prot · GA09109 · 1986-12-31 00:00:00 — Med det, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillsamtliga de reservationer i betänkandet där förekommer, 173 () replik: Jag blir förvånad att höra sitt anförande med att vi inte hade någon anledning att yvas över deheroiska insatser vi beskrev att vi skulle gjort då det gällde direktramensstorlek. Detta med heroiska insatser och försök att yvas får slå för LarzJohansson själv. Det är hans språkbruk. Vi har inte på något sätt gjort anspråkpå detta. Vi konstaterade att det fanns ett förslag från SÖ som viansåg välgrundat och förde vidare. Jag måste också tala om för - och han vetdet förmodligen redan - att de preliminära intagningarna på gymnasieskolaninnevarande läsår nu är klara. Det fanns 127 000 behöriga förstahandssökande,och vi har på direktramen anvisat 127 000 platser. Det är alldeles riktigt som säger att av deprioriterade sökandena kom ett stort antal inte in på sina förstahandsval elleröver huvud taget, men vet också mycket väl att en betydande delav dem, om jag inte minns fel omkring 500 stycken, sökte utbildningar, somdamfrisörska, kosmetolog och liknande. Jag kan inte tänka mig att det är LarzJohanssons avsikt att vi skall ge alla dessa möjlighet att tillgodose sinaförstahandsval. Det vore att utbilda dem för arbetslöshet, förmodar jag. När talar så vackert för förslagvet han också att ytterligare en stor del - om jag inte minns fel 1 400-1 500 -av de övriga som inte fick någon plats hade ett enda alternativ vid sitt valtill gymnasieskolan. Då kan det vara svårt att placera dem efter derasönskemål. När harangerade mig för den fråga jagställde till om det inte kändes en smula besvärande för honombeträffande utrustningsanslaget, så förstod jag honom inte riktigt. Jag trorLarz inte förstod vad jag sade. Jag talade bara om budgetpropositionensförslag, och diskuterade alltså inte de besparingar regeringen gjort ijämförelse med föregående år. Jag försökte inte' heller sticka under stol med att jaganser att detta utrustningsbidrag inte skall ges. Det är en kommunalangelägenhet. Gymnasieskolan m. m. 174YLVA () replik: utläggningar omdimensioneringen var något svåra att förstå. Det lät på honom som om det hadevarit som inspirerat till dimensioneringstalen förgymnasieskolan. Han kan ju bara titta pä vår partimotion , där vihade det antal platser pä stora ramen som blev det beslut som utskottetfattade och som socialdemokrater och kommunister anslöt sig till. När det gäller den lilla ramen visade det sig underbehandlingens gång att vi utifrån landet och från SÖ fick sådana informationeratt vi omprövade vår inställning. Det bör väl inte vara fel att ändra sig omman får besked om att förutsättningarna är annorlunda. Vi har fått ytterligareinformationer och av den anledningen har vi ställt upp på förslagrörande lilla ramen. Beträffande elevers möjligheter att välja andra alternativinom ramen för gymnasieskolan, har vi framför allt tagit upp frågan om del s,k, hemortsalternativet. De allra flesta elever har inte alls någon möjlighetatt åka till stora gymnasieskolor med riksintag. De flesta vill kunnavidareförkovra sig i ett speciellt ämne på hemorten. Vi har väl inte någramatematiklinjer i gymnasieskolan, några violinistlinjer eller vad det kan varasom ligger de här eleverna varmt om hjärtat. Det vi vill är att varje elev,precis som de idrottande, skall kunna få av sin gymnasietid för attägna sig åt det specialintresse eller den specialtalang som de villvidareutveckla. Prot..1986/87:109 Gy/nnasieskolan /n. 175LARZ () replik; Det är riktigt, , att ett antalav de 3 700 hade tämligen udda förstahandsval. Damfrisörernas arbetsmarknadkänner jag inte till särskilt myckel om. Jag kan bara konstatera att många avdem som inte har kommit in på gymnasieskolan har erbjudits privat utbildninghär i , Kursavgiften lär ligga pä , per termin, och man haren uppsjö av sökande. Om ni tycker att del är ett bättre alternativ, skall jaginte göra några invändningar mot det. Jag menar inte alls att alla de platser som-gymnasieskolanskulle utökas med skulle användas för att tillfredsställa ett antal uddaförstahandsval. Om däremot en elev bara har ett enda val, som inte kantillgodoses, är del faktiskt skolans och skolans syo-funktionärers uppgift attförsöka övertyga den eleven om alt han eller hon borde söka någonting annat.Men för att man skall kunna göra det är det faktiskt alldeles primärt, GöranAllmér, all man har några andra platser att erbjuda. Har man en brist på 3 700platser kan man inte övertyga några frisörer i världen om att de skall ägna sigål någon annan utbildningslinje, fördel finns ingen annan att erbjuda dem.Först den gången den möjligheten finns kan man tala en del av dessa elever tillrätta, och , jag tycker inte alls attdet är något fel att ni har ändrat er. Jag bara konstaterar att det tog enfaslig massa timmar att övertyga er om att detta är en bättre lösning. För hemorlsallernativet är förhållandena faktiskt desammasom för idrotisgymnasierna. Om man är intresserad av matematik kan man t. ex.gå på naturvetenskaplig linje. Är man intresserad av språk kan man välja samhällsvetenskapligoch humanistisk utbildning. Då får man betydligt mer än de fem limmar som YlvaAnnei-stedl talar om. Men avser man att de utöver den ordinariegymriasieutbildningens timinnehåll skall läsa språk t.ex., uppstårdet faktiskt en merkostnad för de fem lärarveckölimmarna. Det är en merkostnadsom inte uppstår när det gäller exempelvis dem som ägnar sig åt idrott som man kan få timplanen jämkad med. eftersom tränarkostnadernabetalas på annat sätt. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 176GÖRAN ALLMÉR (m) replik: Jag kan i,ett avseende dela : Om en elev bara har ett enda val och inte kan tillgodose detta, ärdet en uppgift för syo-konsulenten att försöka få vederbörande att välja om.Däremot kan jag inte' hålla med om att orsaken till -att 3 700 elever inte.fick plats i gymnasieskolan var den att det inte fanns några lediga platser igymnasieskolan. Del gör det ovedersägligt, och det vet också.Det kan,då vara en uppgift för syo att utnyttja de vakanser som finns, så attden som bara har etf enda val kan få en plats i gymnasieskolan. Jag hann inte i- min förra replik gå in på det här medspråk- och matemaiikgymnasier, som tog upp. Del är tänkbart alten sådan konstruktion kan komma-att leda till ökade kostnader. Jag vet intesäkert. Det beror naturligtvis helt och hållet på hur det hela kommer all Gym/xasieskolan/n. organiseras.Om det skulle innebära ökade kostnader, innebär,del ändå en Prot. 1986/87"109 sådan kvalitetshöjning att man får acceptera en sådan utgift. Samtidigtväljer - -man onekligen bort ett antal timmar söm man ersättermed nya. undersådana omständigheter innebära att det finns ett resursutrymme. 177 () replik; Mycket kort: har betydandeerfarenhet från gymnasieskolan och vét alldelesbestämt att det inte bara ärtänkbart att det kän uppstå merkostnader, utan att så definitivt är fallet.Vare sig det handlar om elever som har idrott som specialintresse eller eleversom har matematik som specialintresse väljer inte samtliga elever i klassenandra timmar. Då uppstår ofelbart, , nierkostnader. Klassen skallju ha sin vanliga undervisning, och de som väljer något annat skall ha sinundervisning. Det innebär merkostnader på griind av ökat antallärarveckotimmar, har inte hellerkommenterat mitt tidigare påstående att talet om att matematikgymnasiet iDanderyd har jämkade timplaner inte är korrekt. 178BJÖRN (vpk): ' Det är beklagligt, säger ; attmoderaterna inte fick gehör för sina dimensioneringsförslag; Jag kan inte sittaoch förhandla åt . Det hade varit möjligt att gå längre om nimoderater hade haft kurage att gå med på och vpk:s förslag om enhöjning av tobakspriset med per cigarrett, men där vek ni er. Då hadeäven det viktiga utrustningsbidraget kunnat ges med' drygt 50 miljoner. Alt vireserverat oss i fråga om utrustningsbidrag till skolan är i konsekvens med attvi vill höja antalet utbildningsplatser på lilla ramen. Välkommen in i densocialistiska framsyntheten, , Stöd gärna våra reservationer omutrustningsbidrag till gymnasieskolan. Gymnasieskolan har en annan funktion,en ny uppgift att fylla. Den är inte längre en fåtalprivilegierade ungdomar. Gymnasieskolan är i praktiken det endasysselsättningsalternativet för alla våra ungdomar, oavsett om de vill deteller ej. Dagens arbetsmarknad kan inte och vill inte ta emot ungdomar somkommer direkt från . Man vill ha utbildad och'helst erfarenarbetskraft. Gymnasieskolan tvingas anpassa sig efter den verkligheten och dekraven. Men skolans innehåll måste också anpassas efter de behovoch krav som eleverna har, och det ställer nya och annorlunda krav på skolan,resurserna, fortbildningen av personal, läromedlens uppläggning, skolansutrustning etc. När budgetpropositionens gymnasiedel presenterades väckteden en stark reaktion över hela landet. Elever, föräldrar ochskolpersonälprolesterade mot de mycket stora neddragningar som regeringenföreslog på skolans område. Alla protester och aktioner ledde till attregeringen insåg att man hade gått för långt, och det är bra. Men frän vpk;ssida efterlyser vi fortfarande ytterligare satsningar på ungdomarna, på dagensgymnasieelever. Vi anser alt de försämrade villkoren för gymnasiet måstebrytas. Det räcker inte med att stanna där regeringen nu tvingades stanna.Nysatsningar och nytänkande måste till. Del är dagens och morgondagensverklighet som kräver detta. Prot.1986/87:109 En av de stora bristerna i gymnasiet är den otillräckligaundervisningen i 23 april1987 ideologiska frågor, bristen påsammanhang och konsekvens när det gäller Gy/nnasieskolan/n. faktakunskaperna.För att öka förståelsen för andra människor och fostra på solidaritetensgrund, måste man i skolan bearbeta och förklara alla former av förtryck,nationella och internationella, fördomar och diskriminering. Innehållet och arbetssättet i skolan gör att framför alltarbetarklassens barn har svårt att känna sig hemma där. Språket ärmedelklassens språk, historien är herrarnas. Och som en verkan av detta ser vien kraftig social snedrekrytering till de teoretiska linjerna i gymnasieskolanoch till högskolan. För oss kommunister är det självklart att alla eleverskall få kunna känna igen sin egen verklighet, sin egen historia och kultur, iskolan. Alla barn och ungdomar i vår svenska skola måste få känna stolthet översitt ursprung och sin identitet. Därför måste innehållet i undervisningenändras sä att den handlar om den verklighet som de flesta elever lever i ochkommer att leva i en bit in . De fakta och kunskaper som förmedlas måste kompletterasmed andra fakta och kunskaper. En ensidig inriktning på lösrycktafaktakunskaper måste brytas, till förmån för en undervisning som förmedlarförståelse för och kunskaper om sammanhang och utvecklingskedjor samtuppmuntrar till kritiskt tänkande och egna ställningstaganden från elevernassida. Eleverna måste få uttrycka och utveckla sin klassmässiga och politiskaidentitet. Åstadkommes inte detta kan vi aldrig bryta den socialasnedrekryteringen. Skolan måste också bidra till att underlätta övergångentill arbetslivet. Därför måste en ökad samverkan med instanser utanför skolanske. Det gäller arbetslivet, organisationerna och de politiska partierna.Eleverna måste ges konkreta möjligheter till inlärning av arbetslivets krav pådem. De måste få hjälp att fungera på en arbetsplats. De måste tränas i dearbetsformer som finns ute i arbetslivet. De måste tränas i att ta kamp för enbättre arbetsmiljö, lära sig hur man sköter förtroendeuppdrag i fackligaorganisationer. De måste få lära sig de villkor som gäller för dem när dekommer ut i arbetslivet. Det första och viktigaste steget i den träningen ärgivetvis att behandla eleverna som det de är - arbetare pä vår störstaarbetsplats. Eleverna måste få de rättigheter som tillkommer anställda på andraarbetsplatser. Arbetsmiljölagen och arbetstidslagen måste gälla. För att stärkademokratin och elevernas möjligheter att bli fullvärdiga samhällsmedborgarefordras ätt eleverna får delta i beslut som rör deras egen arbetsplats. Varförinte tillämpa medbestämmandelagen inom skolan fullt ut på alla som arbetar där,även eleverna? Eleverna måste i skolan få träning och insikt i hursamhället fungerar och i hur beslut fattas och kan påverkas. De har rätt tillträning i utvecklandet av allas våra demokratiska rättigheter. Men denträningen kan eleverna inte få om de inte ens ges rätt till att delta i detdemokratiska arbetet på sin egen arbetsplats. Jag utesluter inte i det härsammanhanget att den framtida gymnasieskolan kan ha 6 timmars arbetsdag,lagstadgad semester och samhällslön för de studerande. Jag övergår till att kommentera några av dereservationer vi 0 har i detta betänkande, Ireservation 14, som vi har tillsammans med . betonar vivikten av att samhället finansierar även tredje året i gymnasieskolan, dvs,att samhället taransvaret för finansieringen. Finansieringsformerna eller hurpengarna kommer in - om de kommer in via höjda arbetsgivaravgifter eller inte- det är en annan sak. Jag har ingenting emot en höjning avarbetsgivaravgiften. Men motivet för vår del är att samhället självt måste fåråda fritt över struktur och innehåll i hela den gymnasiala utbildningen. 1 reservation 22 vill vi tillsammans med ochcentern att regeringen kommer med en redovisning av hur det kan bli möjligt förgymnasieskolan att använda sig av kvalificerade språklärare från högskolan. Vitycker att det vore naturligt att i de fall då det finns gymnasieskolor i närhetenav en högskola med ledig kompetens, denna kompetens skulle kunna användas ocksåi gymnasieskolorna. Sedan kan ju inte all denna kompetens finnas för allagymnasieskolor och inom alla språk - för alt ta det exemplet -, men som jagsagt tidigare:en orättvisa blir väl inte mer jämlik för att flera drabbas avden. I reservation 24 betonar vi i vpk vikten av att deriktlinjer som finns angående politikermedverkan inom skolan utformas på ettsådant sätt att de uppfattas lika i hela . uppfattas dessariktlinjer pä olika sätt. Det visar bl. a. några uppmärksammade JO-fall. Dettaär viktigt, för breder politikerföraktet ut sig, samhällsklimatet hårdnaralltmer och utslagningen ökar. Från vpk:s sida vill vi framhålla hur nödvändigtdet är att de politiska partierna och deras ungdomsorganisationers medverkan iundervisningen verkligen fungerar. Som ett första steg på den vägen måsteriktlinjer utformas på ett sådant sätt att inget tvivel råder om att partiernaär välkomna till skolorna. Även andra föreningars och organisationers medverkani skolan är mycket viktig för att bryta skolans isolering eller för att interiskera en isolering. Det finns exempelpå att den fackliga informafionen påmånga håll fungerar bristfälligt. Därför var det angeläget och bra att vi förett tag sedan här i anslog pengar till facklig information. 1 reservation 35 yrkar vi att garantiresursen, medanledning av det nya statsbidraget till lärarlönerna i gymnasieskolan, sättstill nivån . Det är litet förvånande att de borgerliga partierna inte sluterupp bakom det kravet. Del var de som var mest kritiska till det nyastatsbidraget för lärarlönerna i gymnasieskolan. Regeringen sätter nukompensationsnivån på . Vi säger att detta drabbar de stora kommunerna, destora städerna. Det drabbar , , . Vi tycker inte att detär rättvist, alldenstund del är fråga om ett nytt förslag som skulle varajämlikt rakt över. Vi tycker inte att det är rättvist, eftersom dessa kommunerinte har hunnit omorganisera sin gymnasieorganisation utan förlorar en del pådetta nya förslag. Det är ytterst förvånande att inte , som såvurmar för dessa två gymnasier i , ställer sig bakom vårt yrkande. Dåhade det lösgjorts pengar. Då hade man kunnat lyfta in dessa två gymnasier iden allmänneliga gymnasieorganisationen i . Men, nej, det bryr man siginte om. Men vi får väl höra jeremiader om detta . I reservation 48 yrkar vi att det skall anvisas ett anslagför utrustning till gymnasieskolan. Jag har talat om det tidigare. I och medatt vi ökar dimensioneringen när det gäller den lilla ramen i förhållande tillbudgetpropositionens förslag är det än angelägnare att kommunerna får ettvisst bidrag till utrustning i skolan. Gymnasieskolan m. m. Jag yrkar bifall till de reservationer sombär mitt namn i detta betänkande. 179 () replik: säger att allt hade varitfrid och fröjd om vi moderater, och jag förmodar även , bara hadeföljt och vpk:s finansieringsförslag om en höjning av sprit- ochtobaksskatten'. Men, herr talman, vet mycket väl - jag hoppasdet i varje fall - att vi i utbildningsutskottet inte kan finansiera någotgenom att höja skatter. Det är inte värt kompetensområde. Vi kanbara.finansiera genom omfördelning inom vårt ansvarsområde,, och det har vitill skillnad mot vpk faktiskt gjort. 180 , (vpk) replik: Punkt 1: Vi har finansieratalla våra förslag i samband med budgetpropositionen. Punkt 2; Jag är starkt medveten om att inteutbildningsutskottet kan besluta om höjda tobaksskatter. Men vad gjorde nimoderater, när ni gick tillbaka till ert förtroenderåd t. ex.? Diskuterade niinte där den lösningen att vi skulle vara överens om att finansiera en förbättringav gymnasieskolan genom en höjning av tobaksskatten, eller var det något annatni resonerade om i det fallet? 181GÖRAN ALLMÉR (m) replik: Ja, ,omdetskall vara på detsättet att vi här inför kammaren skall redogöra för vad vi har gjort i meraslutna rum, så kan jag väl tala om att vi allvarligt diskuterade de propåer ochde frågor som togs upp då vi sökte finna en lösning. Jag är också uppriktigtledsen att vi inte lyckades komma överens. Jag är säker på att vi. hade fått enbättre överenskommelse, om vi hade kunnat göra det. Men däremot vet;BjörnSamuelson mycket väl att moderata samlingspartiet inte är något skattehöjarparfi. 182 (vpk) replik: Jag tycker att det är bättre att man satsaren femöring per cigarett på barnen i skolan och sväljer förtreten att det i dethär fallet handlar om en teknik med en skattehöjning än att man håller neretobakspriset och därmed belastar sjukvården med ytterligare kostnader. Vikanske hade kunnat slå två flugor i en smäll här, . Tredje vice talmannen anmälde attGöran Allmér anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytteriigare replik. 183 (); Det har varit att sittaoch lyssna, när det visat sig att det inom utbildningspolitikens område kanskei första hand mellan de tre borgerliga partierna finns mycket klara skillnader,mellan å ena sidah och och moderater å andra sidan. Manställer sig naturligtvis frågan: Om det skulle vara så olyckligt att det händer någontingnästa år, hur kommer då utbildningspolitiken att se ut? Glädjande nog kan jag notera att vi i stora delar äröverens inom utskottet. Jag märker också att det i stora, principiella delarmellan och oss socialdemokrater finns en klar gemensam linje. Däremotfinns det variationer när man går vidare till moderater och folkpartister.Därför har det varit intressant att lyssna på debatten. Dessutom har jukammarens ledamöter och andra som lyssnar på annat håll haft möjlighet att tadel av de fördiskussioner och underhandlingar som eventuellt har förekommit iutskottet, vilket också kan vara intressant. Jag vill, herr talman, först säga att vi är glada åt attgenom én uppgörelse med vpk ha kunnat få fram ett alternativt förslag som harmajoritet i kammaren när det gäller dimensionering och liknande. Jag skallstrax återkomma till det, men jag vill redan från början säga att jag tyckerdet är glädjande att vi kiinde komma överens i den del söm gällergymnasieskolan. Vad som också är glädjande är att vi i-år, genomplaneringen av kammarens arbete, behandlar både ungdomsskolan och gymnasiet påsamma dag. Detta är mycket positivt, eftersom dessa två skolformer har såmycket gemensamt. Därför kan man nästan säga att dagen har blivit enutbildningspolitisk dag. Gymnasieskolan har, även om den är frivillig, ett direktsamband med . Den skall ge ungdomarna möjlighet att antingen gåvidare ut i förvärvslivet - det är dén yrkesförberedande delen av gymnasiet -eller gä vidare till fortsatta studier i högskolan. Jag tänker inte beröra de olikaresei-vationerna, eftersom de är nära 50 stycken, utan jag tänker i mittanförande gå in på vissa delar som står i betänkandet och som redan har varitföremål för inlägg i debatten. Då är det självklart att jag börjar medplaneringen av ramarna för gymnasieskolan. Vår allmänna syn är, som det har framhållits här ifråntalarstolen, att alla skall få plats i gymnasieskolan. Alla somsöker och inte har fått en gymnasieplats skall kunna få det. Méndärutöver bör prioriteringen i första hand gälla 16-17-åringarna. Dendiskussionen har vi haft tidigare, och vi har då kunnat påvisa behovet av attungdomarna får en fortsatt utbildning innan de går ut i förvärvslivet. Så harju också varit fallet, om man sneglar tillbaka och ser hur ungdorriarna harsökt. Andelen ungdomar som söker direkt från ökade under förra åretmed och enligt de preliminära uppgifterna med ytterligare någon procentunder det här året. Detta visar att ungdomarna är medvetna om att de behöver enutbildning för att kunna klara sig i förvärvslivet eller för att kunna studeravidare. utnyttjades 110 000 av de 124 000inlagningsplatserna av 16-17-åringar. En stor del av platserna utnyttjas alltsåmed all rätt i dag-det är vår principiella inställning att det skall vara pådét sättet. Det antal 16-17-åringar som sökte men inte kom in igymnasieskolan förra aret motsvarar ungefär det antal platser som inteutnyttjades. Man kan alltså säga att gymnasieskolan egentligen vartotaldimensionerad för 16-17-äringarna . Dessutom fanns det plats förett visst antal äldresökande. Däremot blev det, trots den högaansökningsfrekvensen, en del platser lediga, vilka ungefär motsvarade det antal16-17-åringar som inte kom in i gymnasieskolan. Gy/nnasieskolan //x. Dessutom skall man komma ihåg att detta litet grand hadeatt göra med hur ungdomarna sökte - om de hade gjort fler än ett val. Jag skallstrax återkomma till detta. beslutade om en direktram på 124 000platser för det budgetår vi nu diskuterar. Statsrådets förslag i propositionenvar alltså att skulle fastställa detta. Men den utskottsmajoritet somvi lyckades åstadkomma genom en uppgörelse mellan socialdemokraterna och vpkanser att ramen med hänsyn till ökningen av antalet direktsökande och det ökadeantalet 16-åringar behöver ökas med ytterligare 3 000 platser. Det är ungefär iöverensstämmelse med det som SÖ har föreslagit i sin petita. SÖ har föreslagitknappt 3 000. Vi föreslår nu att fastställa att antalet platser ökarmed 3 000. Detta betyder att vi kommer att kunna erbjuda allaungdomar plats i gymnasieskolan. Det betyder också att alla de ungdomar somsöker till gymnasieskolan kommer att ha chans att komma in. Men självfalletspelar också inbur ungdomarnas förstahandsval ser ut och om de har gjort flerän ett val. Principen skall självfallet vara att vi skall försöka erbjudaungdomarna plats i enlighet med deras förstahandsval. Men det är inte möjligtatt göra detta, dels med hänsyn till den kapacitet vi har inom utbildningen,inom de relativt smala områdena, vilket har tagits upp här, delsberoende på arbetsmarknadens behov. Det visade sig att nästan hälften av de ungdomar som söktetill gymnasieskolan men inte kom in bara hade sökt till enutbildningslinje. De hade alltså inte angett något alternativ utan bara sökt enutbildningslinje. Därför kunde de inte vara med och konkurrera om de tommaplatser som uppstod. Vi anser att den utökning som vi föreslår i första handskall användas för att utöka den yrkesinriktade utbildningen. Jag ärvisserligen medveten om att antalet ansökningar enligt den preliminäraintagning som gäller de tre- och fyraåriga linjerna är stort. Men också blandde tvååriga yrkesinriktade linjerna har det skett en kraftig uppgång såväl närdet gäller Tl-sektorn som när det gäller bygg- och anläggningssektorn. Jagskall strax återkomma till skälen härför.