prot · GA0946 · 1986-12-31 00:00:00 — Det är också betecknande, - jag kan inte seatt han är i kammaren - att flertalet Nobelpristagare kommer från fria länder.De kommer inte från diktaturländer, där man har dessa stereotypa, likformigautbildningssystem. 1 den allmänpolitiska debatten kom statsministern bl. a.in på utbildningsfrågor och nämnde att bara en femtedel av de s. k.arbetarbarnen går vidare mot treårig gymnasieutbildning. Den andelen, BirgittaDahl och alla andra närvarande socialdemokrater, ökar givetvis inte genom dennjugga inställning som ni har till fristående skolor såsom exempelvisSamskolans gymnasium och . Tvärtom kommer dessa skolor, sedanstatsbidragen upphört, att bli mer exklusiva till följd av tvånget att höjaterminsavgifterna. vidare - ty även han har sina ljusaögonblick - att till högskolan fortsätter blott vart tionde s.k. arbetarbarnmedan åtta av tio barn från familjer där föräldrarna är högutbildade väljerdenna väg. Det är naturligtvis nedslående, särskilt försocialdemokrater, som tar livet på allvar. Det är nedslående för dem också med hänsyn till den jämställdhets- och jämlikhetspolitik de anser sig bedriva för att alla ungdomar, oavsett- föräldrarnas ekonomiska villkor, skall kunna studera vidare om fallenhet finns. ' Jag vill i def sammanhanget gärna citera tidningen (s), som skrev i en ledire att detta är "ett misslyckandesom egentligen inte kari tolereras".' Men misslyckandet hade varit ännu större om vi inte hadehaft dessa fristående skolor. sade ,'förlåt, -jag hamnade i min återblick alltför långt tillbaka i historien - att friståendeskolor inte har särskilt stor tillströmning av elever . Nej, det är klart,när ni rried alla medel försöker begränsa den. Men se på hiir många det är somvill studera vid de fristående skolorna! Dét är fullbokat framåt itiden, och det är ju detta som betyder någonting. Däremot känner jag inte tillatt man köar för att komma in pä de offentliga skolorna. Det underliga är att när man talar med danskasocialdemokrater kan nian konstatera att de inte'förstår svenskasocialdemokraters njugga inställning till fristående skolor, utan de tycker i en demokrati självfallet skall satsa även på'fristående skolor. Fristående skolor m. m. Jag villtala om en sak för som alltidvill vara med på ett hörn alltid utan snygg kravatt. I , där finns det t.o.m.en fristående socialistisk skola. Vi vet att av barnen i Danmarkgår i fristående skolor. Där har man en helt annan demokratisyn änsocialdemokraterna i , och i konsekvensens namn har man som sagt enfristående socialistisk skola. Det tycker jag är heltO.K. Det gladde mig naturligtvis att höra att för fristående skolor och nämnde , i ,och även andra kristna skolor. betyder ju, som vet mer än andra,genomträngande och står också för att man hyser ett levande intresse. Detvisade att hon gjorde. är ju förkortning av , somkommer från . I afton har således verkligen gjort skäl förnamnet. Det ärbara det att det finns ett ungdomsförbund som heter . Medlemmarna där vill inte ha några fristående skolor.Därförföreslår jag att hälleren liten föreläsning också för dem.Det är intressant att se vilka som har utnyttjat de fristående skolorna. Det ären allmän missuppfattning att det är överklassens barn och rikemansbarnen. IGöteborg har dottern till en tidigare stadsfullmäktigeordförande,socialdemokraten , gått i . En civilingenjör är inte riktigt säker på förnamnet - hade två döttrar som gick där.Flertalet av skolförvaltningens ledande byråkrater har sina barn i Samskolan.Ragnar Edenman, ecklesiastikminister, hade barn som gick ifristående skolor. Också socialdemokratiska ombudsmän i har insettvärdet av att deras barn får gå i fristående skolor. De har stått i kö och fåttin sina barn efter en del myglande. Jag tycker att ni socialdemokrater utanför bordekunna ta intryck av socialdemokraterna i , som faktiskt visar entolerant inställning till fristående skolor. Som mycket riktigtnämnde har själv gått där liksom många andra socialdemokrater.Visa en generös inställning till dessa skolor! Själv är jag inspektor för enhelt fristående skola, som inte får ett enda bidrag. Det intressanta är atturvalet där ännu mindre är ett s. k. överklassurval. Tvärtom har föräldrarnamycket svårt att komma ut med terminsavgifterna. Och det har de därför attsocialdemokraterna är så njugga med anslag till fristående skolor. AnL 173JÖRN (vpk): Det har talats mycket i denna debatt omfrihet och föräldrarätt. Jag vill i all blygsamhet bara erinra om att fri- ochrättighetsproblemet nog är litet mer komplicerat än så även när det gällerskolor och skolsystem. I det här fallet handlar det ju inte bara om den frihetsom ligger i att få etablera andra skolor än de allmänna. Utan också om skolansinnehåll Och den frihet som man där erbjuder barnen. Då är det många gångertveksamt om man skall tala om att de privata skolorna är särskilt mycket friareän de vad de allmänna skolorna är. I synnerhet kan det inte vara fallet. om deprivata skolorna grundas på en enda specifik religiös tro eller en endaspecifik världslig åskådning. Då är det ju i själva verket en begränsning avfriheten, medan däremot det allmänna skolväsendet - därför att det ärkonfessionslöst, därför att det är allsidigt - i det avseendet egentligen harstörre möjligheter att bjuda den grad av pluralism som man vill skall ingå somgrund i en demokratisk samhällsfostran. Man talar mycket om föräldrarnas rätt dvs. föräldrarnasrätt gentemot staten i detta fall. Utan att vid denna sena timme vilja gå ipolemik med någon - allra minst med som tycks vilja göra det härtill en skattepolitisk debatt, men det är vi skall diskuteraskatterna, så det är liksom fel dag - skulle jag vilja hävda att det finns enannan part, vars rätt man inte skall glömma, och det är barnen. Barnen harnämligen rätt att få en sådan undervisning som gör det möjligt för dem att mötadet pluralistiska samhället i dess olika uppfattningar, åsikter, gestalter ochproblem. Det sker bäst om man inte påtvingar barnet en skolgång som är prägladav en bestämd samhällsäskådning eller en bestämd religiös uppfattning. Jagskulle gärna se mina barn växa upp till socialister men inte på det sättet attjag säger till dem: Du skall gå i den skolan, för där blir du socialist! Jagvill att de skall välja socialismen av en helt annan anledning. Fristående skolor m. m. AnL174 (): argumentering är ju helt otrolig. Han talarom att det hänger på skolans innehåll. Titta på innehållet i de friståendeskolorna! Det är ju de som erbjuder variation och valmöjligheter. Man kan väljamellan flera olika slags skolor: , , kristnaskolor och t.o.m. socialistiska skolor, om man råkar vara född i . Detär inte fråga om att tvinga in barnen i fristående skolor - det har JörnSvensson alldeles missuppfattat. Om étt barn inte kan gå i en fristående skola,tvingas det däremot att gå i en offentlig skola. Där har man inget val, utandär får man verkligen följa bestämda timplaner. Men om en elev tröttnar på denfristående skolan, får han lämna den när han vill. De fristående skolorna visar en betydligt bättregenomströmning än alla andra skolor framför allt på naturvetenskapliga linjer,där det verkligen är brist på duktiga elever. Där visar de fristående skolornadet allra bästa resultatet. Där kan vi förmodligen finna ett flertalNobelpristagare. Jag känner till flera fall av syndikalister ochsocialister som tack vare förmögna göteborgare, som har betalat derasterminsavgifter på , har fått utbildning där. De blir inte borgerligaför det, utan de kan vara trogna sin uppfattning. De är dock alla utomordentligt tacksamma för att de fickgå i skolor där lärarna verkligen varintresserade och där de dessutom sluppitmobbning-på fristående skolor förekommer ingen mobbning. Däremot kommer mängaelever från offentliga skolor, där de blivit mobbade, över till friståendeskolor, trots att föräldrarna inte har särskilt höga inkomster och kanskekommer efter med terminsavgifter. Det är föräldrarnas enda möjlighet att gedessa barn en utbildnirig i en skola där de inte blir mobbade. Kom alltså ihågatt fristående skolor faktiskt också är en för elever som blivitmobbade i socialdemokratiska skolväsen. 11 protokoll 1986/87:46 AnL 175ALF (): Jag håller verkligen med om attbarnen haren rätt. men jag tror att och jag kan vara överens omatt sjuåringar inte kan välja sin egen skola, även om det föreligger en valmöjlighet.Jag utgår ifrån att föräldrarna generellt väljer den bästa tänkbara skolan försina barn, efter noggrant övervägande och säkerligen mycket medvetet. Jag har inte den ideologiska uppfattningen att statenbehöver vara överförmyndare för föräldrar vid denna typ av val. Det är förövrigt vid få tillfällen en sådan över huvud taget behövs. sade vidare att han vill att hans barn skallbli socialister, och jag respekterar naturligtvis den inställningen. Jag hoppasatt mina barn skall bli kristna, och jag kan tänka mig att Svenssonförstår att jag har ett sådant önskemål. Men jag vill absolut inte att barnenskall påtvingas någon tro, vare sig inom skolväsendets hank och störeller i något annat sammanhang. Jag tycker dock att det är ganska självklart att man intekan tala om sanning och rätt eller om etik och moral utan att tala om varifråninan hämtar denna rätt, sanning,, moral och etik. På den punkten har jag alltidrespekterat marxisterna, eftersom de klart har uttalat varifrån de hämtar sinavärderingar. Men att tro att värderingarna svävar fritt och alltid kan hämtaspä ett acceptabelt sätt från rådande praxis i en folkmajoritet tycker jagarvanskligt. Därför menar jag, som jag sagt tidigare här iriksdagen, att den svenska skolan precis som den norska borde våga uttala ivilken etik skolan skall ha sin förankring. Detta skall icke allsuppfattas så att jag här talar om troslära. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet fattas vid morgondagens sammanträde, seprot. Kammaren övergår nu till att debattera jordbruksutskottetsbetänkande 8 om miljöfarliga batterier. AnL 177 KAJLARSSON (s): I proposition 1986/87:55 ochjordbruksutskottets betänkande nr 8 om åtgärder mot miljöfarliga batterier,som vi nu skall behandla, redovisas i punktform åtgärder för att hindra ellermotverka skador pä människor eller i miljön till följd av hanteringen avmiljöfarliga batterier. I ätgärdsprogrammet i propositionen ingår en övergång tillmindre miljöfarliga batterier, insamling, omhändertagande och märkning av miljöfarligabatterier samt en informationskampanj. För att finansiera programmet föresjåsatt batterileverantörer och andra företag som yrkesmässigt hanterar ellerimporterar miljöfarliga batterier skall betala samhällets kostnaderför avfallshanteringen och för andra åtgärder som är nödvändiga förförebyggande av skador på hälsan eller i miljön. I vårt samhälle har satsats storaresurser för att begränsa utsläppen av tungmetaller från industriellaprocesser. Processindustrins spridning av kvicksilver har minskat kraftigt, somen följd av långtgående reningsåtgärder. Spridning av kvicksilver och kadmium genom batterier, somhanteras tillsammans med övrigt hushållsavfall, utgör en väsentlig del av detsammanlagda utsläppet av dessa tungmetaller i landet. Utsläppen av kvicksilverfrån batterier beräknas nu utgöra drygt hälften av samtliga kvicksilverutsläppi vårt land. Den kvantitet som beräknas komma till luft och mark från batterierberäknas uppgå till kvicksilver och kadmium - en kvantitet somger allvarliga skadeeffekter på både hälsa och miljö. kan ej heller skönjas någon minskning avbatterier. Den tekniska frammarschen som sker, med olika tekniska hjälpmedeleller andra lyxvaror, kommer att medföra en användningsökning vad gällerbatterier i stället för en minskning. Därför är den del i förslaget mycket viktig som säger atten övergång måste ske till mindre miljöfarliga batterier. Men eftersomhushållen och den enskilda individen är storanvändare av batterier är det ocksåviktigt att en riktig och omfattande informationskampanj genomförs, som gör attmedvetandet höjs hos hela svenska folket och alla blir medvetna om vilkaeffekter i miljön det blir, om inte det miljöfarliga batteriet omhändertas pårätt sätt efter användning. Men då är det också viktigt att batterierna som ärfarliga för miljön blir märkta på ett upplysande, rätt och riktigt sätt. När utskottet behandlade propositionen oehdärtill hörande motioner rådde det ganska stor enighet på de flesta punkter.Alla partier var överens om att åtgärdsprogrammet var viktigt för miljön ochframtiden. Den del av propositionen som det rådde oenighet om var systemet förinsamling av batterier. De borgerliga partierna tillsammans med vpk vill införaett pantsystem på miljöfarliga batterier och föreslår därför en utredning omdetta. Vi socialdemokrater anser att detta är en onödig byråkratisk hantering,som saknar all grund. Åtgärdsprogrammet bygger mycket på diskussioner som förtsmed representanter från batteribranschen och . Kommurnerna och batteribranschen har tagit på sig huvudansvaret för olika delar iprogrammet. En viktig del i ansvarsfördelningen är att kommunerna i första handfår ansvaret för återinsamlingen av förbrukade batterier. En del kommuner har ordnat en bra insamlingsverksamhet. är det viktigt att öka medvetenhetenhos människor, med andra ord informera och upplysa människor om hur viktigt detär att miljöfarliga batterier omhändertas. Jag kan upplysa dem som vill göra jämförelsen medpantsystem på returglas eller plåtburkar om att det finns en stor skillnad. Ibåda fallen är det helt andra volymer som det är frågan om. När det gällerreturglas finns det i hela kedjan en stimulans - från konsument till tillverkare.Där är det fråga om att återanvända, men så är inte fallet när det gällerbatterierna. Men en viktig sak för gällande pantsystem för returglas ochplåtburkar är att det har skett en frivillig överenskommelse. 1986/87:46 lOdecernber 1986 Hur är det med batterierna? Visserligen är majoritetensförslag i utskottet att pantsystemet skall utredas, men i grunden måste detfinnas ett stort intresse hos de borgerliga partierna plus vpk att införapantsysteni. Då tvingar man på såväl konsumenter, detaljister, grossister somtillverkare ett system som jag är övertygad om att inte någon vill ha. Mendetta är inte det viktigaste. Det kommer, inte att leda till någon stimulansatt tillvarata miljöfarliga batterier, det är jag ganska övertygad om. Majoriteten i utskottet säger i betänkandet:"Ytterligare incitament behövs således för att återinsamlingen avförbrukade batterier skall komma upp till den nivå som kan anses nödvändig fränhälso- och miljösynpunkt." Med detta citat som bakgrund vill jag frågarepresentanterna från de partiersom bildar majoritet i denna fråga: År niverkligen övertygade om att man ökar stimulansen för insamling av batteriergenom att konsumenten får en eller någon krona tillbaka som återbäring? Förkonsumenten kan detta -att återlämna batterier-inte vara något oftaförekommande. Därför kan ett sådant system inte ha någon större dragningskraft. Vidare skulle jag vilja ställa frågan till moderaternasrepresentant: Ni brukar vara förespråkare för mindre krångligheter, mindrebyråkrati. Är inte detta ett sätt att krångla till det hela i onödan? Vad ärdet som är drivfjädern i ert tänkande? Jag hoppas att det inte är så illa attdet viktigaste för er är att ändra ett regeringsförslag? Vpk ställde i sin motion verkligen långtgående krav. Imotionen av vill man ha förbud riiot miljöfarliga batterier. Varblev det kravet av? Jag hade haft större förståelse om Jennehag ställt ettsådant krav i utskottet. har han fallit i armarna på de borgerligapartierna. Han säljer sig billigt och accepterar ett system som inte ärrealistiskt att genomföra. Jag kan inte minnas att vi utskottsbehandlade det kravet,eller att Jennehag hade någon utskottsplädering för vpk-motionen. Jag tror rnänniskan, individen, genom information får ökadmedvetenhet, och därigenom kommer det också att finnas stor förståelse för hurviktigt det är att batterier med kvicksilver och kadmium tillvaratas på rättsätt. Jag tror också på kommunernas engagemang i denna fråga,och därför är ett pantsystem för miljöfarliga batterier både krångligt ochbesvärligt och det saknar incitament, som jag sagt. Med anledning av vad jag framfört vill jagyrka bifall till punkterna 1-6 och punkt 8 i betänkandet samt bifall tillreservationen. AnL 178IVAR VIRGIN (m): Det är inget tvivel om att kvicksilver ochkadmium är miljögifter med sådana egenskaper att långtgående åtgärder måstevidtas för att minska utsläppen till naturen. Den mänskliga organismen är känslig förkvicksilverförgiftning. Skador i hjärnan, i muskler och i nervsystem kanuppkomma. I våra försurade sjöar löses lätt kvicksilver ut i vattnetoch fisken kan komma att innehålla för höga mängder. Gravida kvinnor ärsärskilt känsliga. Gränsen för svartlistning ligger vid per kilo fisk. Imånga sjöar innehåller fisken 0,per kilo. Nyare forskning ger dessutomvid handen att hjärnskador under fosterutvecklingen kan uppkomma vid lägre doser änman trott. Detta kan ge mentalt retarderade barn. har stora ansträngningar gjorts för attminska kvieksil-verutsläppen till vår natur. När man hittade döda fåglar iåkrarna kom man sä småningom fram till att kvicksilver varorsaken och att betningen av utsädet för att minska svampangrepp skedde medalkylkvicksil-ver, ett mycket giftigt ämne. Det var säkert många människor sompåverkades , när betningen skedde med primitiva metoder. Förbudinfördes och problemet minskade successivt. Ett betydande läckage av kvicksilver från pappersmasseindustrinskedde , då man ändrade metod ochhelt kunde upphöra med utsläppen. Det stora kvarstående problemet är nu det kvicksilver somvid förbränning tillförs naturen. Detta kvicksilver kommer till större delenfrån batterier. Även batteriernas kadmiuminnehåll ger miljöproblem. Förmänniskan kan lagring av kadmium ske i njurarna. Detta kan bl. a. geskelettförändringar och nervskador samt bidra till uppkomsten av cancer. Enligt livsmedelsverkets beräkningar är dagsintaget avkadmium via maten i ca per dag. Gränsvärdet enligtVärldshälsoorganisationen är per dag. Vissa livsmedel innehåller emellertid mycket högakoncentrationer av kadmium, t. ex. lever och njure från häst och älg, ochsådana organ skall därför kasseras. I själva verket befinner vi oss sannoliktbetydligt närmare dessa gränsvärden än vi tror. Efter kadmiumförbudet 1979 har stora ansträngningar gjortsför att minska användningen av kadmium. Av allt detta torde klart framgå att våra batterier sominnehåller ca kvicksilver och kadmium måste återlämnas på ettsådant sätt, att riskerna för läckage till vatten eller luft av dessa farligatungmetaller avlägsnas. Regeringen har i sitt förslag till förordat ettinsamlingssystem för miljöfarliga batterier där den enskilde är skyldig attåterlämna dessa batterier till affären där de är köpta eller till kommunalinsamling. Efter sortering- där man tar bort brunstensbatterierna -transporteras den miljöfarliga delen till för återvinning eller tilldestruktion. All erfarenhet visar att man kan komma en bit på väg med system avden här typen. Det är väl en gissning att man skall kunna fä tillbaka ungefär50 % av försålda miljöfarliga batterier. Enligt vår mening är detta inte tillräckligt. Vi hardärför föreslagit ett pantsystem som kommer att stimulera köparna till ett högtåterlämnande. I ett sådant system kan man räkna med att av demiljöfarliga batterierna återlämnas. Skillnaden mellan de här båda systemen kanmycket väl uppgå till flera tusen kilo kvicksilver och kadmium per år.Vi tycker dessutom att ett stimulanssystem via pant är betydligt bättre än - som det egentligen blir - straffsanktionerar den ertskilde om han inteåterlämnat batterierna. De extra insatser ett pantsystem tvingar fram är ,mycket väl motiverade genom den minskade belastningen pä vår miljö. Vi har tidigare inte lagt fram förslag om de miljöfarligabatterierna, eftersom regeringen har förhandlat med branschen. Vi hade i förstahand 12 protokoll 1986/87:46 Prot.1986/87:46 hoppats på någon typ av frivilligt pantsystem. Det är bara attbeklaga att 10december 1986 förhandlingsresultatet på denna punkt ärnegativt. I den socialdemokratiska reservationen befarar man att ettpantsystem skall förorsaka stora praktiska svårigheter, bl.a. med hänsyn tillden oenhetliga bild som försäljningsledet uppvisar. Jag är för min délövertygad om att ett pantsysteni kommer att påverka marknadsutvecklingen. Omvissa försäljningsställen finner pantsystemet opraktiskt kommer de att koncentrerasin försäljning på batterier.som inte är miljöfarliga, dvs. Vi får då en smidig anpassning till systemet. Kundernakommer också mycket snabbt att lära sig vilka batterier de har betalat pant påoch alltså skall återlämna. Dessutom tycker jag att svensk television här haren möjlighet att göra en väsentlig samhällsinsats genom att visa hur demiljövänliga batterierna resp. de miljöfarliga batterierna ser ut. gav mig några frågor. Han frågade bl. a. om vi var övertygade om via ett pantsystem verkligen åstadkom en stimulans. Ja, det är vi heltövertygade om. Han tyckte ocksä att det var egendomligt att vi ville medverkatill étt system som skulle innebära mer byråkrati och mer krångel. Det blir säkerten hel del praktiska problem med ett pantsysteni. Men vi är övertygade om attde problemen är värda att jobba med, därför att ett pantsystem åstadkommer detbetydligt, mer miljövänliga resultatet att en större del av de miljöfarligabatterierna kommer att återlämnas..Det är helt enkelt enligt vår uppfattningvärt att ta de ökade problem som ett pantsystem kan medföra. Jagyrkar alltså bifall till utskottets hemställan.. AnL 179 () replik: När jag lyssnade påIvar Virgins svar på mina frågor, blev jag inte tillräckligt övertygad om attdetta är den riktiga vägen. Ser man realistiskt pä hur det fungerar i handeln,finner man att det inte ofta förekommer att människor köper räknedosor ellerandra hjälpmedel med sådana batterier. Det är i varje fall inte varje dagvilket är det vanliga när det gäller andra varor med pantsystem. Vad som kommeratt hända är att batterierna byts hemma, och man springer inte tillbaka tillaffären med dem för någon eller några kronor, som jag sade i mitt tidigareanförande. Om inte kommunen ansvarar för återsamlingen finns inteden,möjligheten heller, och var hamnar batterierna då? Därför tror jag, IvarVirgin, att det föreslagna systemet är byråkratiskt och krångligt och intepassande för svenska medborgare. Var realistisk och tänk efter hur det iverkligheten kommer att fungera, och var inte stelbent i ert tänkande! AnL 180IVAR VIRGIN (m) replik: Det råder inget tvivel om att den enskildekommer att uppleva panten som en stimulans. Det borde vara självklart. Manbehöver bara se pä vilket pantsystem som helst för att upptäcka att det sker enbetydligt större återlämning i den typen av system än i andra system. Detta ärför mig fullständigt självklart. Vi har i andra sammanhang pekat på möjligheten att användaekonomiska styrmedel. Detta är enligt vårt sätt att se ett mycket effektivtekonomiskt styrmedel för att just åstadkomma en större grad avåterlämnande av Pröt. 1986/87:46 miljöfariiga batterier. AnL 181 () replik: Jag tror fortfarande, , att härföreligger stora skiljelinjer mellan det pantsysteni vi har för glas,burkar och andra föremål och ett pantsystem för batterier. Därför går det inteatt göra jämförelser, och jag tror inte på ett pantsystem för batterier. stirrar sig blind på att det system somanvänds för burkar och glas skall kunna vara användbart för batterier. Jagframhöll tidigare, att batteribyte inte förekommer så ofta, och därför tror jaginte att man springer tillbaka till affären med dessa små batterier. Det blirkrångligt för den enskilde. Systemet kommer att medföra större byråkrati inomhandeln. Hur skall man ta vara på dessa batterier? Det blir blanketter somskall fyllas i, och jag vill fråga: Är inte detta ett krångligt och besvärligtsystem för svenska folket? Än en gäng: Var realistisk! AnL 182 () replik: Det är bara attkonstatera att vi har diametralt olika uppfattningar.