prot · GA0965 · 1986-12-31 00:00:00 — Därvid har regeringen fastlagt utomordentligt stränga miljökrav, Ifortsättningen kommer, vare sig vi diskuterar i termer av miljöfrågor ellerlångsiktig energipolitik och kärnkraftsavveckling, en sådan princip aft gälla,tillämpad i praktiken, att miljökraven blir sä hårda att traditionell teknik,t, ex, kondensanläggningar, över huvud taget är uteslutna och aft man tvingarfram satsning på ny teknik som är radikalt bättre än den som tillämpas i våragrannländer, på så nära håll som i , och som av många diskuteras ienergidebatten. Jag hoppas aff vi skall få fram även andra anläggningar, t. ex,förgasningsanläggningar, där man provar den nya tekniken, men också sådana därman provar teknik i betydligt mindre skala. Vi har den principen, att när vi skall genomföra svåraarbetsuppgifter försöker vi förbereda dem genom eft utredningsarbete medmyndigheters och ibland parlamentariska utredningars hjälp, och om det går,helst i samråd med de berörda parterna för att försäkra oss om framgång i vårtarbete. Flera ledamöter har krävt aft vi noggrant skall utreda frågor föratt försäkra oss om aft det inte uppstår oväntade miljöproblem, I nästa andetagkräver de att vi genast skall fatta beslut utan att först göra denna prövning.Jag kan medge aftdet är tålamodsprövande att inte få smälla till på en gång på en rad områdensom bekymrar oss. Den process där vi nu befinner oss, där ett antalarbetsgrupper, myndigheter och anstränger sig till detyttersta för att snabbt fa fram konkreta praktiska handlingsprogram, ärtålamodsprövande. Min förhoppning är att vi under detta år pä det ena områdetefter det andra skall se att vi har kommit i gång. De centrala miljömyndigheterna har redan i årets budgetinfe bara sluppit besparingskraven, utan de har också fåft förstärkta resurser,just för att de skall kunna arbeta med full kraft. Hur det skall bli med andramyndigheter som har uppgifter på detta område väntar vi förslag om från SvenHeurgrens utredning. Han har fått på sig att bli färdig - den 1september . De andra frågorna som har diskuterats - avgiftssystem,miljölagstiftning och annat - är också sådant som befinner sig i processen. Om vi slutar aft gnabbas om vem som har kopierat vem kanjag säga aff jag sannolikt redan nu kan glädja mig åt att kunna kassera in ettmycket massivt stöd för de förslag som regeringen kommer att redovisa under detnärmaste året och åren för , om man skall döma av denna debatt och demotioner som har väckts. AnL 21 () replik: Jag tycker trots allt aff det är en vissskillnad mellan vad miljöministern säger aft regeringen gör och det sätt managerar på i . Det fanns ett förslag om att skärpa miljökraven när detgäller kolförbränning - man skulle inte tillåta svavel per MJ. Det var och vi som ursprungligen förde fram detta krav. Dettakrav har år avslagits av . lägger vi fram kompletterandekrav när det gäller kväveoxider: att man inte skall tillåta kväveoxider per MJ. Defta är en konkret åtgärd. Det har väckts mycket hårda krav när defgäller förbränning. Jag har uppfattningen aft PFBC-anläggningen med nöd ochnäppe skulle klara denna typ av krav. Eft annat område där jag tycker aftregeringen agerar pä ett annat sätt än den säger sig vilja göra gällerhalveringen av användningen av växtskyddsme-del i jordbruket. Jag tror att detkommer att vara lätt att uppnå målet och tror att målet i och för sig inte allsär kontroversiellt. Men vi vet också att restsubstanser mycket sällan påträffasi svenska livsmedel. Det hör fill rena undantagen. Men vi vet aftrestsubstanser mycket ofta, , påträffas i importerade livsmedel.När de borgerliga partierna i utskottet försökte få gehör för tanken att manskulle sätta gränsvärdet till noll på de. ämnen som är förbjudna i , ochsom vi inte ens accepterar användning av, fick vi inte förståelse för detta. Dåtycker jag att man handlar på ett sätt som infe stämmer överens med den verbalaförkunnelsen i dessa frågor. Jag tycker aft def på en rad punkter finnsanledning för regeringen att tänka igenom sådana frågor och så att sägaåstadkomma en större samstämmighet mellan den verbala förkunnelsen och de vidtagnaåtgärderna. AnL 22LARS () replik: Om jag för min del också skall avsluta denhär kopieringsde-batfen, vill jagsäga till statsrådet : Varsågod,kopiera om det är Ta fram dem, vi vill gärna se dem! Och jagställde just frågor kring detta. Jag kommer tillbaka till frågan hur vi driver miljödebatten.Det är klart att vi skall visa ödmjukhet. Alla har väl sitt ansvar, och allakan också ha gjort sig skyldiga till försyndelser - det är självklart. Men defär beklagligt och svårt när miljödebatten i stor utsträckning skall föras iallmänna termer - om hoten, om allt detta som vi är överens om. När vi sedankommer till konkreta frågor, upplever yi här år att samma problem ärunder utredning, och dem kan man inte säga någonting om. Därför vill jag ställa några frågor här: Kommer det propositioneri höst om avfallsåfervinningen och om havsföroreningarna? Kommer defsäkerställande program för våtmarker, fjällskogar och urskogar? Det ärintressant att få klart för sig när dessa frågeställningar kommer attföreläggas , om vi inte kan diskutera detaljer . En fråga som jag inte tror utreds men som jag anser varaviktig att diskutera - för den typen av frågor kan vi väl ändå diskutera -gäller stimulanser för den befintliga bilparken. Tror verkligen statsrådetBirgifta att det går att komma fram till def mål man har 1995 - ärnära -om man inte vidtar åtgärder ocksä för den befintliga bilparken? Bilarnahar lång livslängd. AnL 23IVAR () replik: Min fråga om EG gällde ju om miljöministernkunde ge en garanti. Jag delar självfallet den målsättning som miljöministernredovisar här - att vi skäll försöka driva EG framför oss och infe låta EGtvinga oss till eftergifter. Men min fråga avsåg egentligen värderingen avhandelspolifiska fördelar om EG inte vill ge med sig - om vi är beredda attavstå från dessa fördelar för aft kunna behålla vikfiga miljö- och hälsokrav.Nu är det kanske infe möjligt att besvara frågan mer fullständigt änmiljöministern har gjort. Men min frågeställning var mycket strikt i dettafall. Jag hoppas att jag infe har gjort mig skyldig till någonfelsägning när def gäller Vårtan. Här har talats om skäl att tillåta - för detär regeringen som tillåter detta. Att det är som beslutar omdet är väl alla införstådda med. Miljöministern argumenterar så att man skullekunna tro aft det inte har funnits möjlighet att säga nej. Koncessionsnämndensade ju nej, och jag förmodar att den har gjort en ingående avvägning av miljöskäleni samband med sitt beslut. Därför är det anmärkningsvärt om inte regeringen harhaft några speciella sakskäl utöver miljöaspekterna som har gjort att mannödvändigtvis skulle släppa fram den här anläggningen och den här tekniken påden aktuella platsen. Jag tror mig näsfan kunna förutsäga att vi kommer attsluta upp kring de förslag som regeringen lägger fram när detgäller miljösidan. Men det kommer sannolikt att vara som vanligt - för litetoch . Det har varit mycket prat och litet handling. Det är handling viväntar på. Sedan är frågan vad miljöministern kan svara på och intesvara på. Jag har en obehaglig känsla av att detta är ganska glidande. Det gesibland rätt generös information om vad regeringen har för sig när det är angelägetatt föra ut den informationen. Oppositionens möjlighet att följa en fråga, att försöka fåfram den ur regeringens skrivbordslådor, består ju i aft ställa frågor, attkräva redovisning av vad man gör - inte vilka beslut man kommer aft fatta, Aftfå en redovisning av hur man arbetar och hur man ser på problemen tycker jagändå är ett mycket rimligt krav. Jag är synnerligen besviken om dessa tvåmycket konkreta frågor inte blir besvarade. har jag haft eninterpellationsdebatt med industriministern när det gäller ångdriftssystem. Omjag inte får något ytterligare svar här, kommer jag i varje fall att göra ettförsök via en interpellation. AnL 24 BOLUNDGREN (m): Det höga skattetrycket och det dåligaskaffesysfemef inskränker friheten och drar ner tillväxten. harvärldens högsta skaftetryck - det känner de flesta fill. Men skattetrycket mättpå nationsnivå är kanske ett alltför teoretiskt begrepp. Låt mig därför ge ettexempel på hur skattetrycket kan vara för en normal familj i . Jag utgår från en familj med en genomsnittligindustriarbetarlön, . Den deltidsarbetande hustrun har 55 000kr. Tillsammans tjänar makarna in mer än . De tjänar in225 , därför att arbetsgivaren för deras räkning betalararbetsgivaravgifter. för denna normalfamilj går intemindre än . Det är arbetsgivaravgifter, ochstatlig inkomstskaft, mervärdeskatt, bensin- och energiskatter, tobaks- ochdryckesskatter, fastighetsskatt och en hel del annat. Kvar för familjen att disponera blir . Detinnebär att politiker - vi i och politiker i landsting och kommun -tar hand om och fördelar nästan två tredjedelar av normalfamiljens egnainkomster. Man skulle kunna beskriva def så, att friheten att bestämma över sinegen inkomst i är - om man nu kan mäta eft frihefsbegrepp iprocent. Skattesystemet är dåligt, sade jag. Genom att vårinkomstskatt har eft starkt progressivt inslag beskattas inkomstökningar ännuhårdare än den totala inkomsten. Det hindrar bl. a. den privata tjänstesektornfrån aff utvecklas. 1 stället har vi svartarbete. Många "gör detsjälva", och en hel del nödvändigt underhållsarbete kanske aldrig blirutfört därför aft det kostar för mycket. Def är sådant som vi gemensamtförlorar på. Och det är infe heller konstigt. Jag far ytterligare ettexempel. En person som vill ha . i nettoersäftning, för aft exempelvisgöra ett mindre måleriarbete, måste kräva så mycket av den uppdragsgivare hanhar, även om bägge har genomsnittlig marginalskatt, , att den som geruppdraget skall tjäna ihop . Dessutom skall arbetsgivaren på detbeloppet erlägga . , skalljobbas ihop för att någon faktiskt skall få behålla , för en utfördarbetsprestation. Staten tar hand om mellanskillnaden, tillsammans med kommuneroch landsting. Beskattningen av inkomstökningar påverkar självfalletockså lönebildningen. Men också det höga skattetrycket i sig självt ger sammaeffekt genom att man har ett behov, när man lever på marginalen, av att fåinkomsttillskott. För att man skall få ett nettoinkomstfillskott ställs dethöga bruttokrav i lönerörelser,eftersom vi har höga marginalskatter, SNS-ekonomerna, som presenterade en rapport ianslutning fill den omdiskuterade Brookingsrapporten om svensk ekonomi, hävdaratt de senaste 20 årens utveckling av offentlig sektor och skattetryck har letttill att vår nationalprodukt, våra gemensamma resurser, är ungefär 100 miljarderlägre än den annars skulle ha varit, Def är storleksordningen på devälfärdsförluster som vi gör till följd av skattesystemet och skattetrycket. Detta är tragiskt, skulle man kunna säga, inte minstdärför att ju har goda förutsättningar för en mycket bättre ekonomiskutveckling och fillväxt. Vi har kapital, vi har kunskap. Men vi kan inte skapadenna ekonomiska utveckling genom polifiska beslut; det är ingenting som vibestämmer över i riksdag. Det är bara genom enskilda människors idéeroch arbetsinsatser som vi skapar ekonomisk fillväxt. För att ta till vara demöjligheter som finns måste skattetrycket sänkas och skattesystemet reformeras.Det är nödvändigt, fru talman, att sänka skattetrycket av främst tre skäl: För det första: Om en skattereform görs inom ramen för ettoförändrat skatteuttag, får inte de enskilda människorna disponera mer av sinaegna inkomster totalt sett. De skatter som tas ut betalas bara på annat sätt.Friheten blir inte större om skaftetrycket är lika högt. För det andra: Det finns snedvridningar till följd avutgifter, inte bara fill följd av marginalskatter. Många av de öppna och doldasubventionerna i vårt ekonomiska system snedvrider förutsättningarna förekonomiska beslut. Därmed blir den ekonomiska effektiviteten sämre och denekonomiska tillväxten försämras. För def tredje: Om man genomför en skattereform inom ramenför ett oförändrat skattetryck skapas eft nollsummespel. Några får det bättreoch några får det sämre, I de fre skisser som lagts fram av /SR, Kjell-OlofFeldt och är det fråga om detta nollsummespel. Här rör det sig omatt man skall sänka marginalskatterna, vilket i sig är bra. Men def framhållsockså att man åtminstone inte nu kan sänka skaftetrycket. Dessa pengar måste dåtas in på något vis. Man diskuterar olika former av avdragsbegränsningar, detmå kallas real inkomstbeskattning eller något slags proportioneringsmetod. Mandiskuterar att slopa eller minska grundavdraget och förändringar ischablonavdraget m,m. Dessa tre förslag tillsammans leder till att vissamänniskor får en sämre situation och får betala mer i skatt. De som råkar mestilla ut är normalinkomstfägare med småhus, deltidsarbetande, pensionärer ochen del andra kategorier. Inte minst glesbygdsbor kan råka illa uf, För att inte några skall förlora - ibland mycket kraftigt- är det viktigt att sänka skattetrycket, så att skatteomläggningen inte blirett nollsummespel. Skaftetrycket kan sänkas bara genom att vi ser till attdet blir en restriktiv prövning av de nuvarande offentliga utgifterna när defgäller den verksamhet som pågår och inte utvidgar denna verksamhet. Om vihar en ekonomisk tillväxt på , skapas ett utrymme förskaftesänkningar på genom skillnaden mellan inkomster fillföljd av tillväxten och utgifter som hålls nere genom en restriktivutgiftsprövning. Skulle tillväxten uppgå till , blir utrymmet 50 miljarderkronor. genom enrestriktiv utgiffsprövning och genom att man inte väljer att reservera denekonomiska tillväxten för den offentliga sektorn ufan i stället lämnar pengarnatill enskilda människor skapas utrymme för en sänkning av skatten. Mot denna bakgrund har vi moderater lagt fram ett förslagom en genomgripande skattereform, vilket utgår ifrån att skattetrycket skallsänkas. Vårt förslag innebär aff skattetrycket successivt sänks med femprocentenheter med början 1988,1 första hand är detinkomstskaften som bör sänkas. Den statliga inkomstskaften bör - med start år1988 - successivt sänkas, så att en övervägande del av inkomsttagarna har enmarginalskatt på högst , Jag räknar då med genomsnittligkommunalskatt. Inkomsttagare med högre inkomster skall ha en marginalskatt påhögst , Pä litet - under 1990-talef - bör den statligainkomstskatten helt slopas utom för de högsta inkomsterna. Det innebär att deallra flesta inkomsttagarna får en marginalskatt på , Reformen måsteutgöra ett inflationsskydd för skatteskalan. Inflationen får inte tillåtas aftautomatiskt höja skatteuttaget, Inkomsfskaftesystemet måste reformeras så atthänsyn tas till familjernas försörjningsbörda. Bolagsskatten bör reformeras såatt skattesatsen sänks till , som vissa breddningar avskatteunderlaget bör övervägas. Dubbelbeskattningen av aktieutdelningar börslopas, och aktievinstbeskattningen bör sänkas fill den nivå som gäller iomvärlden. Vi har en del andra konkreta förslag till 1988, och ävenlängre fram i tiden. De viktigaste inslagen just nu är alltså sänktskattetryck, sänkt inkomstskaft, lägre marginalskaft och en reformering avbolagsbeskatfningen. En sådan reform får stora effekter. De enskildainkomsttagarna får sänkt skatt i kronor, men framför allt beskattasinkomstökningarna lägre. Lönebildningen kommer aff påverkas i avsevärd grad. En industriarbetare med genomsnittlig lön som kräveren löneökning på på sin disponibla inkomst måste begära - mednuvarande skatteskalor- för att klara detta. Med detförslag som vi lägger fram uppgår löneökningsbehovet till under dennatreårsperiod, dvs, lägre löneökningsbehov för aft uppnå sammaeffekt, Defta skapar uppenbara möjligheter att genomföra en kraftig förbättringnär def gäller de problem som vi har haft : alltför högalönekostnader jämförda med omvärldens. Tjänstesektorn kan utvecklas bättre. Genom sänktamarginalskatter blir def betydligt billigare aff köpa tjänster. Flera tjänsterkommer att utföras; tjänstesektorn expanderar med ökad sysselsättning somföljd. Enskilda människor kommer- genom den moderataskattereformen - att kunna bestämma över en större del av sina inkomster.Därmed ökar friheten. Genom en högre tillväxt blir också inkomsterna fotaltsett större. Detta gynnar de lägre inkomsttagarna. Men framför allt är detgenom en ökad tillväxt, högre genomsnittliga inkomster, som vi kan tryggavälfärden - det är det enda säftet. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 25KJELL (): Jag har till min besvikelse noterat att löneministerntydligen har fått annat att sysselsätta sig med som är vikfigare än dagensdebaft. Jag inser givetvis att skälen härför måste vara ytterst betydande,särskilt som löneministern anslog en stor del av gårdagens arbetsdag fill attlyssna på den allmänpolitiska debatten. Jag skall ändå följa min planeradeuppläggning av anförandet och koncentrera mig på de frågor jag hade tänkt aftdiskutera med löneministern, dvs. förutsättningarna för avtalsrörelsen ochomläggningen av det svenska skattesystemet som diskuterats så livligt dessadagar. och framhöll i går den viktfolkpartiet fäster vid aft förhandlingarna om 1988 års löner genomförs på ettlugnt sätt, så att konflikter på arbetsmarknaden undviks. Löneökningarna bör hållas på en nivå som infe innebär enfortsatt urholkning av internationella konkurrenskraft. I detkonjunkturläge som råder bör man se till att löntagarna kan påräknareala förbättringar. Under en lång följd av år har vi från folkpartiefs sidaefterlyst en bättre långsiktighet i skaftepolitiken i syfte att möjliggöra enreallöneutveckling som infe blir kostnadsdrivande. Finansministern verkade nästan likgiltig när han igårdagens debatt vinkade bort denna problemställning med hänvisning fill attregeringen hos redan fått igenom beslut om inkomstbeskattningen för1988. Men som påpekade kommer marginalskatten att översfiga 50 %1988 för det överväldigande antalet heltidsarbetande. Målsättningen medskatteuppgörelsen som träffades mellan , och socialdemokraternavar som bekant den rakt motsatta. Det stora flertalet heltidsarbetande skulleha en marginalskatt understigande efter reformens genomförande. När detgäller aft uppfylla detta mål har vi således en tidsförlust på minst fem år.Följden har blivit att regeringen inför varje avtalsrörelse tvingas tillofruktbara korrektionsåtgärder av skilda slag. När jag senast debatteradeskatter med löneminisfern var det sålunda skatterabatten som varpå tapeten. är def prisstoppet som står på dagordningen. I den nämnda debatten medBengt K. Å. förklarade han faktiskt att regeringen inte ämnade tatill skafterabatter fler gånger. Det tyckte jag var ett positivt uttalande. Jaghade hoppats att här kunna bibringa löneministern en liknande inställningäven till prisstopp. Dessa båda åtgärder uppvisar nämligen ett omisskännligtsläktskap. Den vikfigaste likheten är att allt återgår till det gamla sedaneffekten av åtgärderna upphört. Prisbilden blir med andra ord densamma som omåtgärderna aldrig hade vidtagits. Jag vet infe om finansministern talade motbäftre vetande när han i gårdagens debatt hävdade att endast inkomsttagare meden årsinkomst på . och däröver kommer att ha en marginalskattöverstigande . Det rätta förhållandet är faktiskt att även de som harextremt låga inkomster, heltidsarbetande med en årslön på . ellerstrax däröver, kommer att få en marginalskatt överstigande 1988. Jag hadehoppats att . Å. varit närvarande , så aft han hadekunnat föra detta vidare till finansministern. Förhoppningsvis får såvällöneministern som landets finansminister defta klart för sig - det kan deha nytta av i arbetet. I vår partimotion om skatterna konstaterar vi aff man hargjort mycket blygsamma försök att få ned den totala kostnadsökningen i densvenska ekonomin till eller helst under den nivå som gäller för våra vikfigastekonkurrentländer. Om man inte far avgörande steg i den riktningen iavtalsrörelsen , riskerar vi att allvarliga problem uppstår. 1 avvaktan påen större skattereform är den absolut vikfigaste åtgärden på skatteområdetenligt mening att nu underlätta nästa avtalsrörelse. Vi föreslårdärför aft marginalskatterna skall sänkas för allaheltidsarbetande . Av samma skäl, dvs. för att underlätta avtalsrörelsen,avvisar vi regeringens förslag om en höjning av arbetsgivaravgifterna med 1,från . Vi föreslår också att den extra ATP-avgiffen på 0,till de kollekfiva löntagarfonderna avskaffas. På kort sikt minskar därmed statens inkomster med ca 4,6miljarder på grund av de sänkningar av marginalskatten som vi föreslär. Denuteblivna höjningen av arbetsgivaravgifterna motsvarar ca 3 miljarder kronor.Tillsammans innebär dessa båda förslag en skattesänkning med ungefär 7,6miljarder kronor. Denna skattesänkning skulle avsevärt underlätta ett avtal pålåg nominell nivå 1988, Etträkneexempel på individnivå kan illustrera effekterna: Jag utgår från en löntagare som 1987 har en lön före skattpå . Om arbetsgivaravgifterna höjs enligt regeringens förslag ochkostnadsökningen för arbetsgivarna skall stanna på , blir löneökningenefter skatt för denne löntagare . Med vårt förslag blirlöneökningen efter skatt i stället . Till detta kommer ytterligare 900kr, i skaftesänkning, vilket fotalf innebär en löneökning efter skaft på 2 800kr. Då har jag räknat bort den sänkning av grundavdraget som vi föreslår i vårfamiljepolitiska motion för aft förbättra för barnfamiljerna. För aft lönenefter skatt skall öka lika mycket med de regler som regeringen föreslår, måstearbetsgivarens kostnader öka eller näsfan dubbelt så mycket somregeringen förutsätter. Vi föreslår också att inkomstskatfeskalaninflafionsskyddas. Jag har , fru falman, redovisat den oro föravtalsrörelsen som vi känner och jag tänker härefter gå över fill att säganågot om hur vi från folkparfiets sida ser på en reformering av vårtskattesystem. Låt mig bara helt kort tillägga att vär oro givetvis inte blirmindre av de uppgifter som står att läsa i pressen, enligt vilka regeringennu kan ha underskattat kostnaderna förden höjda kompensationsnivån ideltidspensioneringen med inemot . Uppenbarligen blirskillnaden i bedömningarna på denna punkt ytterligare en stötesten i dekommande förhandlingarna. Den viktigaste skattereformen är sänktamarginalskatter. Detta understryks av den internationella rörelseriktning somvi nu kan se. Enligt vår mening bör en marginalskaftereform vara långtgåendeför att vi skall kunna anpassa skatteuttaget i vårt land fill den nivå somgäller för jämförbara industriländer. Slutmålet bör vara att ingeninkomsttagare skall ha en marginalskatt överstigande . En sådan reform innebär med naturnödvändighetomfördelningar mellan inkomsttagarna som blir betydande, om man ser reformen iett ögonblicks- 4 protokoU 1986/87:65 Omfördelningarna kommer att överstiga exempelvis def som i utgörettnormalt förhandlingsufrymme i lönerörelserna-de kommer t, o, m, aft översfigadetta väsentligt, skulle jag vilja påstå. Syftet med en skaftereform är givetvis infe att ingripa idet förhandlingssystem som vi har i vårt land. Syftet är självfallet infeheller att ingripa i och förändra de lönerelationer eller den arbetsvärderingsom arbetsmarknadens parter kommit fram till i fria förhandlingar. Tvärtom ärsyftet att denna arbetsvärdering skall underlättas av att skattesystemetreformeras. Utfallet av avtalsrörelserna skall inte misshandlas och förändraspå det sätt som sker med dagens skattesystem och skatteskalor. De omfördelningar som en långtgående marginalskaftereformändå nödvändigtvis leder till blir dock betydande, som jag sade. Både på grundav detta och av praktiska och administrativa skäl anser vi därför att enmarginalskaftereform bör genomföras stegvis under , Eft minimumsynes vara . Härigenom ges arbetsmarknadens parter förutsättningar attpå eft rimligt sätt anpassa lönebildningen till reformen. Även lagstiftaren fårunder en följd av år fillfälle att genom lämpligt utformadeövergångsbestämmelser genomföra reformen på ett socialt acceptabelt sätt.