårt arbete skedde också i nära kontakt med de berörda länert och kommurterna. menar jag att detta arbete har drabbats aven hämningslös politisk taktik i den högre skolan: En majoritet iarbetsmarknadsutskottet, bestående av de borgerliga och kommunisterna, har sagtnej .fill det nya anslaget. som man har gjort det står man här ikammaren och försöker framställa detta nej som en förstärkning avregionalpolitiken. Jag måstesäga; Mycket har jag varit med om ipolitiken, men detta är något av det märkvärdigaste. Varför säger ni då nej? Ja, ni hävdar inte att det är felmed ett nytt anslag för infrastrukturella åtgärder eller ätt det inte behövspengar för detta. Tvärtom: Ni håller med regeringen om att det behövsförstärkningar av infrastrukturenmen säger att det behövs mer än vad regeringen föreslagit. Vad drar ni förslutsatser av detta? Jo, ni anslår noll kronor i stället för 300 miljoner. Det logiskaoch naturliga hade väl varit - om ni nu vill göra mer - att öka anslagen ochinte att ta bort dem! I de borgerligas och kommunisternas sätt att resonera blirhelt plötsligt en försämring av regionalpolitiken en förstärkning. Minskadeanslag fill regio-, nalpolitiken blir ökade anslag. Jag är fakfiskt, herrtalman, nyfiken på att få svar på frågan: Vem har inbillat er allt detta? Vilkahögre eller dolda makter har lett er fram till dessa häpnadsväckandeslutsatser? Eller är det så enkelt att det är centermannen somhar lyckats inbilla er allt detta? Vad som har skett är ett häpnadsväckande beteende som baraytterligare bevisar en sak: de borgerliga partierna och vpk tar inte deregionala problemen på allvar. Med detta menar jag att ni har gjortregionalpolitiken till ett politiskt taktikspel. Jag kan inte komma fram tillnågon annan slutsats än att ni egentligert strurttar i regionerna, heltbesatta av en enda tanke och en enda åstundan - att få fillfoga regeringen ettröstnederlag. En ledamot av kammaren - - har t. o. m. gåttså långt att han storskrattande skryter över att man har tagit avindustriministern gottepåsen inför valrörelsen. Detta ger en klar men ändåotäck bild av vilken syn har på regionalpolitiken och deregionalpolifiska anslagen. Är det så - och det kanske utskottets talesmansnarare än och kan klargöra - att ni har denuppfattningen att regionalpolitik är några godsaker som man slänger åt dehungrande regionerna för att värva röster i valrörelsen? Är det verkligen såilla ställt? Jag trodde att vi efter de här åren av diskussioner i riksdagenvar överens om att de regionalpolitiska anslagen är till för att åstadkommaregional utveckling och rättvisa, för att bygga teknikcentra och för att skaffanya jobb. Om jag tolkar uttalande i massmedia rätt ärregionalpolitik i värld enbart en fråga om spel och taktik. moderate talesman kan kanske rätta till uttalande påden punkten. Jag har också läst centerpressen. Den skriverglädjestrålande om att oppositionen äntligen lyckats sätta . på plats,även om - tillägger man ~ det får ske till priset av minskade satsningar påregionalpolitiken. vad det kosta vill; huvudsaken är att regeringentillfogas ett nederlag. Jag måste säga att min slutsats av detta är; Underliga ärocenterns vägar för att komma tillbaka i politiken! En oberoende liberal pressröst talade om att det här rörsig om en ren prestigefråga. Nej, verkligen inte! Det är fråga om att vpk ochde borgerliga vill försvaga regionalpolitiken och minska de regionalpolitiskaanslagen.