prot · GA0946 · 1986-12-31 00:00:00 — Med hänvisning till det anförda ber jag att fåyrka bifall till utskottets hemställan i dess helhet och avslag på samtligareservationer. Hemkunskap i och konsumtionsutbildning igymnasieskolan m. m. AnL 155INGRID (): Det är med stor tillfredsställelse som jag pås. 6 i det föreliggande betänkandet läser att remissopinionen mot ÖGY:s förslaghar varit så stor att möjlighet nu finns att bibehålla konsumtionsutbildning inågon form. Det tycker jag är väldigt bra. ÖGY var ju en tjänstemannautredning,och jag tycker faktiskt att den utredningen fick vad den förtjänade.Engagemanget var mycket stort i hela landet kring den här frågan. Olika grupperav människor har yttrat sig - både de som så att säga hade den officiellayttranderätten och andra. Det är ett bra tecken när människor engagerar sig såmycket att protesterna kommer in före, inte efter, det att förslaget har lagtsfram. Det står i betänkandet att regeringens förslag bör avvaktas,men det innebär inte att vi motionärer och andra opinionsbildare är helt nöjda.Tvärtom - det finns väldigt inånga synpunkter på hur denna utbildning skall seut. Det finns också väldigt många hänsyn att ta. ställde en fråga till oss andramotionärer varför vi. inte har anslutit oss till fem reservationertill betänkandet. Bl.a. kräver man där fler lektionstimmar och att ämnetkonsumentkunskap skall finnas med på gymnasieskolans alla linjer. Det är lättatt säga. men man måste då också tala om i vilka ämnen man skall minskaundervisningen. Det är det som är den stora frågan och som gör att det här blirsvåra avvägningar. Det är även det som gör att vi får avvakta propositionen: vifick ju höra av att den skall läggas fram ganska snart.Man kan inte ta ut en detalj och säga att man vill plussa på undervisningen därutan att tala om var någonstans inan skall ta timmarna. Vi vet ju att varjelärare anser.att hans eller hennes ämne är det absolut viktigaste ämnet iskolan. Jagvill ge några synpunkter pade konsunientekonomiskaspecialkurserna. De har ju fått så väldigt många olika namn, att jag gissar attde som diskuterade den här frågan inte alls känner igennamnen. Men vad det handlar om är de gamla hushållsskolorna, entermins- ochtvåterminskurser som bedrevs på lanthushållsskolor och som bedrivs inomgymnasieskolans ram. ÖGY föreslog faktiskt att dessa kurser skall tas bort. ochdet tycker jagar mycket beklagligt. Vi vet ju att lanthushållsskolorna harförsvunnit undan för undan. Det är också bara att beklaga. De kurserna hadetidigare ett meritvärde när man sökte till andra utbildningar. Det meritvärdethar försvunnit, men jag anser att det borde komma tillbaka. Hemkunskap i och konsumtionsutbildning igymnasieskolan m. m. Det ärnämligen ett mycket bra sätt att förstärka konsumtionsutbildningen, som så mångahar talat om här . Särskilt de entermins- och tvåterminskurser som bedrevs pålanthushållsskolorna borde förändras och utvecklas i stället för attavvecklas. Det finns väldigt många behov som man skulle kunna fylla genom attvariera dessa kurser. Sedan tycker jag att kravet på förkunskaper har sattsmycket lågt i niånga utbildningar. På sina håll har det faktiskt blivituppenbara brister. Jag tror att andra talare här i kammaren har tagit upp densaken tidigare . För många utbildningar skulle det behövasbättre kunskaper just i det ämne som vi diskuterar och som gäller sambandetkost-hälsa och sambandet konsument-ekonomi. Det gäller även förebyggandefriskvård, som man talar så-mycket om. Alla dessa varianter kan man använda sigav och ge utbildning i. Om kravet pä förkunskaper i dessa ämnen funnits kvaroch om denna utbildning hade haft ett meritvärde, kunde vi ha fatt en mycketbättre utbildning än om vi skall försöka pressa in undervisningen i detnuvarande timantalet. Det kan aldrig bli någon riktigt bra utbildning, när manhela tiden skall konkurrera med andra ämnen om minuterna. Det finns många som skulle behöva förkunskaper av härnämnt slag, t. ex. de som utbildar sig till förskollärare och till yrken inomvårdsektorn och livsmedelssektorn. Det kan dock, som jag tidigare sade, varamycket svårt att utöka ämnet i konkurrens med andra ämnen. Jag vill också säga några ord om lanthushållsskolorna, somhar utgjort en alldeles speciell resurs. Dessa skolor har haft tillgång till mycketbra lokaler, och de har slagit vakt om en kulturtradition inte bara inom mat-och livsmedelsområdet utan även inom textilområdet. Man har dock med hänvisningtill elevbrist lagt ned lanthushållsskolorna, efter en del bollande mellanhuvudmännen osv. Men det är ju ganska naturligt att elevbrist har uppstått, närman har avskaffat kravet på lanthushållsutbildning som förkunskapskrav tillandra utbildningar. Eleverna vill ju alltid ta den kortaste vägen genom enutbildning. I stället har vi kanske fått brister i många av de nuvarandeutbildningarna. Jag hoppas att det regeringsförslag om ändringav gymnasieskolans yrkesutbildning vilket vi hört skall läggas framkommer att innebära en förstärkning av ämnen med inslag av näringslära och livsmedelskunskap,framför allt på de linjer som leder till yrken inom vårdsektorn. Dessutom villjag till slut upprepa att jag anser att en- och tvåterminskurser medkonsumentekonomisk specialinriktning skall ha ett meritvärde. Det kan t. o. m.tänkas att det i vissa fall bör ställas upp som behörighetskrav att sådan kursskall ha génomgåtts. Den sista frågan har kanske inte direkt samband med defrågor som behandlas i detta betänkande, men dess handläggning har konsekvenserför konsumtionsutbildningen inom gymnasieskolans ram. I dettaanförande instämde (m). AnL 156MARIANNE (): Jag har begärt ordet med anledning av min motion Ub249. I dagens samhälle minskar tiden för hushållsarbete ihemmet, och mycket av den kunskap som förr fördes vidare mellan generationernahar därmed försvunnit. , har konsumtionsutrymmet minskat, och vi fören intensiv debatt om matkvalitet och om matens betydelse för hälsan. Dessutomgår en stor del av de allmänna resurserna till konsumentupplysning samtfrisk- och sjukvård. Detta måste vara fel. Vi borde i stället satsa på att gebarn och ungdomar kunskap i kost- och konsumentfrågor på ett tidigt stadium.Dagens hemkunskapsundervisning enligt Lgr 80 bedrivs dock på mycket varierandesätt, och därmed blir också skillnaderna i elevernas kunskaper mycket stora.Faktorer som spelar in är skolans läge, närheten till hemkunskapslokaler,tillgång till utbildade lärare, vilka resurser som finns för ombyggnad avlokaler till undervisningskök, i de fall där undervisningen sker på låg- ochmellanstadieskolor, samt sist men inte minst tillgången till läromedel. På högstadiet är det inte bara en schemateknisk fråga omman väljer att förlägga undervisningstimmarna till ett enda block, dvs. om manvill använda alla timmarna under ett läsår för att sedan inte se eleverna merunder hela högstadiet. För många praktiska moment är det viktigt med upprepningför att inlärningen skall bli effektiv och bestående. Det är dessutom många moment som skall hinnas med som står till förfogande på högstadiet, och många moment imatlagningen tar . Detta är en omöjlig ekvation. har i sin reservation yrkat bifall till minmotion Ub249, Jag vill redan nu tala om att jag inte tänker stödja den. Orsakenhärtill är bl, a,, som sägs i betänkandet, att ännu inga elever har gått igenomgrundskolan enligt den nya läroplanen. Den enda utvärdering som vi har tillgång till ärutvärderingen av den försöksverksamhet som bedrevs i ämnet åren 1979-1980, Somalla förstår bedrivs försöksverksamheter under mycket speciella och ofta mycketgynnsamma förhållanden när det gäller undervisningslokaler, läromedel ochlärarresurser. De lärare som medverkar i försök är speciellt intresserade avverksamheten och får dessutom speciellt stöd av både skolledning ochskolstyrelse. har undervisningen i hemkunskap enligt Lgr 80 pågått , och det är hög tid att göra en ny utvärdering. Denna nya utvärderingbör ligga till grund för en översyn av hemkunskapsundervisning idess helhet. Om det inte finns något annat sätt att tillgodose kravetpå utökad hemkunskap i , är det kanske dags att se över fördelningenmellan slöjd och hemkunskap. haren elev ca 200lektionstimmar i hemkunskap. Som jämförelse kan nämnas att ämnet slöjd har 640lektionstimmar . Att kunna laga sin mat och sköta sitt hem måste vara likaviktigt som att kunna sy och snickra! När det gäller kost- och konsumentkunskapsundervisningenpå gymnasieskolan återkommer jag när vi ser resultatet av den beredning somjust nu Prot.1986/87:46 lOdecernber 1986 Hemkunskap i och konsumtionsutbildning igymnasieskolan m. m. 10 protokoll 1986/87:46 Hemkunskap i och konsumtionsutbildning igymnasieskolan m. m. pågår avÖGY:s betänkande. Jag utgår från att deri kommande propositionen kommer attbeakta motionens synpunkter. AnL 157 (): Jag vill säga några ord om min motion 268 beträffande hemkunskap. Vad är då hemkunskap? Jo, att kunnarespektera sin kropps behov av näringsämnen och att ha kunskaper om kost ochnäring. Det innebär också att kunna sköta ett hem, att laga sin egen mat och mattill sin eventuella familj, att handla varor som är värda sitt pris;. Varför är detta viktigt? Den frågan har egentligenutskottet besvarat i betänkandet: Utskottet har självt hänvisat till allalarmrapporter som har kommit om de minskande kunskapernabeträffande kost och näring. Själv vill jag hänvisa till en undersökning av 1984om svenska folkets kostvanor. Man kan läsa hur dessa vanor i grunden håller påatt förändras. Lunchen är huvudmålet för mer än hälften av de tillfrågade. Denäts av dem som arbetar på jobbet och av skolungdomarna i skolan, Pä kvällen tarman något lätt. Konsekvenserna är att människor sällan lagar mat hemma.Kunskaper som tidigare överfördes mellari generationer faller nu platt tillmarken. Undersökningen visar också att av hushållsbudgetengår till chips, läsk och liknande skräpmat. har det koitimitlarmrapporter från skolläkare, skolsköterskor och barnkliniker, som säger attde får in barn som är undernärda, 1984 fick de in barn som var undernärda -ofta barn till unga föräldrar, som inte själva kan det mest elementära om vadväxande barn behöver i näringsväg eller hur man lagar näringsriktig mat. Jag menar att man inte löser dessa problem med denextratimme på som lades in i läroplanen 1982, Därför kan jag inteheller acceptera majoritetens syn att effekterna av denna extra timme skallavvaktas innan man förändrar en gång till. Jag vill härmed säga att jag kommer att stödja reservation1, eftersom den visar insikt om hemkunskapsämnets betydelse för framtidagenerationer, Detkvittar faktiskt hur begåvad man än är-om man ärundernärd. Då finns det ingen rnöjlighet att tillvarata den eventuellabegåvningen. AnL 158 MARIANNEANDERSSON (c): Jag skall bara kort kommentera de bådaanföranden, som och höll. tog upp frågan om konsumentkunskap påalla linjer i gymnasieskolan. Det kanske hade varit bra om hon hade läst vårreservation litet mer noggrant. Vi säger där att vi vill att konsumentkunskapskall ingå på alla linjer. Det kan göras antingen genom att konsumentkunskapläggs in som ett särskilt ämne eller genom att vissa moment avkonsumentkunskapen läggs in i redan befintliga ärnnen. Vi begär att SÖ skall geregeringen i uppdrag att närmare utreda hur det hela lämpligast skall lösas." Det är litet märkligt att inte stödersin egen motion. Jag vill bara återigen peka på, som ocksågjorde i sitt anförände, betydelsen av hemkunskap och kunskap öm kostpågrundskolan. Jag tyckeratt det är litet kortsiktigt att hänvisa till pågående försöksverksamhet. Härgäller det att handla snabbt, sä att man inte förlorar tid. Utvärdering tartid, och innan beslut har fattats har vi försuttit ytterligare tid. Detta är enlivsviktig fråga för svenska folket och för de barn som går i . AnL 159 (): Till vill jag säga, att detinte alltid är detaljreservationerna söm är ett tecken på handlingskraft när det gäller att visa sitt intresse för dessa frågor. ÖGY kommer ju med sitt förslag, och då harvi alla möjligheter att kritisera, lägga till och ta bort i det förslaget.Mänga av de reservationer vi behandlar nu är détaljreservationer, som inte betyder så mycket i dagens läge. De gör varken till ellér ifrån, även om det kanskeinte finns direkta felaktigheter i dem. ' Kvaliteten på de övriga ämnena, på korisumentkunskapenosv., får ju inte heller bli lidande. Om man lägger ut allt för få timmar ochsprider dem på för många linjer, kanske vi får ett ämne till namnet och intetill gagnet. Också sådana hänsyn måste vi ta. Det finns alltså möjligheter attgöra avvägningar . Hemkunskap i och konsumtionsutbildning igymnasieskolan m. m. AnL 160MARIANNE (): Jag tyckte alltså inte att den här utredningenom försöksverksamheten var någonting att hänga upp ett framtida beslut på.Däremot har situationen i olika skolor i olika delar av landet under de fem årsom vi har haft den nya läroplanen varit mycket varierande. Det skulle vara braatt se en ordentlig utvärdering innan vi går vidare och fattar ett nytt beslutom hur hemkunskapen skall organiseras . AnL 161 (): säger att utbildningen harvarit mycket varierande. Detta visar tydligt att den inte är tillfredsställandeoch att också anser detta. Därför tycker jag det voreviktigt att redan nu kunde uttala sig i denna fråga. Sedan säger ' att reservationerna intehar någon betydelse. Jag tycker emellertid att det har en mycket stor betydelseom visar sin viljeinriktning . För övrigt kan jag säga att mycket av det som IngridHemmingsson sade om lanthushållsskolorna är något som jag instämmer i. Hennesåsikt stämmer också överens med den motion.som och jag harskrivit. I den frågan har vi samma uppfattning. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet fattas vid morgondagens sammanträde, seprot. AnL 162 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debatterautbildningsutskottets betänkande 7 om fristående skolor m.m. Fristående skolor m. m. Fristående skolor m. m. AnL 163 (): I utbildningsutskottets betänkande 1986/87:7behandlas ett antal motioner om nya statsbidragsbestämmelser avseendefristående skolor och om elevers och föräldrars rätt att välja skola inom detkommunala skolväsendet. Enligt ett antal olika konventioner som harratificerat är rätten att välja skola för sina barn en självklarhet, ochformellt sett har föräldrar och elever i denna rätt. Reellt settdäremot förnekar utskottsmajoriteten dem denna rätt. För normalinkomsttagarenär det nämligen i praktiken omöjligt att betala dubbla skolavgifter - delsavgiften till den offentliga skolan som betalas via skatten, dels denfristående skolans avgift. Det är mot denna bakgrund som vi moderater vill haett nytt statsbidragssystem för de fristående skolorna, som ger dem ett stödsom motsvarar de kostnader staten har för elev i det kommunala skolväsendet. är det endast familjer med mycket höga inkomstereller familjer som gör mycket stora uppoffringar som i socialdemokratinsSverige har en chans att välja skola åt sina barn. Utskottsmajoriteten slåralltså vakt om fåtalets privilegium att välja skola. Vi moderater vill ändradenna rätt från att vara ett privilegium för några få till att omfatta alla. De finns enligt moderat uppfattning ytterligare enoacceptabel insnävning i de fristående skolornas möjlighet att erhållastatsbidrag. Regeringen och utskottsmajoriteten anser, att för attstatsbidraget skall utgå bör den fristående skolans utbildning utgöra ettönskvärt komplement till utbildningen inom det allmänna skolväsendet. Mananser att det i utbildningen vid en sådan fristående skola bör finnas något avvärde för samhället och det allmänna skolväsendet, något som tillgodoser behovsom eljest inte kan uppfyllas. Det är alltså uttryckligen de friståendeskolornas nytta för det allmänna som är avgörande för om statsbidrag skall utgåeller inte. Detta synsätt kan vi moderater inte ställa upp på. Enligtvår mening är det de enskilda elevernas behov och nytta av en fristående skolasom skall vara avgörande för om statsbidrag skall utgå eller inte. Av detskälet vänder vi oss mot att det offentliga skall prova nyttan av en friståendeskola utifrån dess originalitet och vad den därigenom kan tillföra det allmännaskolväsendet. Den enskilde eleven är en bättre representant för det allmänna,när det gäller att bedöma behovet av en skola, än den offentliga maktensföreträdare. Statens prövning skall inskränkas till att gälla de grundläggandekvalitativa kraven. Vi för vår del är övertygade om att fristående skolorskulle verka vitaliserande på hela skolväsendet. Inte minst gäller detta ifråga om den pedagogiska utvecklingen. Med flera fristående skolor skulledessutom ökad hänsyn komma att tas till viktiga föräldrakrav också inom detoffentliga skolväsendet. Hela samhället skulle vinna på en sådan utveckling. Jag yrkardärför bifall till reservation 1 till betänkandet. Samma svagheter som präglarutskottsmajoritetens syn på fristående skolor vidlåder också de regler somavgör i vilken utsträckning en elev har rätt att välja skola inom det allmännaskolväsendet. försökte regeringen att ge intryck av attelevernas rätt i dessa hänseenden skulle förstärkas. Av denna rätt återstodpraktiskt taget ingenting efter behandlingen av regeringens förslag till nyskollag. Socialdemokraterna ville inte ens att elevernas önskemål skulle varautgångspunkten vid fördelningen av elever på skolenheter. Elevernas eventuellasynpunkter reducerades till en faktor bland flera. Frågan om elevers och derasföräldrars rätt att välja skola rymmer en avgörande skiljelinje mellanfrihetlig och kollektivistisk samhällssyn. I fråga om val mellan olika skolor inom det offentligaskolsystemet förordar vi moderater en ordning, där den enskilde elevensönskemål skall vara utgångspunkten vid fördelningen av elever på skolenheter.Endast om starka skoladministrativa skäl talar däremot, skall en annan skola änden eleven önskar kunna komma i fråga. Förslag till bestämmelser med dennainnebörd bör läggas fram. Detta bör som sin mening geregeringen till känna. Med det anförda, fru talman, yrkar jag bifall också tillreservation 2 till utbildningsutskottets betänkande 1986/87:7. Fristående skolor m. m. AnL 164YLVA (): Vid ett flertal tillfällen harvi häri kammarendiskuterat frågan om fristående skolor. Främst är det naturligtvis möjlighetentill statsbidrag som tilldrar sig intresse, eftersom ett rimligt statsbidrag ärdet som gör det möjligt också för vanliga föräldrar, med vanliga inkomster attvälja en fristående skola för sina barn. är det endast välsitueradeföräldrar som har råd att betala de avgifter som de fristående skolorna nödgasta ut för att klara sin överlevnad. I vår partimotion har vi redogjort för att vi i och försig ser ett värde i att många barn går i samma skolsystem. Det skapar kontakteröver sociala gränser: Målet måste naturligtvis vara att skolan är sådan attalla föräldrar med förtroende kan skicka sina barn till den; alldeles specielltmot bakgrund av att det endast är 5 %o som har möjlighet att välja enfristående skola. Men denna ambition får ju inte drivas så långt att manmotarbetar och hindrar vissa föräldrar som vill ordna sina barns skolgång vidsidan av den allmänna skolan. Det finns ingenting som tyder på att en störregenerositet mot de fristående skolorna skulle innebära att förutsättningarnaför det allmänna skolväsendet på något avgörande sätt försämrades. Tvärtom ärmångfalden, t. ex. i fråga om pedagogiska metoder, till fördel för alla.Dessutom ligger det ett värde i att olika skolor tävlar med varandra när detgäller kvalitet och positivt inlärningsklimat. har på uppdragutvärderat verksamheten vid de friståendéskolorna. Det var framför allt på trepunkter som han ansåg att det allmänna skolsystemet borde ta till sigerfarenheterna från de fristående skolorna. I den allmänna skolan, sade han,behöver lärarna för det första samarbeta mera. För det andra behöver manutveckla samarbetet hem-skola, och för det tredje skulle man behöva ge elevernaett mycket större ansvar än vad de har . Det var på dessa tre punkter som defristående skolorna på ett alldeles exceptionellt sätt hade lyckats väl. Bestämmelsernaom statsbidrag för fristående skolor för skolpliktiga Fristående skolor m. m. eleverinnebär att statsbidrag kan utgå till skolor vilkas verksamhet t. ex. bygger påen alternativ pedagogik eller på annat sätt tillför det allmänna skolväsendetnågot speciellt. En fristående skola skall alltså för att få statsbidrag ha enprägel som gör att skolan i något avseende skiljer sig eller avviker frångrundskolan. Förutsättningarna för att få statsbidrag-till friståendeskola på gymnasial nivå äri huvudsak desamma,dvs. att skolans undervisning inågon form skall utgöra ett komplement till utbildningen inom det allmännaskolväsendet. Konsekvenserna av dessa bestämmelser har vi sett fleraavskräckande exempel på. Regeringen tolkar reglerna som det passar den och drarin statsbidragen till i och till gymnasiumi samma stad. Och detta trots att detär mycket väl fungerande skolor, som harett massivt stöd från såväl föräldrar, elever och personal som från dekommunala myndigheterna i . Regeringen avslår också statsbidragsansökan frånHöglandsskolan i med motiveringen att den får verka under,tre,år ochdärefter komma tillbaka för att visa att den klarade av sin uppgift. Detta ärett oförskämt sätt att behandla en skola som fungerat utomordentligt . anser det självklart att fristående,skolorskall få finnas som alternativ till det allmänna skolväsendet. Bedömningen av om statsbidrag skall utgå eller ej skall inte som inskränkas till vad skolan tillför det allmänna skolsystemet. Det måste också betraktas som ett allmänt intresse att tillgodose önskemål från föräldrar och elever som yill ha ett alternativ till den allmänna skolan. Bidragssystemet bör därför ändras. bör få i uppdrag att utarbeta förslag till nya statsbidrags bestämmelser till fristående skolor. När vissa kvalitativa krav uppfylls anser vi att statliga och kommunala bidrag kan utgå motsvarande de kostnader man har för elever i det allmänna skolsystemet. En naturlig konsekvens av att ge föräldrarna reellmöjlighet att välja mellan en fristående skola och det allmänna skolsystemet äratt också ge dem möjligheten att välja mellan ohka skolor i kommunen. Som jagsade tidigare är det endast 5 %o som har valet mellan en fristående och enallmän skola. I olika sammanhang kan det vara av stor betydelse för enelev att få gå i en annan skola än den som normalt anvisas av skolriiyndigheterna.Familjen kan byta bostad inom kommunen eller eleven kan råka få sina kamrater ien skola dit han eller hon inte hör. Ett annat fullt legitimt skäl kan vara attföräldrarna inte är nöjda med den kvalitet skolan håller på sin undervisning. Utgångspunktenbör vara att det val av skola som föräldrar och elever träffar skalltillgodoses. Sammanfattningsvis kräver nyaregler för statsbidrag till fristående skolor och större valfrihet förföräldrar och elever att välja skola inom kommunens skolsystem. Jag yrkardärför bifall till reservationerna 1 och 2. Till slut vill jag ställa följande två frågor tillutskottets företrädare : Är det rätt att.bara välsitueradeföräldrar skall kunna välja en fristående skola för sina barn? Vilket är detegentliga skälet till att socialdemokraterna motarbetar de fristående skolorna? AnL liS5HELGE (): . Frågan om fristående skolor har vi diskuterattidigare här i . Ja, vi har inte bara diskuterat frågan, utan vi har också på förslag av den tidigare skolministern godkänt de regler som gäller för fristående skolor. Dessa regler har den regering som tillträdde 1982 att följa, och den har också följt dem. Låt oss i all debatt om fristående skolor och alternativ iallting göra det reguljära skolsystemet till de fria och alternativa skolor somvi ser företrädare för borgerligheten arbeta så hett för att de skall finnas utanförden egentliga skolan. Det finns störa möjligheter till såväl profil somafternativ i nuvarande läroplan. Jag tänker på olika inriktningar på idrotten,estetiska ämnen, försök där elever får styra innehållet i s. k. timmar tillförfogande, föräldra-medverkan osv.