prot · GA09124 · 1986-12-31 00:00:00 — Det hademoderaterna tydligt visat genom sin motion. Om man klagar över tidpunkten hadedet naturligtvis varit möjligt att vänta med det här. påstår att man inte har fått någonreaktion från konsumentsidan. Jag hör ofta från konsumenterna att maten är fördyr. I och för sig skyller man då ofta på jordbrukarna, men de får inte mer änvad momsen kostar totalt sett. Både och vpk har också gått emot en sänkningav matsubventionerna. De representerar väl inte jordbruket, och det gör inteheller de flesta av centerpartisterna. Jag tycker nog att det har kommitreaktioner från konsumentsidan. -11ARNE i () replik: Jag delar uppfattning attdet i jordbruksutskottet råder en betydande enighet. Dessutom är umgängestoneni utskottet liksom ledamöterna emellan här i kammaren behaglig, och det harskapat jordmån för den situationen. Men enigheten är inte bredare än att socialdemokraterna idet här ärendet har reservationer på tre punkter. Förklaringen till det ärsvårigheterna att utöva regeringsmakten när man inte har egen majoritet - detär i någon mån också en synpunkt till , som penetrerade problemethuruvida det fanns majoritet eller inte för en förändring avlivsmedelssubventionerna. tog upp frågan om kreditgarantiavgifterna.Det är ju inte fråga om att ert yrkeskår skall behandlas på ett annat sätt änandra, utan det gäller den mycket viktiga principiella frågan, om vi skall hanågon typ av retroaktiv lagstiftning i så måtto att den skall gälla för redantecknade avtal om lån. Det har vi gått emot. När det gällde vår reservation om stödutfodringen ladeHåkan en mycket ingående kunskap om klövröta och annat somdjuren kunde drabbas av om man stödutfodrade dem. Jag måste tillstå att jaginte har hört talas om det. Men jag är alldeles övertygad om att samerna i densituation som de befinner sig i - de har så att säga att välja mellan klövrötaoch röta på hela renkroppen i den meningen att den måste kasseras - kännerbetydande tillfredsställelse över den moderata reservatiorten och inte delarden uppfattning som framförde. Det valet är nog ganska enkelt. 12JAN JENNEHAG (vpk) replik: Det som sade när det gälldekreditgaranti-avgiften skall man nog komplettera med en bakgrund. Det ärnaturligtvis också fråga om marknadsräntart och dess höjd. Det är effekternahärav vi vill mildra genom majoritetsskrivningen i utskottet. fann vårt ställningstagande underligteftersom det finns en massa andra grupper i samhället som drabbas av pålagoroch som vi inte kan måna om på samma vis. Det ärväl dåbara att konstatera attvi vill ändra systemet - vi vill inte ha en marknadsränta som får sådana häreffekter på t. ex. bostadsbyggandet. Vi har i det sammanhanget år förtfram förslag om en fast och låg ränta. Omvi ser det i ett ännu längre perspektiv skall vi välöver huvud taget inte behöva befatta oss med problem som har att göra medmarknadsräntans storlek, dess uppgång och nedgång. 13 () replik: Till utskottets ordförande vill jag säga attjag inte sade att det inte skulle råda någon oenighet i utskottet - jag sadeatt arbetet i utskottet präglas av stor enighet. Men visst finns det punkterdär vi skiljer oss åt - om det vittnar inte minst de 40 reservationer som ärfogade till utskottets betänkande. Ordföranden sade också att vi inte får drabbas av sådanspariver att vi ställer till problem i jordbruket. Men budgetpropositionenpräglas inte av någonextrem spariver, som skulle drabba särskilt jordbruksnäringen. Det handlartvärtom om en uppräkning av anslagsposterna på de allra flesta områden. Det manhar sparat på är poster som enligt jordbukarna själva inte har gått till jordbruket- jag tänker då på att man plockat bort 250 miljoner avlivsmedelssubventionerna. Det har man tagit från konsumenterna, . Och det är klart att konsumenterna om de blir tillfrågadetycker att maten är för dyr. Maten har ju stigitganska mycket i pris på grund av inflationen. Men jag tror att konsumenterna äri stort sett nöjda med de livsmedel vi har här i landet och också är bereddaatt betala det pris de betingar. Så till kreditgarantiavgiften. Det är väl ändå interättvist att lån för vilka det gäller samma regler och för vilka staten lämnarsamma garantier behandlas olika beroende på om de gäller trädgårdsnäringeneller jordbruksnäringen. Staten gör ju samma åtagande för samtliga låntagare. Jag skall inte närmare gå in på just det, men jag villändå till i säga att det finns problem med stödutfodringenoch de sjukdomar som kan uppstå till följd av den. Det är den s. k.radiakgruppen som har till uppgift att titta närmare på det problemet ochframlägga förslag till åtgärder. 14KARL () replik: När jag har talat om spariver är det därföratt vi från anser att man på ett par punkter håller igen för mycket.Det är inte bara fråga om att spara 250 miljoner, som tas från konsumenterna.Jag tänker också på vårt yrkande om ett konstruktivt omställningsstöd - det ärfaktiskt på samma belopp, nämligen 250 miljoner. Det har vi förordat för attregeringen via jordbruksnämnden snabbare skulle kunna få till stånd enomställning för att använda den areal som inte behövs för att produceralivsmedel till att producera andra råvaror. Det handlar om - jag upprepar det -protein, energi, råvara till den kemiska industrin och fiberråvara för attkompensera massaindustrin för den brist som där råder. Åkerjorden är sannolikten av de viktigaste resurserna för framtiden, och det gäller att snabbt kunnautnyttja dert på ett bra sätt. Här krävs det signaler från regeringen ochsamhället, en beställning av en sådan omställnirtg. Dert bästa sigrtalen är enekonomisk signal, och det hade funnits utrymme för en sådan. Låt mig när det gäller minskningen av livsmedelssubventionernasäga att vi från sida anser - det har vi som jag anförde i mittinledningsanförande framfört i annat sammanhang - att hela frågan omkonsumtionsskatt borde prövas i samband med att man utreder skatten över huvudtaget. Vi har en extremt hög skatt på livsmedel - moms - jämfört med omvärlden.Skattesystemet tenderar att bli allt mindre omfördelande, allt mindrejämlikt. Då behövs det instrument på konsumtionssidan för att hjälpa till ochskapa jämlikhet i samhället. I det sammanhanget hade det varit på sin plats attta upp debatten om livsmedelssubventionerna men inte . 15ARNE i () replik: Tillåt mig att konstatera att det är ett märkligtsammanträffande att inte nämner att kreditavgiftenger pengar till staten utan menar att det här helt enkelt är fråga om etträttvisekrav. Det är ett underligt sammanträffande att rättvisan råkar gepengar. Det hade kunnat vara tvärtom, och då hade rättvisan sannolikt varitminst lika stor, . Dessutom verkar det som om han inte harförstått vad det här principiellt handlar om. Det handlar inte omkreditavgiften som sådan utan om dess retroaktiva del vad gäller gamla lån. Slutligen ett par ord om livsmedelssubventioneringen. Denminskade livsmedelssubventioneringen har - märkligt nog- inte skapat ökadepriser, av det enkla skälet att det inte har bedömts möjligt att ta ut högrepriser på mjölken. Man subventionerar alltså ändå, men på ett helt annat sätt.Borttagandet har inte gett något utslag i form av höjning av livsmedelspriserna. 16 () replik: Utskottets ordförande talar om spariver, ochsom exempel nämner han att man har sagt nej till ett krav på omställningsstöd.Det är inte att spara, , utan det är att säga nej tillytterligare krav pä åtgärder från samhällets sida. Vi är självfallet medvetnaom de problem som jordbruket har med överskott och att världsmarknaden intefungerar." Det är egentligen konstigt att spannmålsförsäljningen inte enstäcker de administrationskostnader som Svensk Spannmålshandel har- men det fårvi diskutera i ett annat sammanhang. Det är helt klart att vi måste få nedproduktionen, och det är också möjligt. De forskningsinsatser som görs och deanslagna medlen i forskningspropositionen är inriktade på att vi måste hittaandra användningsområden för vår åkerareal än att producera livsmedel. i trortydligen att staten som lånegarant aldrig behöver ta sitt ansvar när låntagareninte klarar av att betala lånen. Tyvärr är det ibland så, , attlåntagaren inte klarar återbetalningen av lånen utan staten tvingas ta på sigden kostnaden. Det är så det fungerar. Inte minst inom jordbruket har det sketten del konkurser - även om de inte har varit så oroväckande somvissa har gjort gällande. Tredje vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. 17 (); I det betänkande som vi nu behandlar skalljag- genom den fördelning som vår grupp gjort- kommentera reservationerna 1, 2,3, 7 och 13. Jordbruket är en viktig näring, som också andratalare harsagt , och jordbruksnäringen har under en rad av år varit föremål för ertganska intensiv debatt. Det är i och för sig inte konstigt, eftersom problemenhar varit många och besvärliga och det har varit svårt att finnatillfredsställande lösningar. Det ärpositivt att - trots att många problem återstår att lösa - debatten undersenare tid har blivit mera konstruktiv och att de olika parterna har på ett mersakligt sätt sökt finna lösningar. Inte minst det debattklimat vi upplevt i dagvisar att det börjar bli större samstämmighet i dessa frågor. När den historiska spannmålsskulden rensades bort fråndagordningen, var det ett viktigt steg i rätt riktning. Jordbruket är en näringsom har stor betydelse över i stort sett hela vårt land. Men det kommerständigt nya frågor in i debatten. Miljöfrågorna får ett allt större utrymme.Kvaliteten på vår mat är en annan fråga som konsumenterna har synpunkter på ochsom också påverkar jordbruksproduktionen. Jordbrukets roll i regionalpolitikenär en annart fråga som står i fokus. Det största problemet som jordbruksnäringenhar att brottas med är de växande kostnaderna för spannmålsöverskottet. Det ären utveckling som måste brytas. Här har den s.k. spannmålsgruppen en grannlagauppgift att finna förslag som ger resultat på lång sikt. Det är ett arbete somnu pågår och som kommer att fortsätta . Förhoppningsvis kommersignalerna från EG om rteddragningar att leda till en för vår spannmålsexportbättre situation. Den nuvarande prispolitiken kan beskrivas som i stort settkapsejsad. Inom animalieproduktionen är läget mycket ljusare, vilketbeträffande mjölken till stor del beror på tvåprissystemet. För kött närmar vioss en balans mellan produktion och konsumtiort. Fläskproduktionen harfortfarande en bit kvar, men utvecklingen går även här åt rätt håll. Detta harlett till att överskottsavgifterna har kunnat sänkas. Vi har också fåttsignaler om att ekonomin för företagen är på väg att förbättras. Det är viktigt för att den positiva trenden skall kunnabibehållas inom animalieproduktionen att återhållsamhet med nyinvesteringariakttas. Det är en fråga som kommer upp när prisregleringar tas upp tillbehandling i kammaren. Jagövergår nu till att kommentera reservationerna. I reservationerna 1 och 2, som tar upp bidrag tilljordbrukets rationalisering, vill och sänka anslagetmed 10 resp. 5 milj. kr. Även om vi har en effektiv och hög produktiou, finnsdet dock behov av modernisering och rationalisering inom företagen. yrkar i reservation 3 på en minskning avjordfonden med 50 milj. kr. Det är viktigt att lantbruksnämnderna även ifortsättningen har tillgång till en markreserv för att kunna bedriva ettmeningsfullt strukturarbete.och tillföra små fastigheter tillskottsmark. I mångafall handlar det om mycket srnå fastigheter. 1 reservation 7 vill anslå 250 milj. kr. förbudgetåret till en ny stödform.för att främja en övergång till odling av andraråvaror på åkermarken. Den s. k. spannmålsgruppen arbetar med att försöka finnalångsiktiga lösningar på användningen av åkerarealen. I avvaktan på att dettaarbete utförs bör nya stödformer inte införas. I reservation 13 föreslår en höjning ibudgeten för att täcka kostnaderna för statens andel i spannmålsöverskottet.Det slutliga beloppet bestäms när storleken på överskottsproduktionen harfastställts. Vi tycker därför att det saknas motiv att gå ifrån regeringensförslag i propositionen. Slutligen vill jag yrka avslag på reservationerna 1, 2, 3,7 och 13 samt bifall till utskotttets hemställan. 18 i () replik: Herr talman!Jag har ingen anledning att replikera på det föregående anförandet. 19 (); inleder på ett sympatiskt sättoch tar upp ett par viktiga frågor. Han tar upp frågan om spannmålsöverskottetoch kostnaderna för det. Det är viktigt att i detta sammanhang komma ihåg attstora förändringar av världsmarknadspriserna har skett. Om man räknar omvärldsmarknadspriset på vete till dagenspertning-värde hamnar man som högst vid en nivå på 2,25. diskuterade denna fråga 1984 bedömde man att prisetlångsiktigt skulle ligga på , vilket skulle motsvara . ärpriset nere på . Detta innebär dels att vi inte vetsärskilt mycket, dels att vi måste åstadkomma förändringar när det gälleranvändningen av åkermarken. Det är ganska bråttom, och vi har därför föreslagitett omställningsstöd. Om man spar 250 miljoner på ett ställe, så skulle mannaturligtvis kunna lägga dem någon annanstans. Om man från regeringens sidahade haft den välviljan, hade dét varit möjligt.att göra det. nu till att utredningsarbete pågår - spannmålsgruppen jobbar. Dettafråntar emellertid inte regeringen ett ansvar. I prisregleringspropositionenstår att man emotser initiativ från näringen. Ja, det gör jag också. Men jagemotser även initiativ från regeringen. Beträffande vår reservation nr 13verkar det nästan som om Selberg antyder att det i slutomgången skulle bli merän 350 miljoner. I så fall vore det bra att få det bekräftat . 20BENGT (); Vi har, liksom , yrkat på attstatsbidragen till jordbrukets rationalisering nu skall skäras ned något. Bakgrunden till detta ställningstagande i vår reservation nr 2 är överproduktionen och det besvär vi har att avsätta denna på världsmarknaden. Med ett minskat bidrag till rationaliseringar följer också en något minskad jordbruksbyråkrati, vilket är vällovligt i sig. tog vidare upp vårt yrkande om att jordfondenskall sälja ut ytterligare fastigheter. Vi yrkar detta mot bakgrund av attstordriftsfördelarna är så entydiga när det gäller jordbruket. Destörre fastigheterna bidrar inte till större inkomster i samma utsträckningsom de har gjort tidigare, nämnde ätt jordfonden har ambitiorterna attförse de små fastigheterna med tillskottsmark. Jag vill hävda att ambitioncrtär att skapa flera heltidsjordbruk - och det är heltidsjordbruken som harbekymmer . Kombinationsjordbruken klarar sig bättre. Om vi drar ned på denhär ambitionen och behåller fler små jordbruk med olika arrondering så behållervi därmed också litet mer av mångfalden i odlingslandskapet. detfortfarande finns ett stort behov av att ratiortalisera och förbättraarronderingen när det gäller skogen, men inte när det gäller jordbrukets,område. 21 ():' , när det gällerspannmålsöverskottets storlek är vi helt överens. Det är bara att fitta påsiffrorna över den utveckling som har pågått . räknade vi inte med att exportkostnaden skulle vara störreän . Utvecklingen har varit precis den som ni har beskrivit. Jag tycker att vi måste avvakta spannmålsgruppens arbeteoch överläggningarna med näringen om hur man skall kunna åstadkomma enförbättrad situation, innan vi tar ytterligare ställning till detta och när detgäller ansvaret för den långsiktiga åkerarealen. När det sedan gäller regeringens ansvar för överskottetinom näringen -- står det beslut fast som vi har fattat. Det måsteregeringen naturligtvis också rätta sig efter. Till vill jag säga att rationaliseringennaturligtvis bör fortsätta. Vi är klara över att viskall ha ett moderntjordbruk i detta land. Det är också den möjlighet vi har att klarakortkurrensen och prisbilden. Närdet gäller rationaliseringar och de fördelarsom dessa medför kan vi vara överens om att jordfonden inte endast skallanvändas till att skapa större jordbruk. Det handlar i stället om att deföretag som behöver tillskottsmark för att få en bättre bärgning skall få det. Ett är emellertid säkert: Även i fortsättningen kommer ettrationellt jordbruk där heltidsföretagen dominerar att bilda basen för vårlivsmedelsproduktion. Prot..1986/87:12415 maj 1987 , 22KARL (); I prisregleringspropositionen utber sigregeringen ett bemyndigande att vidta de åtgärder som med anledning avspannmålsgruppens arbete kan bli nödvändiga för att minska överskotten påspannmål , dvs. I sådana fall måste beslut fattasföre höstsådden . Men, , vi måste anslå medel . Närregeringen under sommaren-skall fatta beslut om åtgärder hade det varit bra om dethade funnits medel att tillgå. Jag tror inte att man först måste vänta på ett förslag ochsedan anslå medel. I så fall kommer vi alltid . Vi har väntattillräckligt att det skall hända någonting. 23 (); Jag är helt överens med om att viäven skall ha rationella jordbruk. Som jag var inne på tidigare ärdetta dock inte liktydigt med stora lantbruksföretag. Även de små jordbruksföretagenär ofta rationella och klarar ekonomin bättre än de stora. På andra områden har vi sett ett omtänkande som ävensocialdemokraterna har stått bakom. Jag tänker på jordförvärvslagen. Man skallnu i större . omfattning låta de små jordbruken leva vidare. I linje med detsynsättet anser Prot.1986/87:124 vi att behovet för jordfonden att gå ut och köpa upp småjordbruk som skulle tillförasde större har minskat. Jordfonden har lantbruksfastigheter för ett värde påöver 300 milj. kr. Från anser vi att man bör fatta ett beslut omatt som ett riktvärde sälja ut fastigheter för ytterligare 50 milj. kr. 24 (): När det gäller storleksrationaliseringarna,, ville jag att vi skall komma ihåg att jordbruksfastigheterna idetta land fortfarande inte är större än . Storleken på fastigheterna växlar naturligtvis beroende på var de ligger. Vi har län ochkommuner där storlekarna verkligen skiftar, där strukturen är mycket tråkig ochdär man knappast kan bedriva ett meningsfullt jordbruk eller skogsbruk. Därförbehövs jordfonden även i fortsättningen, med ungefär samma storlek som den hari dag. Sedan är det kanske inte bara storleken som har betydelse.Framför allt skall vi se till att lantbruksnämnderna får fart på verksamheten,så att inte fastigheterna ligger kvar i jordfonderna utan används aktivt. Härhar det utan tvivel skett en förbättring . När det gäller spannmålsarealen tycker vi, , att det är värdefullt om spannmålsgruppen och näringen tillsammans fårlägga fram förslag, varefter regeringen kan lämna förslag omåtgärder. Som säger brådskar det. Förslagen måste läggas framvid rätt tidpunkt för att detskall bli en riktig effekt och för att de skallbli så lätta att acceptera som möjligt för företagen. Överläggningen i detta avsnitt var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om avsnittet fiske.) Kammaren övergick till att debattera avsnittet skogsbruk. 25SVEN (); sker det ganska positiva ochintressanta saker inom svenskt skogsbruk. Först kan man konstatera att tillväxten av olika skäl harökat under en följd av år. Det har bl. a. blivit bättre anläggningar och bättreskogsskötsel. Vi har konstaterat att det har blivit en ökning av bl. a.kvävenedfallet, vilket beror på utsläpp utomlands. Detta är oroväckande,eftersom vi inte vet vilka konsekvenser det blir . Vi kan fäproblem. Hur som helst, tillväxten har ökat, men även avverkningarna ökar,vilket kanske är det mest positiva . Till följd av blygsamma stimulanser och slut på hotet omtvångsmedel har landets skogsägare ökat sina avverkningar. Vi vet inteslutresultatet för . Man kan diskutera om det bliren ökning mellan och , och det är inget dåligt resultat. Orsakerna tillökningen har ännu inte analyserats, men man kan tänka sig olika orsaker. Det kanröra sig om en dålig ekonomi i själva jordbruksproduktionen, vilket gör attkombinationsskogsägarna får ett större intresse eller tvingas att ökaavverkriingarna. En bidragande orsak är priserna på virkesråvaran, vilka göratt avverkningarna är betydligt mer intressanta ärt tidigare. Det bliralltså , ert större lönsamhet. Jag tror också att en orsak är att hela skogsnäringentalar ett entydigt språk, vilket innebär att skogsägarna får likartade signalerfrån olika håll; producentintressen, skogsägarintressen, markägarintressen ochförbrukar-intressen. Enligt min mening har detta en avgörande betydelse. Mycketstor betydelse har säkerligen också skogsvårdsorganisationernas bättre möjligheteratt nå förut passiva skogsägare med rådgivning och information. Jag villunderstryka att vi här ser att man med rådgivning och information kan kommamycket långt. I moderata samlingspartiet är vi därför beredda att stödja denhär utvecklingen och ge skogsvårdsorganisationerna de medel som föreslås ibudgetpropositionen. Det är en god investering, och jag tror att vi skall gåden vägen även i fortsättningen. Vad visar då detta? Jo, jag bedömer att man med en positivoch välvillig attityd till skogsägarna kommer längre än med hot om tvingandeåtgärder. Det är helt enkelt bättre att vinna skogsägarna än att försökaövervinna och tvinga dem. Konsekvensen måste bli att det är bättreatt lätta på regler och föreskrifter och låta skogsägarna sköta sin näring mersjälvständigt. kom de borgerliga i utskottet överens om en översynav skogsvårdslagen. Det är alltså en trepartireservation. För oss moderater ärdet mycket glädjande att de borgerliga partierna har kunnat enas om en gemensamreservation. 1982 tog upp problemet, men först nu har vi fått medde andra borgerliga partierna. Vi är ense om att man bör se skogen som ennaturresurs. Enligt vår mening bör lagen och reglerna förenklas ochkoncentreras på en återbeskogning efter avverkningen. Vi anser också att denframtida skogsvårdslagen bör inriktas på mångfald. Då får vi ett omväxlandeskogsbruk, vilket också bör kunna tillfredsställa naturvårdsintressena. Jagvill något uppehålla mig vid mångfalden. Jag tror att detta är en mycket viktigsak. Det är snabba svängningar-vi kan bara se på den nya skogsvårdslagen-, och vi kan konstatera att diskussionen om skogsproduktionen har gått frånett utpräglat granskogsbruk till lövskogsbruk. Så snabbt svänger det i denskogspolitiska debatten. Därför bör man, enligt min mening, vara mycketförsiktig med att som tidigare i lagar och regleringar så att säga skriva fastden framtida skogsproduktionen. Vi måste ha en större mångfald. Förutom genom skogsvårdslagstiftning styrs skogbruketgenom bidrag och avgifter. Skogsvårdsavgiften har vi redan diskuterat här ikammaren. Avgiften var tidigare mycket blygsam och avsåg för skogsbruketgemensamma kostnader, som uttrycket löd. gäller det betydligt högre summori statsbudgeten. Enligt vår åsikt används medlen som ett regionalpolitisktbidrag. Här är det fråga om ett överuttag. Inte ens de pengar som går till skogsvårdsavgiften används helt för skogsbruket. Vi motsätter oss attskogsvårdsavgiften används på detta sätt och har liksom de andra borgerligapartierna föreslagit en sänkning av uttaget. Det är egentligen ganska typiskt att näringar med dålig lönsamhet belastas ytteriigare medavgifter. Så länge som skogsvårdsavgiften används som kan vi inteacceptera den. Därför har vi föreslagit besparingar av motsvarande storlek. Jagvill bara helt kort nämna dessa. Vi anser att det bidrag som nämns ibudgetpropositionen och som utskottsmajoriteten föreslår när det gälleranläggande av fröplantager bör finansieras genom en höjrting av plantpriserna.Beträffande översiktliga skogsinventeringar kan jag nämna att moderata samlingspartietvar motståndare redan från början. Vi önskade en enklare utformning.Inventeringen behövde, enligt vår åsikt, inte vara så detaljerad. harinventeringsarbetet fortskridit så långt att vi anser det vara fel att avbrytadet, och vi vill därför fullfölja inventeringen. Men vi anser attkostnadsfördyringarna bör mötas med förenklingar i inventeringsarbetet. Det ärinte litet pengar vi lägger ned på detta arbete/ Enligt föreliggande förslagkommer kostnaderna för skogsinventeringen att uppgå till över 60 milj. kr.årligen. Det bör vara möjligt att pressa kostnaderna genom förenklingar.