prot · GA0929 · 1986-12-31 00:00:00 — Sent var remissarbetet avslutat.Genomgående var remissutlåtandena, positiva, och när det gällde de allmännagrundtankar som utredningen byggde på gav remissinstanserna klart stöd. Hela 1984 har socialministern och regeringen antingenförträngt frågan eller inte lyckats ta sig samman och lägga fram förslag förriksdagen. Detta trots att det motionsledes har påyrkats och att en enigriksdag har förutsatt att det skulle komma ett förslag i enlighet medriksdagens egen beställning. Det kom eller våren ettjusteringsförslag som innebar att bidragsdelen skulle uppgå till ;,och vi vet att man för den summan inte får en ny bil . Om man ärrörelsehindrad, och det är ju ett krav för att man över huvud taget skall kommai fråga, kan man inte välja bil efter samma kriterier som icke handikappade.Man måste ha en bil som man kan lita på. På grund av rörelsehindret kan detvara svårt, ibland omöjligt, att ens ordna de mindre reparationer som detalltid finns behov, av på begagnade bilar. Man kan inte heller ha en hur litenbil som helst, det måste finnas plats för rullstolen. Det krävs en alldelesspeciell teknik för att kunna lyfta in rullstolen sedan man själv satt sig ibilen, och detta fungerar inte i alla bilar. Som handikappad måste man ställahelt andra krav,på en bil än vad en icke handikappad behöver göra. Inkomstgränserna är alldeles för snävt tilltagna. Vid , i årsinkomst trappas bidraget ner för att helt försvinna vid 76 000kr. Det innebär i praktiken att man, om man dllhör den grupp handikappade somhar lyckats få jobb, oftast tjänar för mycket för att vara berättigad tillbidrag. Arbetar man inte är man inte heller berättigad till bidrag. Somstuderande är man berättigad därtill, men då har man oftast inte alls råd meden bil, eftersom man inte har någon inkomst. Det är därför mycket angeläget attvi får nya regler och att den grupp handikappade utvidgas som kan komma ifråga. Två tunga skäl talar för en utbyggnad av bilstödet som ettkomplement och alternativ till färdtjänsten. Egen bil innebär för handikappadestörre rörlighet och oberoende, något som färdtjänsten inte kan ge. En egen bilmedför dessutom redan med måttlig resandevolym lägre samhällskostnader änfärdtjänsten. Det kan tyckas onödigt att vi tre partier reserverar ossnär det nii skall läggas ett utredningsförslag . Men, herr talman, vihar ännu inte sett detta förslag, men ställer givetvis förhoppningar på det. Dehandikappade har väntat . Bilen är ganska ofta ett måsteför dem för att kunna föjja med i samhällslivet. Utredning har lagts påutredning. Socialministern,som handhar dessa frågor, har inte följt upp ett riksdagsbeslut från våren1985. Dessa skälgör oss fullt berätdgade att reservera oss i denria fråga. Jag vill med detta, herr talman, yrka bifall tillreservationen från , och vpk i detta betänkande. 109 MARGÖINGVARDSSON (vpk): Krav på förändringar av bilstödet tillhandikappade har ställts , och frågan har också debatterats ochutretts. höll på utan att något händedärefter. 1985 gav regeringen till känna att man ville se ettresultat, så att de nya reglerna kunde tillämpas från . Menhelt uppenbart har regeringen åsidosatt majoritets beslut. Vi anserdärmed att.det är befogat att påtalar detta genom att bifalladen gemensamma center-, folkparti- och vpk-reservationen i betänkandet. Reglerna för att som handikappad få bidrag till bilhar stora brister, och den största bristen är att inkortistgräriserna är försnävt satta. Fullt bidrag får man bara vid en inkomst . ochinget bidrag alls om män tjänar . Visserligen har handikappadegenerellt sett lägre inkomster än icke handikappade, men även som handikappadtjänar man oftast mer än . vid heltidsarbete, och därmed kanman inte få fullt bilstöd. Att det är fel på reglerna framgår klart av att de pengarsom staten anslår för inköp av bil och handikappanpassning inte har kunnatutnyttjas fullt ut . Av de 34,8 milj. kr; som var avsatta förändamålet 1984 användes bara 23,6 milj. kr. Det blev alltså ett överskott pådrygt 11 milj. kr. Inkomstgränserna justerades 1985, och det innebar att 300fler än 1984 kunde få detta bilbidrag. Trots det blev det drygt 6 milj. kr.kvar av anslaget 1985. De här åren tog jag bara som exempel; bilbidragen haraldrig kunnat utnyttjas fullt ut, och det beror påatt reglerna för att fåbilbidrag är skrivna så att många människor som behöver bidraget inte kanutnyttja det. Vpk anser att bilen skall betraktas som det tekniskahjälpmedel för handikappade som bilen i praktiken är. 1 detta betänkande har viavstått från att avge en reservation om detta. Vi ansåg att det just nu varviktigare att över huvud taget få fram ett förslag från regeringen. Men vianser att den pågående utredningen, som skall arbeta vidare med frågan, måsteta ställning till huruvida bilen skall räknas som ett tekniskt hjälpmedel ellerinte. Om utredningen beslutar sig för att betrakta den som ett sådant, slipperman ifrån oerhört många knepiga, tekniska lösningar för hur bilstödet skallvara utformat. framlade i en motion 1983/84 en kostnadsberäkning somvisade att om bilen erkändes som tekniskt hjälpmedel skulle det inte bli dyrareän det förslag som den dåvarande bilstödskommittén hade lagt fram. I förslagethade vi inte tagit hänsyn tillde stora besparingar som skulle kunna göras inomfärdtjänsten. Men vi återkommer med detta krav. , herr talman, yrkar jag således bifall till dengemensamma center-, folkparti- och vpk-reservationen i betänkandet. 110BÖRJE (): Väl fungerande färdmöjligheter är oerhörtviktiga för att personer med handikapp skall kunna komma ut i samhället. Meddetta som mål har också samhället gjort vissa, speciella satsningar under åren.I första hand driver man kravet om att allmänna kommunikationsmedel såsom tåg,buss och flyg skall vara anpassade för att kunna användas även avrörelsehindrade personer. Det är ett arbete som pågår fortlöpande. Härutöverfinns färdtjänsten med sin speciella uppbyggnad, som passar många människor, påsamma sätt som bilen är ett förträffligt kommunikationsmedel för andra. Samhället har sedan gammalt en ekonomisk stödform viaarbetsmarknadsverket för inköp av bil. Bidragets storlek och inkomstgränserframgår av utskottets betänkande. I konstruktionen ligger också denbegränsningen att bidraget endast utgår till personer som arbetar ellerstuderar, och just detta har kritiserats . Framför allthandikapprörelsen har fört fram krav om en utvidgning av stödet till att ävengälla andra personer än de nämnda kategorierna. arbetadeen utredning med att ta fram ett sådant förslag, men den konstruktion sompresenterades förkastades av remissinstanserna. I och med det fördröjdes enlösning av frågan. I det läget valde den socialdemokratiska regeringen atträkna upp det nuvarande bilstödet, som alltså utgår via AMS. Därefter har frågan diskuterats här i någragånger. Problemet har varit att finna en lämplig stödform som alla kanacceptera, och det är kanske inte det enklaste. Som redovisas i utskottets betänkande tillsatte regeringeni januari en särskild utredningsman för att se över frågan om bilstöd förhandikappade. Det är således det sker. I utskottets betänkandestår följande: "Enligt vad utskottet erfarit beräknas det förenämnda utredningsuppdragetbli redovisat . Utskottet, som förutsätter att regeringensnarast möjligt lägger fram förslag i frågan, avstyrker med det anförda bifalltill samtliga motioner." Enligt texten är utredningen i slutskedet, och betänkandetskall läggas fram i . Då kan det ju inte finnas någon stor mening iatt bifalla en reservation som går ut på att skall ge regeringen tillkänna vad utskottet har anfört. Jag är övertygad om att regeringen tar ytterstallvarligt på den här frågan. Efter det att man har hört handikapprörelsen omdet nya förslaget kommer man att redovisa det för . Med dettayrkar jag bifall till utskottets hemställan. 111 (): Det var definitivt ingenting nytt som BörjeNilsson kom med, och det kanske inte heller var att vänta i det här läget.Redan i utskottet uttryckte sig precis på det sätt som han gjordenu. Han tyckte att det var onödigt att vi skulle avge en reservation. Men jag förklarade i mitt huvudanförande varför vi gjordedet. Vi tycker fortfarande att det är mycket dåligt av regeringen att den,efter och sedan frågan återremitterats 1985, inte kunde komma mednågot förslag före . Vi har varit med om detta vid fleratillfällen förut, och därför harvi väldigt svårt att lita på att det skall bli något bättre den här gången. Jag tror att de socialdemokratiska ledamöterna isocialförsäkringsutskottet har en vilja att det skall bli någonting, men detär ju inte där problemet ligger just , utan problemet ligger hos regeringen.Det är socialministern som inte har sett till att det blivit någonting gjort. 112 (); Jag tycker att mittenpartiernas företrädareskall vara litet försiktiga i den här debatten. - förlåt,att jag återkommer till den perioden, men den är ganska intressant isammanhanget och det polidska livet - hade man ansvaret för regeringspolitiken,och bilstödet var då helt oförändrat under hela . Man gjorde alltsåingenting åt det här stödet, vare sig beloppsmässigt eller i fråga ominkomstgränserna. Den borgerliga regeringen satte i gång en utredning, somlade fram ett förslag, vilket sedan förkastades av handikapporganisationerna. Idet läget fann den socialdemokratiska regeringen det nödvändigt att höja detnuvarande bilstödet. Det kan i och för sig diskuteras, om regeringen borde hadllsatt den senaste utredningen snabbare, men har arbetet fortskridit sålångt att utredningsmannen lägger fram ett färdigt förslag i . Dåtycker jag att det är onödigt att bifalla reservationen. Vi får vänta tilldecember och se vad utredningsförslaget innehåller, och sedan skall detnaturligtvis remissbehandlas i vanlig ordning. 113 (): Vi hade väntat, om det hade varit en vanligutredning. Men regeringen har ju halat och dragit på denna sak i väldigt mångaår. Det är helt rätt att den regering som var medi tillsatte en utredning, men den utredningen blev klar strax före valet ,och vet mycket väl vilket parti som då övertog regeringsmaktenoch som borde ha verkställt beslutet. Vad jag förstår, var med iden utredningen, och man kunde ha fattat beslut redan då. Jag vill framhålla i det här sammanhanget att under dentid som vi hade en borgerlig regering ökade resurserna till de handikappade påett sätt som det inte funnits motsvarighet till vid något annat tillfälle.Pengarna som satsades för de handikappade ökade från 4 till 15 miljarder kronorunder . Det tycker jag visar att det fanns en god vilja att verkligengöra någonting för de handikappade. Och utredningen var som sagt klar precisföre valet. 114 (): När det gäller bilstödet, som vi nudiskuterar, hände det ingenting under hela den borgerliga regeringsperioden.Den utredning som gjordes var inte användbar, utan den förkastades. I det lägettvingades den socialdemokratiska regeringen att höja det bilbidrag som hadelegat stilla under de sex borgerliga regeringsåren. Det är fakta i målet. Socialdemokratinhar tagit ytterst allvarligt på handikappfrågorna, och vi Prot.1986/87:29 tar allvarligt också på den här frågan. Det är oerhört viktigtatt ordna upp och förbättra färdmöjligheterna förhandikappade. Vård i livets slutskede kommer attta tag i.den frågan och överlämna ett förslag till 115 (): , Det sista sade i det senasteinlägget är vi överens om allihop. Det är väldigt viktigt att ta tag i frågornasom gäller de handikappade. Det är då bara att konstatera att det lades frarn ettutredningsförslag precis före valet , och vad jag förstår var i den utredningen. Om förslaget var så dåligt att det inte kunde användas,varför tog då inte socialdemokraterna direkt tag i detta och gjorde någontingåt det? Det har gått 1982. Ni har haft mångachanser. Det har förekommit många frågor, interpellationer och motioner omdetta i , men det har inte hänt någonting. Vi vet fortfarande inte omdet kommer något förslag. Vi tror och vi hoppas att utredningsförslaget skallkomma . Vi skall läsa det noga, och jag hoppas att det innebär ettstöd för de handikappade, 116 (): Det har inte skett någon förhalning. Det harvarit ytterst svårt att finna ett nytt system. Detta är en oerhört besvärligfråga, som man har fått tänka över , men kommer det alltså snartett förslag. Och jag tror att det kommer att bli en hygglig lösning. Överläggningen var härmed avslutad, (Beslutet redovisas efter debatten om socialutskottetsbetänkande 8.) Kammaren övergår nu dll att debattera socialutskottetsbetänkande 6 om vård i livets slutskede m.m. Vårdi livets slutskede m. m. 118ROSA ÖSTH (c); I betänkandet om vård i livets slutskede m.m. tas också upp frågan om obduktion och dödsbevis, detta med anledriing av encenter- och en moderatmotion. Den lag som gäller på det här området är 1975 årsobduktionslag. Dessutom finns författningar, folkbokföringensregler, föreskrifter och anvisningar för polisväsendet m. m., som anger närobduktion skall ske och hur dödsbevis skall utfärdas. Enligt obduktionslagen får obduktion företas om denavlidne under sin livstid skriftligen medgivit detta. Men obduktion får ocksågöras även om medgivande saknas, nämligen om det behövs för att fastställaorsaken till dödsfallet eller för att få viktig upplysning angående sjukdom. också attom dödsorsaken är känd får obduktion inte äga rum, om den avlidne eller näraanhörig dll honom har uttalat sig mot det eller åtgärden eljest kan antas stå istrid med den avlidnes eller nära anhörigs uppfattning. Det kan förefalla som om obdukdonsförfarandet är såomgärdat av restrikdoner att det i praktiken skulle vara mera sällan somobduktioner förekommer. Men så är det nu inte. uppgick antaletobduktioner till 36 422. Av dessa utfördes 12 626 enligt rättsmedicinskagrunder, medan 23 796 var kliniska obduktioner. Antalet döda var 90666, vilket då innebär att obduktion företogs i inte av fallen. Det kan finnas skäl att, så som det yrkas i en motion avcenterpartisterna , göra en utvärdering omantalet obduktioner verkligen står i rimligt förhållande till de intentionersom låg bakom lag. Det är tydligt att reglerna för utfärdande avdödsbevis har uppfattats så att obduktion utförts i många fall där denärstående inte ansett det vara nödvändigt eller önskvärt. Det kan vara frågaom att fastställa den exakta dödsorsaken för en gammal person som lidit avflera allvarliga sjukdomar, som var för sig kunnat leda till döden. Man måsteifrågasätta, precis som utskottet gör, om det generellt är motiverat att mot deanhörigas vilja genomföra obduktion i sådana fall. Vad som också kan behöva ses över är förfarandet omkringdödsfall, t. ex. om det är nödvändigt att så ofta som sker tillkalla polis. I sin helhet handlar det mycket om värdighet och om attvisa respekt för den döde och dennes anhöriga. Det jag här har sagt avviker inte mycket från vadsocialutskottet har anfört både i det här och i ddigare betänkanden. a. sagt att det kan "ifrågasättas om inte tillämpningen avreglerna för dödsbevis blivit mer restrikdv än avsett, varigenom onödigt mängadödsfall kommer att hänföras dll sådana med okänd dödsorsak". På ett annatställe sägs det att det "är viktigt att obduktionslagens intentioner ifråga om hänsynstagande till de anhöriga inte urholkas genom en onödigtvidsträckt tolkning av vissa, undantagsregler". Det hade därför varitlogiskt med ett tillkännagivande till regeringen angående en översyn avreglerna för obduktion och utfärdande av dödsbevis. Tyvärr hänvisas endast till , vilken enbarthar att behandla rättsmedicinska obduktioner och frågor som hänger sammandärmed. Det finns ingenting som talar för att de frågor som jag här har tagitupp är föremål för någon översyn eller kommer att bli det . Jag yrkar bifall till reservationen. Vård i livets slutskede m. m. Kammarenbeslöt att förhandlingarna skulle fortsättas . 10 § Anmäldes och bordlades Proposition 1986/87:67 Förlängning av undantagfrån markvillkoret i fråga om bostadslån för vissa egnahem Prot.1986/87:29 il § Anmäldes och bordlades Modonerna 1986/87:Krl01 av m. fl. 1986/87:Krl02av m.fl. 1986/87:Krl03av och 1986/87:Krl05av och 1986/87;Krl06av m. fl. 1986/87:Krl07av och Tjänstebostäder för präster och förvaltningen av kyrklig jord (prop. 1986/87:13) 1986/87:Föl09 av Kersdn m. fl. 1986/87:FöllO avGunnar i m.fl. 1986/87:Fölll av m.fl. Vissapersonalfrågor inom försvaret (prop. 1986/87:36) 1986/87;Bol01 av m.fl. 1986/87:Bol02av Eriing m. fl. 1986/87:Bol03av m. fl. 1986/87:Bol04av och 1986/87:Bol05av . m. fl. Ändringari hyres- och bostadsrättslagstiftningen (prop. 1986/87:37) 1986/87:Skl04 av m.fl. 1986/87:Skl05av och 1986/87:Skl06av m. fl. 1986/87:Skl07av m.fl. 1986/87;Skl08av m. fl. 1986/87:Skl09av m. fl. Ändringari vinstdelningsskatten, m. m. 1986/87:42) 1986/87;SkllO av m. fl. 1986/87:Sklllav och 1986/87:Skll2av Sdg Josefson m. fl. 1986/87;Skll5av 1986/87:Skll6avKnut m.fl. 1986/87:Skll7av m.fl. 1986/87:Skll8av m. fl. Beskattningav förmån av fri bil (prop. 1986/87:46) 1986/87:L114 av 1986/87:L115av och Skydd förkretsmönster i halvledarprodukter (prop. 1986/87:49) 1986/87:Skll9 av och 1986/87:Skl20 av m. fl. 1986/87:Skl21av Berdl 1986/87:Skl22av och av traktorer (prop.1986/87:50) 1986/87:T108 av m. fl. parkeringsövervakning (prop. 1986/87:51) 1986/87:T109 av revisorers förslag omdimensioneringen av SMHLs nät av vattenföringsstationer m.m. (förs. 1986/87:6) 12 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1986/87:95 av () till statsrådet om statsbidraget till fristående skolor: Enligt uppgift beslutade regeringenden att avslå i ansökan om statsbidrag.Orsaken sades yara att skolan inte varit verksam , vilket är denkvalifikationstid som lades fast i riksdagsbeslut om fristående skolor. Med hänsyn till att fungerat utomordentligtväl synes det orimligt att regeringen inte beaktatutbildningsutskottets uttalande i det aktuella betänkandet. I detta förutsättsatt regeringen gör undantag från treårsregeln när så befinns rimligt. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefråga till skolministern: Vilka kriterier skall varauppfyllda för att regeringen skall utnyttja möjligheten att göra avsteg fråntreårsregeln? 1986/87:96 av i (c) tillsocialministern om åtgärder för att förenkla och effektiviserasocialförsäkringen: har 2 500helårstjänster försvunnit inom försäkringskassorna i landet på grund av debesparingskrav som riktats mot kassaverksamheten. Samma besparings- ochrationaliseringskrav utvisar att ytterligare ca 1 000 helårstjänster kommer attförsvinna fram dll 1990. De rationaliseringsåtgärder som under motsvarande periodvarit möjliga att genomföra har inte kompenserat de krympandepersonalresurserna. Man kan samddigt konstatera att kassornas ärendemängdunder /85 ökade med , och enligt riksförsäkringsverketsprognoser förväntas en fortsatt ökning av ärendemängden . I detperspektivet intar antalet arbetsskadeärenden något av en särställning. Dessaärenden torde kunna antas öka åriigen. 8 protokoll 1986/87:29-30 rättadimensioner framträder tydligt om man beaktar att antalet ejavgjorda arbetsskadeärenden uppgår till omkring 30 000 i landet. Förvaltningskostnadernas andel av samhällets totalautgifter för socialförsäkringen motsvarar . Den ensidigainriktningen att reducera förvaltningskostnaderna har skett utan att beakta denuppenbara risk som därmed uppstår för ökade försäkringsutgifter, risk förrättsförluster för den enskilde, minskad uppslutning kring idén om en allmänförsäkring, sämre service genom bl. a. förlängda handläggriingstider m.m. Orri situadonen på kassorna blir sådan att man på grund avotillräckliga personella resurser inte hinner utföra några försäkringsmässigakontroller utan endast kommer att utbetala begärt belopp, kommerförsäkringsersättning av olika slag att felaktigt utbetalas med betydandebelopp. har arbetssituadonen på kassorna framtvingat åtgärder sominnebär genvägar i handläggningen - att sjukkontrollen har minimerats ellerhelt upphört, att rehabiliteringsinsatser förbehålls unga personer med godprognos, att antalet återkrav vid felaktigt utbetalda belopp har minskat tillföljd av reducerade kontrollfunktioner, att prövning av inkomnainkomstuppgifter görs endast vid uppenbara avvikelser är några exempel påsådana genvägar. Exempelvis kan noteras att det i iVärmland återbetalades . i felaktigt utbetaldapensionsbelopp. Den administrativa kostnaden för denna återkravshandläggningberäknas till ca . Om en helårstjänst för kravhandläggning försvinnerpå kassans bidragssektion uppstår en förlust för samhället på omkring 350 000kr. Andra mer långsiktiga effekter av den förda politikentorde kunna förutses i form av rriinskad kompetens på grund av uteblivenpersonalutbildning och en minskning av antalet försäkringskassekontor. Vidarekan man se tydliga tendenser till en påtvingat kortsiktig personalpolitik iform av dllfälliga nödlösningar. Den fråga man ställer sig är: Vilken samhällsekonomiskvinst får en sådan anställningspolitik? Det föreligger en bred politisk enighet i det svenskasamhället kring grundidén om en allmän socialförsäkring som är lika för alla.De konsekvenr ser vi ser visar emellertid att den praktiska tillämpningen avdenna allmänna försäkring redan nu börjat komma i konflikt med dessagrundidéer. De senaste årens utveckling inom socialförsäkringen harinneburit att dess grundidéer och administration har försämrats. Detta främstpå grund av att socialförsäkringens kostnader bedömts ur ett kortsikdgt och snävtperspektiv. Det har alltså skett en fixering vid den lilla del av kostnadensom hänför sig till förvaltningsutgifterna. Med hänvisning till ovanstående vill jag ställa följandefrågor till socialministern: Vilka åtgärder avsersocialministern på kort sikt vidta för att försäkringskassorna skall kunnautföra sina arbetsuppgifter på ett sådant sätt att den enskilde medborgarenutan onödiga dröjsmål kan få de upplysningar och den ersättning denne ärberättigad till och att inte socialförsäkringen åsamkas onödiga kostnader? Vilka åtgärder planeras på för attförenkla och effekdvisera Prot. 1986/87:29 socialförsäkringen? 1986/87:97av () till socialministern om den rättspsykiatriskaorganisadonen: I beslut av justitieombudsmannen den 9 juni 1986angående långa väntetider för rättspsykiatriska undersökningar anges bl.a. attallvarliga missförhållanden rått beträffande dessa undersökningar . Ävenom förslag till ny organisation för rättspsykiatrin är under utarbetande ärdet enligt JO ofrånkomligt att det kommer att ta innan den börjarfungera. för statens förhandlingsnämnd diskussioner medlandstingen om ett överförande av rättspsykiatrin till dem. Flera, landstinghar ställt sig tveksamma till ett överförande. Från fackligt håll har starkkritik framförts mot ett sådant övertagande. Det är ovisst om det över huvudtaget är möjligt att få till stånd överenskommelser som tillgodoser de krav sommåste uppställas för rättspsykiatrin. Denlånga tidsutdräkten i förhandlingarna har varit till stor skada. Staten måsteemellertid i avbidan på eventuella förändringar ta det fulla ansvaret för sittnuvarande huvudmannaskap. JOframhåller i sitt beslut att omedelbara åtgärder är påkallade för att nedbringade totala undersökningstiderna, som ofta flerdubbelt överskrider den i lagföreskrivna tidsfristen för avgivande av rättspsykia-triskt utlåtande. 1maj 1985 nedlades den rättspsykiatriska kliniken i . 1974 träffadessamarbetsavtal mellan staten och läns landsdng om inrättande aven rättspsykiatrisk klinik i . Den planerade starten har hela tidenskjutits framåt, bl. a. till följd av olika uppfattningar om kostnaderna och omderas fördelning mellan staten och . Efter nedläggningen av klinikeni får häktade från Norriand placeras i kliniker i övriga delar avlandet. Socialstyrelsenbeslutade att stänga en avdelning i . Till dettakommer att sommarstängning förekommit vid alla kliniker under ett flertal år. Delånga väntetiderna har inneburit ett stort lidande för de häktade. Väntetidernakan inte med tanke på utgifterna på häktningssidan anses ekonomisktförsvarbara.