prot · GA09118 · 1986-12-31 00:00:00 — Den fråga som jag sedan vill beröra sammanhänger medutbildningsutskottets betänkande 20, där vi har haft en motion ombibliotekarieutbildningen. Här är det två frågor jag vill ta upp. Den första gäller innehållet i bibliotekarieutbildningen.Utskottet hänvisar egentligen bara till att utbildningen skall geförutsättningar för alla typer av arbete inom bibliotek och angränsande kultur-och informationsområden. Motionen betonade, med hänvisning tillfolkbiblioteksutredningen, att den stora delen av bibliotekarierna kommer attarbeta inom folkbiblioteken och att utbildningen därför måste tillförsäkras etttillräckligt utrymme. Jag tycker svaret är tunt och magert i det här avseendet.UHÄ har i sina petita egentligen inte heller tagit ställning till denna fråga,men ur kultursynpunkt och ur den synpunkten att biblioteken är denkulturinstitution som har den största spridningen över landet, är det oerhörtviktigt inför det informationssamhälle vi möter att vi kan slå vakt omfolkbiblioteken och deras grundläggande folkbildande uppgift. Grundläggande högskoleutbildning m. m. Den andra frågan som jag vill ta upp - jag vänder mig dåtill utbildningsministern, som finns här i kammaren - gäller förslaget ipropositionen om att man eventuellt skulle ta bort de centralautbildningsplanerna. När det gäller t. ex. bibliotekarieutbildningen anser jagdet vara oroande att man inte riktigt förmår att peka ut målen eller att klartta ställning till folkbiblioteksutredningens mål och riktlinjer som någontingövergripande och därmed också styrande för bibliotekarieutbildningen. är inte en regional högskola, utanavsikten med den är kanske i ännu högre grad än som gäller andra högskolor utei andra delar av landet att verkligen serva hela landet. Den har en väldigtväsentlig utbildnings- och kulturpolitisk uppgift. Därför vill jag gärna höra.utbildningsministern, om det inte finns skäl att överväga att särskilt beaktadet förhållandet, när man tar ställning till om det även i fortsättningen skallfinnas centralt fastställda utbildningsplaner eller inte. 47 Utbildningsminister : Herr talman!Jag vill gärna begagna det här tillfället till att helt kort säga att viöverväger att avskaffa systemet med centrala utbildningsplaner frånuniversitets- och högskoleämbetets sida och att göra detta till en lokaluppgift för de olika högskolorna med den sakkunskap som där finns. 48 (): Jag tycker att det är viktigt att sebibliotekarieutbildningen som en riksrekryterande utbildning ochbiblioteksområdet som ett mycket vitt område i detta sammanhang. Redan ifolkbildningsutredningen fanns det ju förslag om att man skulle ha enuppdelning på olika linjer för att på det viset kunna strukturera detta iriktning mot olika avnämarområden. Jag vädjar således till utbildningsministernom att man verkligen beaktar detta i fortsättningen, för annars finns riskenatt folkbibliotekens av tradition viktiga uppgift kommer att riskera atturholkas och försnävas. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § På förslag av andre vice talmannen medgav kammarenatt utbildningsutskottets betänkanden 16,19, 20,21 och 23 samt de ytterligareärenden som hann debatteras färdigt under återstoden av dagens sammanträdeskulle företas till avgörande i ett sammanhang i början av morgondagensarbets-plenum. 11 §Kammaren beslöt att ajournera förhandlingarna till , dådagens frågestund skulle börja. 12 §Förhandlingarna återupptogs under ledning av andre vice talmannen. 13 §Meddelande om svar på interpellation 1986/87:229 På grund av att interpellanten MarianneAndersson var förhindrad att ta emot svaret på föreslagen dag inom denföreskrivna tiden kommer svaret att avges . 14 § Svar på frågorna 1986/87:550, 570 och 571 omfastighetsskatten Det nya systemet för allmänfastighetstaxering innebär att olika typer av fastigheter taxeras vid olikatidpunkter med början 1988, då hyreshusen kommer att omtaxeras. Enligtuppskattningar baserade på prisstatistik beräknas taxeringsvärdena för hyreshuskomma att höjas med . Om inte några åtgärder vidtogs skulle småhuseninte alls beröras , då de skall omtaxeras. För att bl. a. få en merrimlig fördelning av fastighetsskatteuttaget mellan olika boendeformer harregeringen i den framlagda kompletteringspropositionen föreslagit attde nya högre taxeringsvärdena inte skall få fullt genomslag i fråga omfastighetsskatten på hyreshus som en viss höjning avfastighetsskatteuttaget för småhusen föreslås. Självfallet innebär detta att dehöjda taxeringsvärden som blir en följd av den allmänna fastighetstaxeringen avsmåhus 1990 inte fullt ut får slå igenom vid fastighetsbeskattningen. Eventuella förändringar i fastighetsskatten 1990 förhyreshus och bostadsrättshus får ske mot bakgrund av den ekonomiskasituationen och av de ändringar som i övrigt kan komma attske i skattesystemet. Jag är därför inte nu beredd att ta ställning i frågan omeventuell höjning av fastighetsskatten 1990 för hyreshus och bostadsrättshus. 51 (): Jag skall be att få tacka finansministern försvaret på min fråga. Den ställdes innan kompletteringspropositionen, som i sigutgör svar, blev känd. Jag hardock några skäl till att jag inte har återkallat frågan. Det första skälet är min grundmurade uppfattning attfinansministern alltid med den allra största förtjusning kommer till riksdagensfrågestunder och med liv och lust växlar ord med oss riksdagsledamöter. Det andra skälet till att jag inte drog tillbaka frågan äratt jag har ett par följdfrågor. En är om finansministern, förutsatt att han dåär kvar i sitt ämbete, har för avsikt att vid år med fastighetstaxering ävenföreslå höjd skatt för de fastighetskategorier som det året inte är föremål föromtaxering. Reaktionen på den frågan kom i svaret till - även omsvaret är ganska svävande. En annan följdfråga är om småhusägarna som drabbas av höjdfastighetsskatt 1988 och ytterligare höjd fastighetsskatt och schablonintäkt1990 - även om finansministern nu säger att de höjda taxeringsvärdena intefår slå 4 protokoll 1986/87:118 igenomfullt ut vid fastighetsbeskattningen - också kan vänta sig ökade kostnadergenom en ytterligare begränsning av rätten till underskottsavdrag. 52 BO (): Jag vill börja med att tacka finansministernförsvaret. I likhet med ser jag fram mot en livlig ochintensiv debatt kring dessa frågor, som berör hyresgäster, bostadsrättshavareoch småhusägare. Sedan det senaste beslutet om fastighetsskatten fattades1985 har denna ökat mycket kraftigt, både planerat och delvis oplaneratgenom taxeringsvärdeshöjningen. För en villa med ett taxeringsvärde på 300 000kr. innebär skärpningen , med de taxeringsvärden som då kommeratt gälla om ingenting görs, en sexdubbling av fastighetsskatten, eller enökning från . - om man räknar med en uppgång avfastigheternas taxeringsvärden på . Totalt sett har skatten för småhus, omman utgår från exemplet med ett taxeringsvärde på , ökat . Jag har konstaterat att finansministern tycker att dettaär dyrt. Han har sagt. enligt , att folk köper fast sig i enbostadskostnad och en boendestandard som blir orimligt hög. Mot den bakgrundenmåste finansministern vara medveten om problemet. Jag upplever det åtminstoneså. Jag undrar: Vad menar egentligen finansministern med attden allmänna fastighetstaxeringen av småhus inte fullt ut får slå igenom vidfastighetsbeskattningen? När det inte fick slå fullt ut för hyresfastigheternablev skärpningen mycket kraftig - mycket högre hyror och effekter även försmåhusägarna. Vad innebär de ord som finansministern använder sig av? Kommerman över över huvud taget att tillåta en skatteskärpning? När det gäller hyreshus och bostadsrättshus, som ju nu harvidkänts en hyreshöjning, skall det också här bli en höjning av hyrorna isamband med fastighetstaxeringen 1990, om man får döma av den tidigare nämndaintervjun med finansministern. Kommer detta att bli fallet? Jag hyser stor respekt-och även en smulauppskattning- för den debattlusta som och uppgersig ha. ligger ju förslaget omfastighetsskatten på bord. Förslaget behandlas i skatteutskottet,där båda herrarna är ledamöter. Jag föreslår att den första livligadebattrundan äger rum i skatteutskottet. Sedan kan vi fortsätta här i kammarennär skatteutskottets betänkande skall behandlas. Jag lovar att jag skallnärvara, fylld av både liv och debattlusta. 54KNUT (): Det jag inledningsvis sade, om förhoppningenatt finansministern med glädje kommer hit och växlar ord med oss, var ju föratt verkligen försöka få till stånd en diskussion, så att finansministern intesom så ofta tidigare inte bryr sig om att svara på föjdfrågor. ställde jag ju min fråga, innankonipletteringspropositionen blev känd. Därför hade jag all anledning att viljadiskutera saken, innan ett eventuellt förslag kommer till skatteutskottet. Närförslaget väl kommer till skatteut- skottetskall vi förvisso diskutera det där. Jag fick emellertid inte svar på minföljdfråga om huruvida finansministern avser att vidta ytterligare begränsningari rätten till underskottsavdrag för redan hårt pressade småhusägare. 55 BO (): Det är glädjande att finansministern kommeratt delta i riksdagsdebatten om den fastighetsskatteskärpning som föreslås ikompletteringspropositionen. Mina frågor föranleddes av vad som kommerdärefter. Genom höjningen av fastighetsskatten för småhusen finns det enuppenbar risk att taxeringsvärdeshöjningen kommer att leda tillskatteskärpningar. Finansministern dementerar inte alls detta utan säger istället att det inte skall slå igenom fullt ut. Samma resonemang tillämpadesockså när det gällde taxeringsvärdeshöjningen avseende hyreshusen. Då blev detändå kraftigare höjningar och som en följd av detta kraftiga hyreshöjningar.Därför är det naturligtvis litet intressant inte bara för ochmig utan för medborgarna i allmänhet att få veta vilka tankar som rör sig ifinansministerns huvud. I intervjun med finansministern sade finansministernatt bostadskostnaderna är mycket höga. Finns det då anledning att skärpabeskattningen på det sätt som kan bli fallet? Och skall det också bli enhöjning av hyrorna i hyreshusen 1990? Detta borde finansministern svara på medtanke på allmänhetens intresse. Läget är ju det att har beslutat omen allmän fastighetstaxering. Den skall enligt beslut genomföras.Jag är mycket noga med detta, så att jag inte hamnar i konstitutionsutskottetsgarn. genomförs detta och för att mildra effekterna när det gällerhyreshusen minskar vi fastighetsskattebelastningen i samband med höjningen avtaxeringsvärdena. Vi har ingen avsikt att i onödan fördyra boendet iSverige, men höjningarna av taxeringsvärdena har vi ju bestämt oss för attgenomföra. Därför blir svaret pä fråga: Vi skall utreda heladen svenska inkomstbeskattningen, vilket nog känner till. Detär klart att ränte- och underskottsavdragen kommer upp till diskussion i denutredningen. Men den allmänna förutsättning som jag arbetar med är att ingenvillaägare skall åsamkas sådana kostnadsökningar att hans boende omöjliggörseller allvarligt försvåras. 57 (): I sin skiss till en framtida skatteomläggninghar finansministern ställt frågan om man inte ytterligare bör skärpa de reglersom begränsar underskottsavdragen. säger finansministern att detta kommerupp till diskussion. Jag vill då veta om avsikten är att skärpa bestämmelsernaoch i så fall hur mycket finansministern anser att villaägarna tål utöver dehöjningar som de har drabbats av under en följd av år. Om rätten till avdrag för bilressor 58 BOLUNDGREN (m): Det blev i alla fall två repliker i dennadebatt, och jag tycker att de har varit ganska intressanta. Finansministern säger att han inte allvarligt villförsvåra boendet för småhusägare, men det kanske räcker för dem att veta attfinansministern överväger att försvåra boendet, vilket måste bli slutsatsen avhans yttrande. Hur orden faller visar en del om det som man talar om. Finansministern säger att han med sitt förslag ikompletteringspropositionen mildrar fastighetsskatten, men så är det inte.Fastighetsskatten skärps till följd av detta förslag. Det blir enskärpning av skatten därför att man låter taxeringsvärdena slå igenom till , om också inte till . Fastighetstaxeringen innebär dock inte medautomatik att alla skatteregler som anknyts till taxeringsvärdena skall varaoförändrade. Tvärtom har man oftast gjort förändringar av såvälförmögenhetsbeskattningens regler som andra regler. Eftersom taxeringen avsmåhus ligger så nära i tiden borde finansministern kunna vara mera explicit idet här avseendet. Överläggningen var härmed avslutad. 15§ Svar på fråga 1986/87:556 om rätten till avdrag för bilresor har frågat mig om jag avseratt vidta några åtgärder som medför en förändring av reseavdragen för bilresa. och så sent som i årsvarade jag på frågor som var i det närmaste identiska med denna fråga. Vid debåda tillfällena var svaret att regeringen inte har några planer på attavskaffa reseavdraget. Innehållet i svaret var då i huvudsak följande. har i sin anslagsframställning /88 pekat på att det schablonavdrag om . under inkomstav tjänst som införts i samband med taxering, då den förenkladesjälvdeklarationen första gången skall användas, snabbt kommer att ätas upp avökande kostnader för arbetsresor. framhåller därvid att om detär svårt att genomföra en generell höjning av schablonavdraget, får i ställeten radikal förenkling av avdraget för resor till och från arbetet övervägas. En förutsättning för att den förenklade självdeklarationenskall fungera på avsett sätt är att schablonavdraget täcker de vanligastekostnaderna under inkomst av tjänst. Arbetet med att reformera skattesystemetkommer att föras vidare i syfte att skapa enklare och rättvisare skatter somstimulerar arbete, sparande och investeringar. Som jag ser det måste man ävenvid en sådan bredare översyn av skattesystemet ta regionalpolitiska hänsyn avdet slag som nämner i sin fråga. Det är dock inte nu möjligtatt precisera vilka ändringar som kan bli resultatet av nämnda arbete. Jag har inte nu någon annan uppfattning i frågan än denjag redovisade . Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 60INGRID (): Jag får tacka finansministern för svaret påmin fråga. Jag noterar att finansministern hänvisar till att han har svarat påmotsvarande frågor två gånger tidigare. Jag tror att finansministern kommer attfå svara på sädana frågor till, eftersom avdragen för bilresortill och från arbetet har så stor betydelse för Norrlandslänen. Detta gällerspeciellt för , där befolkningen är utspridd över länet i desshelhet och avstånden är långa. Det är därför oroande när det kommer signalerfrån olika håll om att man återigen vill öka schablonavdraget för att förenklataxeringsarbetet. Det skulle faktiskt innebära att människorna i glesbygdåterigen skulle få höjningar av sina resekostnader, utöver de fördyringar somåstadkommits genom ökade bensinkostnader, höjt schablonavdrag osv. Jag noterade också att ministern säger att man inte harnågra planer på att avskaffa reseavdraget. Men jag kan inte finna någonstans isvaret att finansministern säger att han inte ämnar genomföra försämringar imöjligheterna till reseavdrag och därmed följande kostnadsökningar. Egentligenborde vi här i diskutera hur reseavdragen bättre skall anpassas tillde verkliga kostnaderna. Men det är faktiskt en annan fråga. En sak till som i det här sammanhanget är viktig, inteminst för glesbygdsborna, är att veta vilka regler som gäller på lång sikt.Även hushållen, finansministern, måste kunna planera sin ekonomi. Bor man iglesbygd och har åtaganden bör man således få veta vad man har att rätta sigefter. Jag tycker inte att jag har fått tillräcklig informationgenom detta svar. Jag skulle nog närmare vilja veta vilka försämringar som kantänkas bli följden av reformeringen av skattesystemet, som finansministerntalar om, eller kan finansministern lova att det inte skall bli någraförsämringar när det gäller reseavdragen för bil? Om patientens rätt till självbestämmande och integritetvid vård i hemmet Överläggningen var härmed avslutad. 16§ Svar på fråga 1986/87:553 om patientens rätt till självbestämmande ochintegritet vid vård i hemmet har frågat socialministern omhon beaktat de problem som kan uppstå vid tillämpningen av hälso- ochsjukvårdslagen, socialtjänstlagen och arbetsmiljölagen och om hon är beredd attlåta se över gällande lagstiftning i tillämpliga delar i syfte att stärkapatientens rätt till självbestämmande och till integritet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Jag vill först understryka vikten av den enskildes rätttill reellt medinflytan-de, självbestämmande och integritet såväl vid serviceoch vård på institution som i eget hem. Denna rätt är lagstadgad i såväl hälso-och sjukvårdslagen som socialtjänstlagen. Frågan kommer också att ägnassärskild uppmärksamhet i äldreberedningens kommande slutbetänkande. Om patientens rätt till självbestämmande och integritetvid vård i hemmet Kommun och landsting har förutom ansvaret för den enskildepatienten -servicetagaren enligt hälso- och sjukvårdslagen ochsocialtjänstlagen - också ett ansvar för sina arbetstagare enligtarbetsmiljölagen. Jag är medveten om att problem kanuppstå vid vård av svårtsjuka och handikappade människor i hemmet. Problemet har accentuerats i och medatt människor, som har omfattande vårdbehov och som vill värdas hemma, i alltstörre utsträckning ges möjlighet till det i enlighet med sin rätt till självbestämmande. Den som får hjälp måste självfallet kunna bestämma överhur det egna hemmet ser -ut och utrustas. förutsätter en bra hemvårdoch hemtjänst att vårdpersonalen får en arbetsmiljö som bl. a. minskar riskernaför arbetsskador. Dessa krav på och hemsjukvårdens utformningmåste vägas samman vid tillämpningen av gällande lagstiftning. Utvecklingsarbete och informationsverksamhet i syfte attutveckla till-lämpningen pågår i såväl arbetarskyddsstyrelsens ochsocialstyrelsens som regi. Ett stort antal kommuner arbetarockså med frågorna. En nyckelfråga är informationen till och samrådet med denenskilde när utredning om behov av insatser görs. Syftet med samrådet skallvara att komma överens med den enskilde om hur behovet av service och vård bästtillgodoses. Detta skall ske bl. a. mot bakgrund av de bestämmelser som gällerför arbetsmiljö och arbetarskydd. Jag vill här starkt understryka vikten av att man i dettasammanhang tar stor hänsyn till den enskildes självbestämmande och integritet. Avslutningsvis vill jag betona att jag följer detutvecklingsarbete som pågår och att jag inte anser detnödvändigt att se över gällande lagstiftning. 62HUGO HEGELAND (m): Jag tackar statsrådet för svaret. Det ärutomordentligt tillfredsställande. Det är sällan man får ett så uttömmandesvar. Jag har fått ett utmärkt svar en gång av bostadsministern men har nyligenfått ett intetsägande svar på fyra rader av finansministern. Därför är detangenämt att tillvaron innehåller sådana här glädjeämnen, så att intefrågestunderna blir meningslösa. Det gläder mig särskilt att statsrådet betonar att frågankommer att ägnas särskild uppmärksamhet i äldreberedningens kommandeslutbetänkande, och vidare att statsrådet påpekar att en nyckelfråga ärinformationen till och samrådet med den enskilde när utredning om behov avinsatser görs. Problemet är faktiskt att dessa människor som behöver vård,antingen av hemtjänst eller av sjukvård, är svaga personer. De är ofta dåligtinformerade och har inte egen kraft att tillvarata sina rättigheter utan fårlita till andra människor som vill ställa upp. Jag vill citera ur en artikel iDagens Nyheter av docenten . Biro under . Han skriver: "De flesta patienter vet inte hurmycket av deras besvär som orsakas av själva sjukdomen eller vad som beror påatt sjukvården fungerar dåligt. Det blir dessutom allt vanligare att äldre intetas emot någonstans i vården - ingen vill ha dem. Sjukvården haravhumanise-rats." I underrubriken står det: "De som drabbas värst orkarinte protestera." Det är därför det är så viktigt att man satsar på enökad information. Med delta positiva svar av statsrådet tror jag också att detblir följden. Jag tackar än en gång för ett utmärkt svar. Överläggningen var härmed avslutad. Om de statliga bidragen till färdtjänst 17§ Svar på fråga 1986/87:557 om de statliga bidragen till färdtjänst har frågat mig vilka initiativjag avser att ta med anledning av skillnaderna i statsbidrag till färdtjänstmellan storstadsområden och glesbygd. Statsbidraget till färdtjänst innebär att kommunerna iprincip får av sina bruttodriftskostnader täckta av staten. Ju merkommunerna är beredda att satsa på färdtjänst, desto större statsbidrag utgår.Fr. o. m. infördes en särskild begränsningsregel istatsbidragssystemet med syfte att bl. a. utjämna de kommunala skillnaderna vadgäller färdtjänstens utformning. Det finns relativt stora skillnader kommunernaemellan när det gäller färdtjänstens utformning. Dessa skillnader - som hängersamman med bl. a. skiftande ekonomiska förutsättningar och olikaambitionsnivåer - kan uppfattas som orättvisa och omotiverade. Det är därförangeläget att en utjämning av olikheterna i färdtjänstens utformning kan kominatill stånd. Inom såväl som pågårför närvarande översyner av statsbidragsgivningen till färdtjänst. Dessaberäknas vara avslutade resp. . Jagavser att avvakta dessa båda översyner innan jag tar några initiativ tillförändringar i statsbidraget. 64 (): Det var ett positivt och engagerat svar, och det tackar jag för. Det framgår med all önskvärd tydlighet av redovisningen imin fråga till statsrådet att villkoren för gamla och handikappade i vårt landär mycket olika når det gäller färdtjänsten. I glesbygdskommunerna utnyttjasfärdtjänsten i betydligt mindre utsträckning, både när det gäller antaletresoroch när det gäller resornas längd. Gamla och handikappade i glesbygd blirpä detta sätt mer isolerade än gamla och handikappade i storstadsområdena. Utöver de redovisade skillnaderna i statliga bidrag tillfärdtjänst skall också läggas att den kollektiva trafiken är väl utbyggd istorstadsområdena. Det ger de gamla och handikappade där möjlighet till resandesom ofta saknas i glesbygd. Allt detta sammanlagt beskriver en för de allraflesta oväntad situation: Gamla och handikappade i glesbygd tvingas av olikaskäl avstå från något som vi upplever som en allmän rättighet. Det är alldeles tydligt att de nuvarande bestämmelserna omspecialdestine-rade bidrag slår alltför olika i landets olika delar. Enövergång till ökat skatteutjämningsstöd i kommunerna borde vara att föredra, påbekostnad av de styrda, specialdestinerade bidragen. Om de statliga bidragen tdl färdtjänst När ett landsting eller en kommun - jag tänker påStockholms läns landsting, och kommun - har bidrag påupp till . per person, vilket är cirka tio gånger så mycket i statligtstöd för att bekosta färdtjänst för gamla och handikappade somglesbygdskommunerna har, är det hög tid att reagera. Det nuvarande systemet är inte rättvist, även om viaccepterar att kommunerna själva skall fatta beslut i kommunala frågor. Degamla och handikappade i glesbygd har samma värde som de i storstadsområdena.Det är lika angeläget överallt att kunna resa och besöka släkt och vänner. Jagvill fråga statsrådet: statsrådet medverka till att mer generella ochdärigenom rättvisa bidragsregler blir en följd av de utredningar som pågår? Det är en intressant fråga som , men mitt svar kan.inte bli det som vill ha. Det berorpå två saker. Låt oss se på utvecklingen av färdtjänsten i kommunernasedan statsbidraget infördes och ! Under den tidentredubblades volymen på färdtjänstverksamheten i kommunerna. Statsbidraget haralltså haft en avsevärd effekt på utvecklingen av färdtjänsten i kommunerna.Färdtjänstverksamheten hade funnits och ståttganska stilla i utvecklingen. - Det är det ena. Det andra är att anledningen till att får såmycket mer i statsbidrag än många glesbygdskommuner är att volymen - dvs.kommunens ambition att bygga upp en färdtjänstverksamhet-är så mycket större.Det är ju kostnaden per capita i kommunen som är så mycket lägre totalt sett ide exempel som tar upp.