prot · GA0994 · 1986-12-31 00:00:00 — Om man vill styra investeringarna så att vi satsar påinvesteringar i detta land, konsumtion och en inhemsk produktion, då måste vita tag i dem som styr i landet. Och nog har väl i alla fall märktatt den svenska - de folkvaldas - makt har minskat avsevärt påsenare år, även om aldrig har haft någon makt över den ekonomiskastyrningen i samhället. Men den arbetsmarknadspolitik som ochregeringen företräder är ju enbart anpassad för att underlätta för denekonomiska maktfaktor som vi har här i landet, nämligen storfinansen, och dessutvecklingstendenser. Då kan det väl inte vara något skrämmande perspektiv attställa upp andra mål: arbete åt alla och en demokratisk styrning i hela landet.Det måste väl vara mycket fina mål för en liberal. Men om man är liberal, dåföljer andra målsättningar. Vi kan egentligen säga att arbetsplatserna ochstyrelserummen fortfarande präglas av den ekonomiska diktaturen. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. Tredje vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 11LARS ULANDER (s); Jag skall i mitt anförande ta upp frågor somrör förutsättningarna för arbetsmarknadspolitiken. och därefter att kommentera andra delar av betänkandet. Vi kan konstatera att det till det här betänkandet harfogats 115 reservationer. Av reservationerna har vpk 27 och de borgerliga tillsammans88. Av dessa 88 har de tre borgerliga partierna lyckats ena sig när det gäller6. Bland dessa 6 reservationer finner man, förutom reservation 1 som jag skallåterkomma till, reservation 7 där den nuvarande arbetsförmedlingen ifrågasättsoch reservation 31 där det yrkas avslag på personalförstärkning med 250arbetsförmedlare - med en följdreservation om minskning av anslaget tillbestridande av arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader. Vidare har vireservafion 57, där det föreslås en utredning om en allmän arbetslöshetsersättningoch reservation 69 där medlemskap i arbetslöshetskassa utan facklig anslutningbehandlas. De här reservationerna skall kommenteras av andraledamöter i utskottet. Skälet till att jag gör den här genomgången är att jagvill peka på vilka frågor de partier som vill ge intryck av att ha ettalternativ fill socialdemokratin kan enas om. Det är med förlov sagt intespeciellt mycket de borgerliga partierna kan enas om. I reservation 1 vill man ge sken av något slags enad front,men denna är ack så svag. Som vanligt i de arbetsmarknadspolifiska betänkandenaredogör man i reservation 1 för situationen på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. med hjälpav statistiska uppgifter komma fram till 565 000 arbetslösa. Låt mig säga attdetta sätt att lämna uppgifter närmast gränsar till lurendrejeri. Man harräknat ihop öppet arbetslösa, latent arbetslösa, deltidsarbetande och dem somomfattas av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag tror, herr talman, att den debatt som behöver föras omsysselsättningen är ytterst viktig. Den skulle må bra av en något seriösareredovisning av problemen. Hela synsättet är ju i grunden felaktigt, och jagförstår inte resonemanget. I kategorin "arbetslös" räknar man alltsåin personer som befinner sig under utbildning, handikappade på Samhällsföretägoch ungdomar som direkt efter skolan får en plats i ungdomslag. Är det intebra att t. ex. kvinnor, som tidigare stått vid det löpande bandet, för attkunna möta de nya kraven på arbetsmarknaden får utbildning vid AMU i ny teknik?Vilket är alternativet för de gravt handikappade vid Samhällsföretäg? Både och har vid åtskilligatillfällen besökt verkstäderna och imponerats av de möjligheter mångahandikappade får till en sysselsättning. Inte är väl den reguljäraarbetsmarknaden något reellt alternativ för många av dessa handikappade. Villkanske att vi skall dra in lönebidragsplatserna vidorganisationerna, t.ex. ? Då blir ju statistikenbättre på arbetsmarknadssidan. Att det sedan sannolikt blir flerförtidspensionerade är ju en annan sak. På tal om lönebidragen förundras manockså över logiken: att å ena sidan räkna in lönebidragsplatserna iarbetslöshetskategorin, å andra sidan föreslå fler lönebidragsplatser hosstaten än vad regeringen föreslår. För att fylla på med ytterligare ett paruppgifter som reservanterna undvikit att lämna, kan jag nämna att 512 000 människor arbetade övertid i . Vi vet också att avdem som arbetar heltid skulle önska kortare arbetstid. I reservationen om förutsättningar kommerreservanterna sedan med beskedet att den borgerliga ekonomiska politiken skullevara lösningen på problemen på arbetsmarknaden. Bäva månde det svenska folket!Skall man dra några slutsatser av den ekonomiska debatt som hölls i dennakammare , kan man utan att vara speciellt lättskrämd fråga sigvUkenborgerlig "ekonomisk politik". Delar t.ex. moderaternaskrav på stora skattesänkningar? Vilka effekter skulle det få när det gällersysselsättningen? Tror verkligen på allvar att en regering medbetydande konservativt inflytande kommer att kunna ställa upp för de svaga isamhället på ett bättre sätt än den nuvarande regeringen? Vi skall intediskutera den ekonomiska politiken, men naturligtvis delar jag reservanternasuppfattning att den är grunden för en tillfredsställande sysselsättning; Viborde då också gemensamt kunna konstatera att vi efter 1982 har haft framgångmed sysselsättningspolitiken. Detta är naturligtvis en följd av en något annanpolitik än den som recenserades i . Där fastslogsatt "lika lite som en företagsledning kan leda sitt företag effektivt utanen klar målsättning kan en regering driva ett land utan att veta vad som ärsjälva målet för verksamheten". Inte minst därför- fortsätter man i ledare - att själva målet för maktutövningen var oklart 1976utmynnade sex borgerliga regeringsår i ett budgetunderskott på 85 miljarder ochen ökning av statsskulden med 400 miljarder. Dettatalar för sig självt. Jag kan konstatera att man i fråga om förutsättningar förarbetsmarknadspolitiken har avgivit en reservation. Jag konstaterar också attde borgerliga partierna saknar förutsättningar att lyckas när det gällerarbetsmarknadspolitiken på grund av de borgerligas totala splittring när detgäller förutsättningarna för den ekonomiska politiken. Jag vill i detta sammanhang också kommentera vpk:sreservation 2. Vpk hävdar i reservationen att regeringens arbetslöshetspolitikär underordnad budgetunderskott, åtgärder mot löneökningar och stimulans tillstorfinans och exportinriktning. Fortsatt hög strukturell arbetslöshet äruppenbariigen det pris som vi får betala för den tredje vägens politik, heterdet vidare. Jag vill, herr talman, påstå att vpk tecknar en nidbild avläget. En sak som vi borde vara överens om är att vi måste föra en framgångsrikekonomisk politik. En av svårigheterna efter 1982 har varit att vi samtidigtsom vi försökt rätta till en kapsejsad ekonomi har försökt klara andra viktigamål. Vi har lyckats upprätthålla den sociala standarden, vi har steg för stegfått en bättre arbetsmarknadssituation, som ekonomin har stärkts. Låtmig säga fill att jag tycker att det är ovärdigt vpk attanvända uttryck som "regeringens arbetslöshetspolitik". Ni borde vetaatt socialdemokratins viktigaste fråga är arbete åt alla. I förra årets debatt om arbetsmarknadspolitiken framfördesfrån borgerligheten profetior som det finns anledning att redovisa. Redovisningenär inte intressant av något annat skäl än om man vill se hur profetiorna slogin. spådde att vi skulle få en sämrearbetsmarknad och stödde sig då på en expertgrupps arbete. För att inte fåproblem på arbetsmarknaden skulle man bifalla de moderatreservationer som hadebifogats betänkandet. utropade att den bästa beskrivningen av densocialdemokrafiska positionen i sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitikenvar "att vilja men inte kunna". Att ungdomsarbetslösheten skulle klarasmed lönesänkningar var en naturlig del av förslag. gjorde några intressanta konstateranden, somi och för sig inte behöver kommenteras. En av slutsatserna var detta: En avbristerna i budgetpropositionen är att regeringen utgår ifrån attarbetslösheten skall minska under nästa budgetår. Ett annat intressantkonstaterande var detta: Vi är också kritiska till den kraffiga neddragning avde ekonomiska resurserna som såväl som har föreslagit. -Trots detta är förutsättningarna desamma som för och . AttElver talade väl om resurser till platsförmedlingarna och iår yrkar avslag när det gäller 250 nya arbetsförmedlare är värt att notera. , arbetsmarknadspolitiska expert,är värd en randanmärkning. som det lades fram en hel mängd förslagsom kostade pengar, föreslog att skulle sparaspå olika AMS-konton. Om jag bortser från , och därmed , vildsintaförslag om i besparingar och ökade kostnader, är detintressant att se hur det har gått när det gäller sysselsättningen sedan visenast debatterade dessa frågor. Vi kankonstatera att sysselsättningen har varit stabil under det budgetår A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. Arbetsmarknadspolitiken, tn. Antalet sysselsatta ökade med 37 000 personer, varavkvinnornas antal ökade med 33 000. Antalet arbetslösa var 93000, vilket motsvarar av arbetskraften. Samma månad 1986 var antaletarbetslösa 107 000. Efterfrågan på arbetskraft eller lediga platser uppgicktill 58 000 . Antalet personer som var föremål förarbetsmarknadspolitiska åtgärder var 165 000 , jämfört med . Dessa siffror visar att antalet sysselsatta har ökat, attarbetslösheten har minskat och att antalet människor som är föremål förarbetsmarknadspolitiska åtgärder är mindre. Låt mig, herr talman, säga att socialdemokraterna inteförhäver sig över att sysselsättningen har ökat och att antalet arbetslösa harminskat. Det är helt naturligt att vi i vårt parti gör vadsom är möjligt för att hävda sysselsättningen. För oss är kampen om arbetenapolitikens viktigaste uppgift. För att få litet perspektiv på vår situation är det avintresse att granska hur det ser ut i vissa andra länder. De ifrågavarandeländerna har borgerliga regeringar som använder sig av de metoder som BengtWittbom mycket energiskt hävdar bör användas här i . 1 har manlångt arbetslöshet och en ungdomsarbetslöshet som är direktskrämmande. Som bekant styrs av en konservativ regering. IVästtyskland, som har en högerliberal regering, är arbetslösheten . Ihela OECD-området går över 20 miljoner människor arbetslösa. Skälet till att det har gått bättre i är heltenkelt att vi fört en bättre ekonomisk politik. Det är inte konstigt att vi fårberöm internationellt. Vår avancerade arbetsmarknadspolitik och enindustripolitik med socialt ansvar för vad som hänt med människorna under denödvändiga strukturförändringarna är plusfaktorer för vår sysselsättning,liksom den starka fackföreningsrörelsen och den solidariska lönepolitiken.Detta är klara tillgångar när det gäller våra framsteg. Av reservationer till utskottsbetänkandet framgår den borgerligasynen på ungdoriislöner och A-kassenivåer. Reservationerna talar för sigsjälva, men de kommer att behandlas längre fram i debatten. Sedan den socialdemokratiska regeringentillträdde har situationen pä arbetsmarknaden successivt förbättrats. Enkraftfull ekonomisk politik har lagt grunden för framtidstro inomnäringslivet. Investeringarna har ökat, liksom sysselsättningen. Inflationenhar pressats ned, som arbetslösheten kunnat hållas tillbaka. I ett internationellt perspektiv är arbetslösheten i vårtland t. o. m. låg. Detta får inte tolkas så att vi är nöjda med situationen ochvill slå oss till ro med uppnådda resultat. Situationen för delångtidsarbetslösa ungdomarna är fortfarande problematisk. De regionala skillnadernaär också otillfredsställande. Det krävs därför fortsatta målmedvetnaansträngningar för att ytterligare förbättra situationen. Den internationellakonjunkturen kan relativt snabbt vändas nedåt, varför vårarbetsmarknadspolitiska beredskap måste vara hög. Vi socialdemokrater är intenöjda förrän alla de som vill ha ett arbete också får ett arbete. Jag ber att få yrka bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkandena 10 och 11. 12BENGT WITTBOM (m) replik: Jag vill bara berätta för att visom vanligt, när vi debatterar arbetsmarknadspolitik i kammaren, har med ossden lilla skriften . Den är alldeles utmärkt, och jag tycker att även fortsättningen skall ta den med sig eller i alla fall läsa vissautomordentligt intressanta konstateranden som görs där. a. heter det på s.55: En stor volym av efterfrågepåverkande åtgärder inomarbetsmarknadspolitiken i form av t. ex. beredskapsarbeten kan också medförarisk för intrång i ordinarie verksamhet med åtföljande utträngningseffekter. Ja, det var ju ett komplicerat språk. Vad som i realitetensägs är att en alltför omfattande arbetsmarknadspolitik även medför problem -problem som innebär att riktiga jobb trängs ut från den riktigaarbetsmarknaden. Detta är, , skälet till att vi ägnar intresse åtutformningen och inriktningen av de mycket omfattande arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna. Vi gör det av omsorg om människornas möjligheter att få riktigajobb. och hans partikamrater har ju i dennadiskussion hamnat i en rätt knepig situation. T. o. m. , som ju är en avsocialdemokratin hyllad organisation, har ju ställt upp på vår sida, när manuttalar att människor i arbetsmarknadspolitiska åtgärder och människor somsöker arbete skall också redovisas som arbetslösa. Socialdemokratin följernormalt , och när någon har uppfattningen att Sverigekanske skulle söka en egen väg på något område där har gjort ett uttalande,så brukar det heta: Nej, se det går inte - det är som att svära i kyrkan. Menden här gången, när socialdemokraterna själva inte vill följa , då har LarsUlander svurit i kyrkan, och vi andra har hört det. position är alltså inte så särskilt stark.Som vanligt vägrar envist att tala om de problem som finns. Ochvarför gör han det? Jo, herr talman, det beror på att den analys somsocialdemokratin gjorde av hur arbetsmarknadsproblemenskulle lösas är fortfarande den som gäller. Därför har vi enarbetsmarknadspolifik som bygger på föråldrade värderingar. harinte haft förmågan att se den nya verklighet som har vuxit fram. Därför, herrtalman, har han inte heller förmågan att framåtsyftande diskutera hur eneffektiv arbetsmarknadspolitik faktiskt skall se ut. Detta är anledningen tillmånga av de 115 reservationerna. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. 13ELVER () replik: är tydligen fortfarande bländadav regeringsskiftet , så att han inte ser hur det förhåller sig. Han sägeratt det har blivit mycket bättre. Då bortser han från att den långsiktigatrenden innebär en allvarlig försämring. Dessutom har vi i en konjunktur som ärjämförbar med den som fidigare rådde mellan 30 000 och 40 000 fler öppetarbetslösa. Utskottets ordförande ondgjorde sig över att vi användeoss av den officiella statistiken och lade samman de öppet arbetslösa och desom stod utanför den reguljära arbetsmarknaden. Ja, detta är inte såoriginellt. Det är inte ovanligt att de fackliga organisafionerna och tidskrifterna- och särskilt då - pekar på just det besvärande faktum att utöverde väldigt Arbetsmarknadspolitiken, m. m. mångaöppet arbetslösa har vi denna stora grupp som står utanför reguljärarbetsmarknad. Således är det inga nyheter vi kommer med i den delen. Det skall ändå sägas att utskottets ordförande underströkatt grundläggande är att vi har en god ekonomi. Därvidlag är vi långa styckenöverens. Det är viktigt att konstatera att vi i våra reservationerföreslår åtgärder för att underlätta förhållandena på en svår arbetsmarknad.Jag påstod i mitt inledningsanförande - och det står fast - att påsocialdemokratiskt håll har man hängett sig åt att i vissa fall försvåraförhållandena. Det gällerrörligheten, där ni vill ta bort starthjälpen. Det gällerutbildningen - lärlingsutbildningen har inte fått sin chans. Vi föreslår en utökning med 5 000 platser inom AMU iförhållande till regeringens förslag. Det gäller det ungdomsavtalet, som inte är i hamn. Ni harockså från regeringens sida varit med om att försvåra avtalsrörelsen genom attredan inteckna en del av löneutrymmet. Jag har nämnt detta med bromsandet avandel-i-vinst-system. Enligt vår mening ger ni även alldeles för litet åthandikappade. Och jag pekade på det besvärande faktum att regeringen sedan fyraoch sitter och bereder bilstödet. Visst kan man hitta brister i regeringspolitiken när detgäller arbetsmarknaden. De förslag vi kommer med är inte uttryck för att viskulle vara negativa till arbetsmarknadspolitiken - tvärtom. Utskottetsordförande slutade, herr talman, i av klarsyn med att säga: Visocialdemokrater är inte nöjda. Det är ett påstående som jag tycker att LarsUlander skall hållas räkning för. Och jag vill säga; Låt oss göra något åtsituationen eftersom den är allvarlig. 14BÖRJE () replik; När man hör utskottets ordförande måste manallvarligt fråga sig: Har inte som målsättning att ungdomar,handikappade och andra utsatta grupper skall erhålla ordinarie jobb påordinarie arbetsmarknad? Den målsättningen har vi inom . Vi tror att det är bäst för handikappade människor om defår sina jobb inom ordinarie offentlig eller privat sektor. Vi vet att det ären hög målsättning, men som tidigare vice ordförande i hördejag , som då var styrelseordförande, gång på gång betona attmålsättningen för arbetet var att Samhällsföretäg inte skulle behövas. Det är första gången jag hör framhållaSvenska som det enda sanningsvittnet. Det är naturligtvisså att skiljer ut sig när det gäller att slå vakt om lägreinkomsttagare och om regional balans, men frågan är om vi inte skiljer ut ossmest som motståndare till nu sittande regering. tar också upp frågan om hur pengar skallanvändas i riket. Jag tror för min del att satta till attutveckla småföretagsamhet ger fler jobb än till AMS-jobb, ochdessutom ger det klara långsiktiga effekter. Men regeringen har inte velatlyssna på detta, utan miljarderna har gått till och och de andraverkligt rika företagen. Det är en felaktig politik. LarsUlander tog inte upp frågan om teknikerraggningen. Att den inte är bra förden regionala utvecklingen vet vi, men tror att teknikerraggningenär bra för jobben och för arbetsmarknaden totalt sett? Det skulle varaintressant att få ett svar på den frågan. 15 (vpk) replik; fick anstränga sig ordentligtför att hitta någon grundläggande skillnad gentemot de borgerliga iarbetsmarknadspolitiken. Han säger i stället att vpk tecknar en nidbild avutvecklingen. Ja, är det inte så att budgetunderskott har varit den främsta orsakentill satsningarna? Jag vet inte vilka hinder som finns mot att satsa 4miljarder kronor på den offentliga sektorn. Varför har avstyrktdet? Om jag har förstått och finansministern rätt är dettadet avgörande skälet för att satsa på kommunerna. Dessutom för regeringen enpolitik sorti skall bekämpa löneökningar och i stället stimulera storfinansenoch exportinriktningen. Det är ju den tredje vägen - det är ingen särskildnidbild. Det märkliga är egentligen att inte villställa upp för detta. Det som enligt vad och regeringensäger är den huvudsakliga politiken förnekar iarbetsmarknadspolitiken. Jag tycker inte att man är hederlig när man inte villta konsekvenserna av sin politik. Har man en exportinriktning som i nästa steggör en oerhört beroende av , då får man ta konsekvenserna av det.När mer kapital exporteras till utlandet än vad som investeras i fårockså regeringen ta ansvar för detta. Men det vill den tydligen inte göra. När strukturomvandlingen i blir flyttlasspolitikoch när serviceinriktningen hos AMS är att flytta arbetskraften och intearbetet till människorna, får regeringen ta ansvar för det. Dessutom är detinte sä sade till de borgerliga, när de sparadepå det kommunala området, att det var en medvetet arbetslöshetsskapandepolitik. har regeringen kommit med sparpaket efter sparpaket. Det som idagarna diskuteras i detta hus om skatteutjämningen handlar om att minskakommunernas budget med , och det är klart att detta går utöver sysselsättningen, . Därför kan man inte ta det särskilt högtidligt närsocialdemokrater här i och på olika nivåer säger att det viktigasteär arbete åt alla. Jag tycker det har lika stort värde som socialdemokraternaskrav på republik i landet.Som jag har sagt förr har det kravet inget som helstpraktiskt realpolitiskt värde. Lika litet betyder talet om arbete åt alla. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. 16LARS ULANDER (s) replik: Jag börjar med . Denne viftademed en skrift, men såvitt jag förstår använde han den inte speciellt mycket isin argumentering . Han gjorde detsamma och drogslutsatsen att han med hjälp av den skriften skulle kunna bevisa att det skullebli sämre i . Vi har sett motsatsen, och detborde vi kunna glädjas åt gemensamt. Den statistik som åberopades var ganska magstark. När mananvänder statistik bör man se till att det blir begripligt för människorna ochinte använda den bara för att den skall få en viss tänkt politisk följd. Prot.1986/87:94 som ni nämner, 565 000 arbetslösa, innefattas hela raden av dekategorier Arbetsmarknadspolitiken, m. m. som icke har några möjligheter påden vanliga arbetsmarknaden. Vi kan som exempel ta anställda med lönebidrag men kan också fortsätta med en hel rad av andra kategorier som behöver stöd. Detta bör sägas när man i en reservation talar om arbetslösheten. säger att beredskapsarbetena är föromfattande. Vi kan konstatera att vi hade 20 000 personer iberedskapsarbete, och jag tror inte att den nivån är för hög. Jag kan dessutompåstå att detta inte spärrar möjligheterna för andra företag att få arbetskraft.Det är helt enkelt en nödvändig del i medelsarsenalen att det finnsberedskapsarbeten att sätta in där de behövs. Den kritik vi får från andra hålli landet, och det vet , är att det finns för fåberedskapsarbetsplatser att fördela ute i länen. Jag skall inte kommentera så mycket av . Jag tycker att det är bra att säger att det finnsmycket som är vi ense om. Att vi har problem på arbetsmarknaden är vi ocksåöverens om. Vad som är viktigt är att hitta vägar för att få en arbetsmarknaddär alla människor som vill ha ett arbete också skall få ett arbete. Till vill jag bara säga att om man ena åretgår ut med ett besparingsförslag på och inte har detförslaget med, då har man inte speciellt mycket i en arbetsmarknadspolitiskdebatt att göra. Det krävs nog en något bättre grund om man vill påstå sig hanågot att säga som är värt att lyssna på. Vad hade hänt om vi följt centernsförslag och dränerat arbetsmarknadspolitiken på ?Ja, då hade naturligtvis ytterligare en mängd människor varit arbetslösa . TiU vill jag säga att vi väl inte skallhymla med det faktum att om vi inte har en bra ekonomi i landet så har viheller ingen arbetsmarknad att erbjuda människorna. Vi kommer allfid att fåslåss på två plan, nämligen att se till att vi har en bra ekonomi och därmed gegrunden för den sysselsättning vi vill ha. 17 () replik; är det ju, , inte främst jagsom är bekymrad över t. ex. beredskapsarbetena, utan arbetsmarknadsministernsexperter i departementet, och då tycker jag att utskottets ordförande borde ägna någon liten tid i den här debatten åt att föra en seriös diskussionom hur våra tradifionellt sett mycket omfattande arbetsmarknadspolitiskainsatser påverkar ekonomins möjligheter att skapa snabbt växande arbetsmarknader.Jag rekommenderar att läsa skriften en gång fill, om han har lästden tidigare. En del av de ganska kloka saker som står i den tycks glörnt bort. Jag skulle också, med anledning av en annan fråga som LarsUlander tog upp i sitt anförande, vilja rekommendera honom att skaffa sig enliten räknemaskin. Man kan använda den för att räkna fram vilka antaganden somligger bakom regeringens anslagsgivning till inskolningsplatser för ungdomar.Anslagen skall täcka av lönekostnaderna för dessa inskolningsplatserunder . Man kommer då fram till att utgångspunkten för 26 anslagsgivningenär avtal träffade på arbetsmarknaden på en nivå som ligger ca 10 kr.under avtalsenliga löner. Genom detta, hamnar plötsligt i enutomordentligt svag posifion när det gäller diskussionerna om ingångslöner förungdomar. under avtalsenlig lön är det besked som vi ger tillordföranden i Byggettan, .