prot · GA09109 · 1986-12-31 00:00:00 — Också på gymnasienivå är det viktigt att eleverna kanvälja den utbildning som passar dem bäst, oavsett huvudman. Statsbidrag bördärför utgå till skolor med sådan verksamhet som är jämförbar med den sombedrivs inom den allmänna gymnasieskolan. För att få statsbidrag skall skolankunna visa på en sådan stabilitet i fråga om personal, lokaler etc. som ärnödvändig för att undervisningen skall uppfylla kvalitetskraven. Bidrag bördäremot inte utgå till skolor som är knutna till företag och organisationer ochsom har sin verksamhet inriktad först och främst pä intern- ochvidareutbildning. När det gäller det system som vi föreslår är det interimligt att vare sig direkt eller indirekt fattar beslut om varjeenskild.skola. Enligt vår mening skall regeringen, eller den myndighet somregeringen bestämmer, kunna fatta beslut om stöd enligt de riktlinjer som vihär har föreslagit. I avvaktan på ett nytt statsbidragssystem bör riksdagenenligt nuvarande regler fatta beslut om fortsatt statsbidrag till iGöteborg, gymnasium i och . Motivet till att avveckla statsbidraget till dessa skolorvar att de inte ansågs tillföra det allmänna skolväsendet något som detta kandra nytta av. Vi kan inte dela den uppfattningen. är den endaåterstående totalt vertikalt integrerade skolan i vårt land. SigridRudebecks-gymnasiets litenhet ger arbetsmöjligheter som inte kan erbjudas vidstora'skolor. Samarbetet mellan olika ämnen kan ge goda pedagogiskaerfarenheter. STLs utbildning har en klar särprägel. Det gäller såvälkoncentrationen på tekniska ämnen som antalet bundna lektioner. Enligtsamstämmiga uppgifter från avnämarna representerar de tekniker som institutetutbildar en yrkeskategori som är starkt efterfrågad inom näringslivet. Vi moderater anser att det inte är den fristående skolansnytta för det allmänna skolväsendet utan den enskilde elevens behov av just denskolformen som skall vara avgörande för om statsbidrag skall utgå eller inte.Men, herr talman, det framgår ju ändå klart av vad jag anfört att inte ens deutgångspunkter som regeringen själv anger för prövning av statsbidrag förslår närdet gäller att förvägra dessa tre skolor fortsatt stöd. Jag går över till att säga några ord omgymnasieskolans dimensionering. Trots att antalet 16-åringar ökar innevarandeår jämfört med , minskade regeringen antalet intagningsplatser pådirektramen med ca 3 000 och antalet årselevplatser på lilla ramen med 4 000.jämfört med vad i sin anslagsframställning ansett varanödvändigt. Vi moderater fann SÖ;s argument riktiga när det gäller storleken avdireklramen och motionerade om en utökning i enlighet med SÖ:sförslag. När det gäller den lilla ramen fann vi regeringensneddragningsförslag motiverat. Men under ärendets behandling i utskottet Gymnasieskolan m. iti. Gymnasieskolan m. m. har såmånga svagheter i förslaget framkommit all vi funnit del vara motiverat attockså här acceptera SÖ:s förslag. Regeringen lyckades därmed .inte att i utskottet fåmajoritet för sin neddragning, och en uppgörelse kom till stånd mellansocialdemokrater och vpk, som innebar ett bifall till vår motion för budgetåret1987/88 när del gäller direktramen, medan man när det gäller lilla ramen endastlägger tillbaka 3 000 av de 4 000 indragna årseievplatserna. Vi hälsar givetvissocialdemokraternas omvändelse under galgen med tillfredsställelse, men vibeklagar att de när det gäller lilla ramen inte nådde ända fram. Det är ocksåbeklagligt att de inte biföll värt yrkande om all de nytillkomna platserna inomdireklramen främst skall läggas ut på de tre- och fyraåriga linjerna.Resultatet av årets preliminärintagning visar nämligen all antalet behörigaförstahandssökande har ökat markant just på dessa linjer. När det gäller ramarna för budgetåren 1988/89 och 1989/90följer vi helt SÖ:s förslag. Delta innebär att direklramen för de trebudgetåren är dimensionerad efter 2,64 års elevplatser per 16-åring. 'Våruppfattning är att SÖ har de bästa möjligheterna och förutsättningarna att görarelevanta bedömningar i detta avseende. Låt mig, herr talman, i detta sammanhang också få påpekaatt utskottsmajoriteten inte har finansierat sitt utökningsförslag. Manhänvisar till alt regeringen får återkomma till med ettfinansieringsförslag. Jag måste då fråga utbildningsministern: ämnarman ta pengarna? Vilken annan del av undervisningsområdet är det som skall ståför fiolerna? Eller blir det en ökning av budgetunderskottet? Det finns ytterligare ett område där man har anledning attställa frågor. Socialdemokraterna har år angripit oss moderater ochkallat oss' oansvariga, därför att vi anser att kostnaderna för utrustning igymnasieskolan skall läckas av kommunerna. Dei fick vi höra också underutskottsbehandlingen, då vi yrkade att utruslningsbidragel på 108 milj. kr;skall slopas. Jag måste fråga ,; Är del trovärdigt all hävdauiruslningshi-dragets stora betydelse för kommunernas förmåga atttillhandahålla utbildningsplatser, om man som direktramen ökas med 3000 intagnings-, platser och lilla ramen ökas med 3 000 årselevplatser - vilkaju främst skall användas till de tvååriga yrkeslinjerna - ändå bibehållerutruslningsbidragel på oförändrad nivå? Inte minst för vpk:s företrädare måste detta vara enbesvärande sits. Vpk har ju yrkat på en ökning av anslaget med 54 milj. kr. Hurgår delta ihop, ? Till slut, herr talman, bara några ord om vårdlinjensutformning och språkundervisningen i gymnasieskolan. Vi moderater har i en motion påvisat behovet av enförlängning av vårdlinjen. Skälen härtill är många och bärande. Dels behöverutbildningsinnehållet i ämnen som engelska, matematik, naturkunskap ochsvenska förstärkas, dels skulle eleverna åldersmässigt vara bättre rustade närde kommer ut i del vikliga och grannlaga vårdarbetet. Utskoilsmajoriteten sägernej till våra förslag med hänvisning till den väntade ÖGY-propositionen. Vibeklagar detta, men hoppas att vår motion har salt sina spår i del arbete medden kommande propositionen som bedrivs i departementet. När det gäller språkundervisningen i gymnasieskolan har vimoderater i ett antal motioner påvisat de allvarliga brister som föreligger ochockså anvisat vägaratt komma till rätta med bristerna. Utskottet häri ett fall,nämligen när det gäller ett garanterat minimilimtal för B- och C-språk, kommitoss till mötes och gjort ett tillkännagivande. Del tycker vi är bra. Vibeklagar dock att man inte löpt linan fullt ut och också tagit fasta på deövriga förslagen. Vi låter oss dock icke förtrollas utan kommer igen. Allra sist, herr talman, yrkar jag med det anförda bifalltill de reservationer som de moderata företrädarna i utskottet står bakom. Gymnasieskolan m. m. 171YLVA.ANNERSTEDT (fp); liksom i tidigare debatter omgymnasieskolan finns det anledning att erinra om statsministerns uttalande iregeringsförklaringen: Alla ungdomar skall beredas plats igymnasieskolan. Regeringen säger en sak och gör en helt annan - somvanligt, skulle man kunna säga. Återigen drar man ned på-dimensioneringen avgymnasieskolan, både på direktramen och på lilla ramen. Lyckligtvis kundeoppositionen stoppa de värsta neddragningarna.iMan biföll vår motion medförslagen om en ökning av den stora ramen, dvs. Under arbetetsgång har vi . också funnit att det inte var särskilt välbetänkt att dra nedantalet platser inom lilla ramen. Vi anser att vi skall följaskolöverstyrelsens förslag på den punkten. Det värsta är dock att det äroerhört svårt för kommunerna att kunna utnyttja resurserna på bästa sätt; då defår besked först när halva våren har gått. God planering är den bästaförutsätlningeri för att man skall kunna använda de resurser man har optimalt.På det här sättet försvårar regeringen påtagligt kommunernas möjligheter attbåde vara sparsamma och ge sina ungdomar de bästa utbildningsmöjligheterna. I takt med att förändras till både arbetssättoch utformning krävs att gymnasieskolan successivt anpassas till de ändradeförutsättningar na. Framför allt kräver samhället allt bättre utbildning hosalla ungdomar. Del innebär att gymnasieskolan måste ge stimulans och motivationtill samtliga elever i en årskull, såväl de teoretiskt eller praktisktstudieinriktade eleverna som de elever som är skoltrölla eller mindremotiverade för fortsatt utbildning. väntar vi otåligt på den proposition där enreformering av den yrkesinriktade gymnasieutbildningen skall föreslås. Varjegång frågan komrner upp i kammaren får vi till svar att propositionen snartkommer. Vilket svar kommer utbildningsministern att ge ? Jag hoppas atthan återkommer för att svara på våra frågor. Kommer propositionen i vår? Ännuhar vi inte fått ett definitivt besked, och tideri lider. Vid alla de kontakter jag har haft med människor ochförelag som är beroende av välutbildad arbetskraft har behovet av allregeringen kommer med sina förslag vitsordats. Under liden har man föreslagit all 500 platser i gymnasietskall avsättas för försöksverksamhet med en treårig yrkesutbildning. Del ärinte mindre än 31-klasser. Mot bakgrund av, oron för flickornas utbildningsmöjligheter, deras Gy/n/xasieskolan /n. yrkesvaloch deras bristande möjligheter på arbetsmarknaden, något som regeringen framförpå flera ställen i propositionen, är det anmärkningsvärt att man inte satsar enenda plats i försöksverksamheten på all utveckla utbildningar inom dettraditionellt kvinnliga yrkesområdet. Det anordnas bara försöksverksamhet inomtypiskt manliga yrkesutbildningar. Vi vet att det inom överskådlig framtid kommer att finnasen kvinnlig och en manlig yrkessfär på arbetsmarknaden. Det är därför angelägetatt också utveckla de yrkesutbildningar som framför allt attraherar flickorna.Att bara lägga ned sådana linjer löser inga problem. I stället blir antaletoutbildade och arbetslösa flickor allt fler. föreslår därför atthälften av de föreslagna platserna används för försöksverksamhet som syftartill att utveckla och förändra några av de kvinnligt domineradeyrkesutbildningarna, så att de bättre passar förändrade krav päarbetsmarknaden. Exempel på typiska sådana områden som skulle behöva utvecklasär den konsumentekonomiska utbildningen och vårdlinjen, som hade varitnaturliga områden för sådan försöksverksamhet. Jag vill därför direkt fråga utbildningsministern: regeringen inte låta en enda av de 31 klasserna användas iförsöksverksamhet som skulle ge bättre möjligheter i arbetslivet för flickorna? Trots att lärlingsutbildningen har visat sig vara den avgymnasieskolans utbildningar som i största utsträckning leder till fastanställning, väljer, regeringen att också under kommande budgetår hållautbildningen på en låg nivå och på olika sätt försvåra studierna för de eleversom vall en sådan utbildning. Statsbidragen är alldeles för låga, ochlärlingsutbildning ses inte som likvärdig med övrig gymnasial utbildning. Det är dessutom obegripligt att regeringen fortsätter attframhärda i att lärlingsutbildningen enbart skall ha statsbidrag , närman anser det viktigt att annan yrkesutbildning blir treårig. är andelen flickor i lärlingsutbildningenförsvinnande liten. Det är angeläget att framför allt genom information ochstudierådgivning försöka ändra det nuvarande mönstret av utpräglat könsbundnaval i gymnasieskolans lärlingsutbildning. har ett förslag till reformerade regler förstatsbidrag till lärlingsutbildningen. Våra yrkanden för lärlingsutbildningenkan sammanfattas som följer: k Ingen gräns för antalet platsier, * Statsbidrag för alla tre åren, * Speciellt statsbidragssystem enligt modell frän anställning medlönebidrag, -* Lärlingsutbildningen skall ocksåkunna vara ett alternativ till linjer i gymnasieskolan, * Det skall finnas behöriga lärareför utbildningsinslagen. har i olika sammanhangtalat om hur viktigt det är att göra gymnasieskolan så flexibel som möjligt föratt verkligen göra den till en gymnasieskola för alla-inte bara till namnetutan också till gagnet. Del är en absolut förutsättning för att gymnasieskolanskall klara av att tillfredsställa de undervisningsbehov som uppstår när 90 %av årskullen går i samma skola. Mot denna bakgrund är det en fullständig gåta hursocialdemokraterna kan skära ned på den enda resurs gymnasieskolan har för attstödja elever med särskilda behov. Vilka är det som drabbas värst? Jo,naturligtvis de elever som kommer från hem utan studietradition, de elever varsföräldrar inte själva har tillräcklig utbildning för att hjälpa sina barn. Hur,, kan en socialdemokratisk regering föreslå något sådant? För är det viktigt att alla elever ges enlikvärdig utbildning. Elever med olika begåvningsresurser måste därför stödjaspå skilda sätt och i olika omfattning. Ingen elev får vare sig understimuleraseller tillåtas halka efter på grund av bristande hjälp och stöd. Det finns möjligheter till särskilda insatser försvaga eller omotiverade elever inom gymnasieskolan - visserligen någotdecimerade sedan budgetpropositionens förslag gått igenom. Det är angeläget attdetta stöd både kan bibehållas och vidareutvecklas. Vi har därför reserveratoss till förmån för det. Men det är också angeläget att teoretiskt begåvade elevereller elever med skilda specialtalanger får en chans att utvecklas. Dettalyckas inte gymnasieskolan med . Det är svårt att inom ramen förordinarie organisation ge elever med specialintressen den uppmuntran och denstimulans som de skulle behöva. Det märkliga är att sådana möjligheter finns förelitidrottande ungdomar . Varför, , kan som ärbrottare få satsa på sitt intresse inom skolans ram men inte , som ärintresserad av matematik? Det här tycker vi i är helt galet,alldeles speciellt som vid internationella kunskapsjämförelser hamnarpå samma plats som när det gäller matematikkunskaper. kan heller inte acceptera attfristående skolor på gymnasial nivå endast skall få bidrag till halvklass elleratt högre samskola och gymnasium skall bli utanstatsbidrag helt och hållet, kommer senare att utveckla frågan omdessa båda senare gymnasier ytterligare. Slutligen erinrar jag utbildningsministern om de frågorjag ställt och yrkar bifall till de reservationer avgivit ensamteller tillsammans med andra partier. Gy/nnasieskolan i/v. 172LARZ (): När vi i samband med de här intensivabesparingsdebatterna har diskuterat gymnasieskolan har det i första handhandlat om dimensioneringen. Det är inte heller någon ny fråga - den har varitaktuell här i kammaren ganska - men det finns kanske ändåanledning att repetera några av de fakta som ligger till grund för våraställningstaganden, 1 ett antal regeringsdeklarationer från kammarenstalarstol har vi hört att regeringen har som målsättning att se till att allaungdomar som så önskar skall få en plats i gymnasieskolan. Förraåret tog utbildningsutskottet i sitt betänkande också upp frågan och lade fastden målsättningen. Men för varje gång som regeringen redovisar sina förslagblir man lika besviken över att ambitionen att nå därhän är så liten. När vifick budgetpropositionen kunde vi konstatera att man föreslog S proiokoll 1986/87:109 Prot,1986/87:109 Gy/nnasieskolan m. m. oförändratantal intagningsplatser inom den s, k. direktramen, dvs, 124 000, Det gjordeman trots att man hade vetskap om att det vid det föregående årets intagningarmed samma antal tillgängliga platser - 124 000 - var 3 700 behöriga sökande sominte fick plats i gymnasieskolan. Det var dessutom de prioriterade grupperna,16-17-åringarna, Det var därutöver ett mycket stort antal 18-19-åringar sominte fick rum, och det var alldeles säkert ett betydande antal s,-k,äldresökande som helt enkelt avstod från att söka eller som kanske t, o; m,-det har jag hört exempel på-avråddes från att söka till gymnasieskolan medargumentet att det inte var någon idé om man inte tillhör den prioriteradegruppen. Det blev alltså ungefär 3 700 som ställdes utanför. Införårets intagningar visste vi dessutom att antalet 16-åringar som skulle kunnatänkas söka var 4 000 fler än året innan. Att bara hålla samma ambitionsnivåskulle alltså kräva en utökning med 4 000 platser. Skulle man dessutom försökafä rum för de 3 700 som ställts utanför föregående år behövde summan varaungefär den dubbla. Det ledde oss i till slutsatsen att detbehövdes en.ökning av antalet intagningsplatser inom gymnasieskolans direktrarnmed 8 000, Det tyckte vi att man kunde föreslå med ganska gottsamvete, eftersorn det egentligen inte innebär några nämnvärda merkostnader förstaten. De ungdomar som inte ryms i gymnasieskolan måste samhället ta hand ompå något annat sätt - genom åtgärder inom det kommunala uppföljningsansvaret,om de är , eller genom andra åtgärder, t, ex, ungdomslag, om de äräldre, och genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder om de är ännu äldre. Det'faktum att man under alla förhållanden har kostnadernaför dessa ungdomar - kostnader som i varje fall är minst lika stora som ochmånga gånger överstiger kostnaderna för en gymnasieplats - motiverar, tyckervi, mer än väl att man gör denna extra ansträngning att ge dem möjligheter tillden utbildning söm de frågar efter. Om man dessutom på köpet skulle råkauppfylla de högtidliga regeringsdeklarationerna borde det väl ändå inte varatill någon skada - eller hur, ? I det här sammanhanget kan jag inte låta bli alt reageramot de beskrivningar som och , här har gjort av deheroiska insatser som och folkpartisterna har gjprt för att ökadimensioneringen av gymnasieskolan. För exempelvis mig och ,som har tillbringat åtskilliga timmar med alt försöka övertyga er om hurnyttigt det skulle vara att anslå ytterligare några platsertill gymnasieskolan,verkar det här talet närmast litet skrattretande. Men okej, ni har slutligenstannat för pä denna nivå, och,det är naturligtvis bra. När man har den dimensionering som vi föreslår blir del änmer motiverat att avskaffa prioriteringen av 16-17-åringar, har varitmotståndare till den ända sedan den infördes. Vi har föreslagit altden skall avskaffas, eftersom den egentligen gör mer skada än nytta. Utifrånfältet, t.ex, från vårdutbildningarna, får vi många exempel på att dennaprioritering av 16-åringar har lett till all de elever som las in egentligenär.alldeles för unga för den utbildningen. Det var betydligt bättre.tidigare,när en mycket stor del av dem som antogs till utbildningen var s. k,äldresökande. Detta gäller för övrigt också pä många andra utbildningsområden.Före prioriteringen var t. ex.minst 50 % av eleverna vid jord- och skogsutbildningen . harman praktiskt taget bara 16-åringar i utbildningen, och det har inte varit tillnågon fördel. , När detgäller dimensioneringen måste några ord sägas om den lilla ramen, som användst. ex. för kbrlkursverksamheten och till påbyggnadsutbildningar av olika slag.Vi blev än mer förvånade när vi såg all regeringen inte ens nöjde sig med enoförändrad nivå, utan föreslog att denna ram skulle dras ned med 4 000 platser.Protesterna utifrån landet har naturligtvis varit både många och högljudda.Innan utbildningsutskottet kom fram till ett ställningstagande tvingadesskolöverstyrelsen gå ut till länsskolnämnderna och göra klart för dem att detfanns en uppenbar risk för att ganska många av deras påbyggnadsulbildningar vari fara. Länsskolnämnderna tvingades också redovisa vilka utbildningar som i såfall skulle få försvinna. Om det beslutet hade fått genomföras, hade det varittill mycket stor skada för hela utbildningsväsendet. blev det dess bättre intefullt så illa - 3 000 av de 4 000 platserna har återförts. Vi tyckerfortfarande att det är för litet. Vi skulle helst ha sett alt man inte barahade återfört de 4 000 platserna, ulan också ökat den lilla ramen med 1 000platser. Det hade dessutom legal i linje med de förslag vi harredovisat. 1 detta sammanhang måste jag göra en liten parentes. Jagvet inte riktigt vad menade när han talade om utrustningsanslaget.Han vände sig visserligen till och med sinafrågeställningar, och de skall naturligtvis få svara var och en för sig. Jagtror dock att hade missuppfattat det hela litet grand.Utrustnings-anslaget blir nämligen utsatt för en besparing i regeringsförslagetpå 80 milj. kr., och den besparingen kvarstår fortfarande. Detta överträffasendast av moderata samlingspartiet som i stället föreslår en besparing pä 180milj. Förutom frågan om prioritering som vi tycker är olycklig,finns det ett annat beslut som vi också har motsatt oss och som vi gärna skullevilja se upphävt. Det gäller beslutet att medge överintag till gymnasieskolan.Redan när del infördes menade vi att del var ett felaktigt beslut. Del byggdeegentligen på den förutsättningen att man skulle ta in för riiånga elever yid intagningstillfällel,därför att man kallt räknade med att ett antal elever ändå skulle bli utslagnaunder det närmaste läsåret. På så sätt skulle man komma ned till det normalaantalet, 30 elever. Dettaärnaturligtvisett mycket cyniskt sätt all se på gymnasieskolansuppgift. Skolan skall naturligtvis på alla sätt anstränga sig föralt behålla de elever som tas in och ge dem enfärdig utbildning. Vi ser nu vissa andra tendenser i samband med att manbörjar planera för det nya statsbidragssystemet, tendenser som vi varnade för isamband med att beslutet om statsbidragssystemet fattades här i kammaren. Visade då all kommunerna kan frestas till att göra än fler överinlag, och derapporter vi hitintillshar fått från fältet lyder på alt del är pådet sättet.Det än mer angeläget att åstadkomma en förändring. När det gäller den kommande propositionen om ÖGY finns detnaturligtvis mycket man egentligen skulle vilja säga, men vi kan spara detmesta av debatten tills vi ser propositionen. I vår partimolion har vi dockvelat markera redan nu att vi tycker att del är rimligt all det tredjeutbildningsåret Gymnasieskolan/n. Gymnasieskolan m. m. betalas avstaten, precis på samma sätt som staten betalar alla andra utbildningar. Vi tycker att det är litet förvånande att moderater ochfolkpartister inte har anslutit sig till den reservationen. Jag har litet svårtatt se att de skulle tycka att det var till någon större fördel att det tredjeutbildningsåret betalades genom höjda arbetsgivaravgifter, vilket faktiskt ärutredningens förslag. Sedan måste jag, herr talman, även det här året litet kortkommentera resonemanget om särskilda språkgymnasier eller matematikgymnasier,vad det nu är man vill kalla dem för. Lika väl som gör sig moderata samlingspartietskyldigt till en felaktig beskrivning när man säger att det här är att likna vididrottsgymnasier. Om elitidrottsmän kan få sin timplan jämkad föratt ägna sig åt sitt favoritintresse, dvs. idrott, borde rimligen den som ärintresserad av matematik eller av språk ha samma möjlighet, kan det tyckas. Mennu finns det faktiskt särskilda linjer i gymnasieskolan för dem som ärintresserade av språk eller matematik eller andra ämnen. Däremot har vi intesärskilda linjer för dem som är intresserade av idrott. Det är den förstaskillnaden. gör sig i sin reservation dessutom skyldigatill ett annat felaktigt påstående när de skriver: "Efter modell av de s.k. idrottsgymnasierna har timplanerna jämkats för såväl estetiska ämnen som,senast, matematik vid ett särskilt s. k. Jag antaratt tänker på den undervisning som pågår i , talade vi om för moderatasamlingspartiet att det är inte alls någon jämkad timplan. Man läser efter dennormala timplanen. Däremot har man ett riksintag, och man läser efter en annankursplan, men det är inte någon jämkad timplan. Man har lika många timmar i sintimplan som alla andra elever som läser på motsvarande linjer. Dessutom gör sig skyldiga till en annan felsynnär de säger att det borde vara egalt för staten och att det inte medför någrakostnader. Jo, visst medför det kostnader, , Om man jämkar timplanen och ger eleverna tillfälle attläsa ett annat ämne, får man lärarkostnader som rimligen staten skall betala.De som går på ett idrottsgymnasium och ägnar sig åt idrott under fem timmardrar inte några särskilda kostnader .för staten, därför att de tränare somsvarar för idrottsuibildningen betalas av resp, specialförbund. Det är alltsåen väsentlig skillnad. Skall fortsätta att driva den här frågan,måste de också redovisa på vilket sätt de är beredda att betala de ökadekostnaderna.