prot · GA0927 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:27 Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 7 innevarande månad. 2 § vice talmannen meddelade att/ie ()och () samt () och BörjeStensson (fp) återtagit sina platser i , varigenom uppdraget somersättare upphört för , , ochAnna-Brita . 3§ Svar på interpellation 1986/87:49 om bibehållande av ålderdomshemmen har frågatsocialministern om regeringen avser att ge kommunerna förutsättningar för attbibehålla ålderdomshemmen som en viktig resurs i äldreomsorgen också på långsikt. Arbetet inorri regeringen är så fördelat att det är jagsom skall besvara interpellationen. har enhälligt antagit socialtjänstlagen ochsenare den nya hälso-och sjukvårdslagen. I båda dessa lagar finns en gemensamsyn på hur vården och omsorgen om äldre och handikappade skall utformas. Desocial-, hälso-och sjukvårdspolitiska insatserna bör utformas udfrånprinciperna om normalisering och självbestämmanderätt. Ett betydelsefulltinslag i strävan mot normalisering är att man gör det möjligt för äldre ochhandikappade att bo kvar i sina bostäder under så normala förhållanden sommöjligt. För att uppnå självbestämmande krävs dels ett utbud av stöd- ochserviceinsatser, som ger förutsättningar att tillgodose enskilda önskemål, delsett respekterande av den personliga integriteten. Frågan om bibehållande av ålderdomshemmen i en eller annanform har behandlats av vid skilda tillfällen . a. varit fråga om statsbidrag till driften eller till statligbostadslångivning vid uppförande eller ombyggnad av ålderdomshem. Deriallmäriria iririktriingen av samhällets insatser inom detta område har Om bibehållande av ålder domsh emmen Prot.1986/87:27 regeringen även redovisat i proposition 1984/85:142 om förbättradeboende-17 november 1986 förhållanden för gamla, handikappade och långvarigtsjuka och i budgetpropositionen 1984 bil. 7 i vilken frågan om statsbidragtill driften av ålderdomshem behandlas. har gjort en inventering avförhållandena för personer som fortfarande bor eller vårdas långvarigt påinstitutioner. Studien omfattar totalt 128 000 personer, varav nära 50 000personer som bor på ålderdomshem. Många av dagens ålderdomshem är gamla, nästan90 % är byggda och har en för låg boendestandard för att den skallvara ett acceptabelt alternativ till permanentbostad. Av de boende harexempelvis en genomsnittlig bostadsyta på mindre än 12 rn". Utvecklingen visar att det går att tillgodoseomvårdnadsbehoven i den egna bostaden. Antalet platser i t. ex. ålderdomshemminskar successivt, med drygt 2 000 . Landsting ochkommuner satsar också i ökad utsträckning på olika former av primärvård ochsocial hemtjänst. är situationen alltför ofta den, att den som harbehov av omfattande vårdinsatser har en oacceptabelt lågboendestandard, vilket bl. a. inventering visar. Det är minbestämda uppfattning att detta måste ändras så, att målen om fullvärdigbostad och en god omvårdnadsnivå förenas och blir en rätdghet för alla. Förstnär detta sker kan gamla och hjälpbehövande människor få möjlighet att åldrasmed värdighet och bibehållen självkänsla och integritet. Sammanfattningsvis är det övergripande målet för de äldresboende att både närmiljöerna och insatserna inom och hälso- ochsjukvården skall utformas så, att äldre i största möjliga utsträckning kan bokvar hemma. Äldre som bor hemma skall få tillgång till den service, omvårdnad,vård och trygghet som de behöver. Detta gäller både den som endast behöverenstaka serviceinsatser och den som har ett behov av mer omfattande vård- elleromvårdnadsinsatser . I vissa fall kan kvarboende ändå bli omöjligt och denenskilde bli tvungen att flytta till någon form av institution eller kollektivtboende. Även ett sådant boende måste emellertid fylla kraven på enfullvärdig bostad. Insatserna bör också vara individuellt anpassade, för attundvika passivitet och otillräcklig självbestämmanderätt. Ålderdomshem, som inte fyller kraven på en fullvärdigbostad och som inte kan ge en individuellt god omvårdnad, bör därför avvecklaseller byggas om. Jag vill dock framhålla att kommunerna i denna process måstehandla med yttersta varsamhet och med stort hänsynstagande till önskemålen hosdem som redan bor på ålderdomshem. 2 (): Jag ber att få tacka för svaret. Såvitt jagförstår är det direkta svaret på min direkta fråga ett nej. Statsrådettalar om yikten av normalisering och självbestämmanderätt i äldrevården.Normalisering är "att göra det möjligt för äldre---------------- att kunna bo kvar i sina bostäder under så normala förhållanden sommöjligt". Det kan 132 vi vara ense om. Finnsdet baratillräckligt med hemsamariter, så att de gamla får denhjälp de behöver och får den av i stort sett samma hemsamariter, då tycks deallra flesta vilja bo kvar hemma så länge de kan. Statsrådet hänvisar till proposition1984/85:142 och till budgetproposition. I dessa kan man firina att densocialdemokratiska regeringeri inte vill ge något statsbidrag till drift avålderdomshem "eftersom statsbidrag till ålderdomshemmen skulle bidra tillatt bromsa det förändringsarbete som är i gång". Man firirier ocksåatt socialdemokraterria irite vill ge låri till upprustriirig av ålderdomshem.Deri socialdemokratiska politiken när det gäller de äldres service öch boendehar lett till att kommunerna kan få statsbidrag till byggande avservicehus och om man bygger om ålderdomshem till . Men kommunernakan inte få bidrag om man vill bygga ett nytt ålderdomshem eller om man villmodernisera ett gammalt. Till personal på utgår statsbidrag. Mentill personal på ålderdomshem utgår inget statsbidrag. Detta tycker jag är ettpraktexempel på statlig styrning över de berördas huvuden! Är det då så underligt att antalet platser på ålderdomshemhar minskat med 4 000 ? Är det så konstigt att ålderdomshemläggs ner eller byggs om till ? Om statsrådet tror att det är deäldres behov och önskningar som styr dagens nedläggningar av ålderdomshem, dåanser jag att både statsrådet och regeringen har fel. I stället är det så attfelaktigt utformade statsbidrag berövar äldrevården ett alternativ som absolutbehövs. Detta har bekräftats för mig och många av mina riksdagskolleger avsläkt och vänner, liksom genom insändare och tidningsenkäter och under besök påde ålderdomshem som finns kvar. Tidningen där hemma hade en enkät om åldringsvården.Första dagen kom 80 svar. 60 av de svarande ville ha kvar ålderdomshemmen, tvåvar direkt negativa, och resten av svaren handlade om andra saker. Svaren komfrån såväl de äldre själva som deras anhöriga och vårdpersonal. Väldigt mångaav de svarande ställde frågan: Vad skall det bli av mig när jag inte kan bokvar hemma längre, inte vill till och inte behöver långvården än?Det är den frågan jag nu vill föra vidare till statsrådet: Hur blir det fördenna kategori äldre när ålderdomshemmen är borta? Regeringen säger själv i1984 års budgetproposition att antalet äldre personer i gruppen under 75 årminskar fram , medangruppen över 85 kommer att öka från ca 120000 till ca 170 000. Problemet med det gap som uppstår mellari servicehuset ochlåugvårderi är alltså med nuvarande ekonomiska styrning stort. Jag skulle sättastort värde på om statsrådet något ville kommentera detta. Under den korta taletid jag har kvar vill jag Citera någraav svaren på den enkät jag nämnde. I ett av svaren heter det: "Båda delarna måstefinnas, både ålderdomshem och servicehem. Gamla har olika behov, det finns desom bara passar på ålderdomshem medan andra vill klara sig själva. Politikernalyssnar inte på dem som jobbar inom äldrevården eller på de gamla. Valfrihetmåste vi ha." En av de svarande, som arbetar inom vården, säger:"Jag tycker att ålderdomshemmen ska finnas kvar för det finns många sominte passar att bo i . Anhöriga kanske tror att de får mera kontakteri én servicelägenhet men de gamla är precis lika ensamma där." Om bibehållande av ålderdomshemmen Om bibehållande av ål-derdomshemmeri I svaret från en som kallar sig "90" står:"Lägg inte ner ålderdomshemmen. Där finns alltid någon att prata med. Jagväntar just nu på att få plats någonstans och jag vill bo på ett ålderdomshem,inte i en servicelägenhet. Jag tror att det går an att bo i servicelägenhet omman har släktingar som kan komfna och hälsa på. Men många är ju ensamma. På ettålderdomshem har man (ju också samma personal , till skillnad från enservicelägenhet där man kan få olika hemsamariter ." - Detsistnämnda finns det naturligtvis möjlighet att åtgärda. Statsrådetslutar sitt svar med meningen: "Ålderdomshem, som inte fyller kraven på enfullvärdig bostad och som inte kan ge en individuellt god omvårdnad, bör därföravvecklas eller byggas om." Men varför kan inte "byggas om" fåinnebära statligt bidrag till modernisering av ålderdomshem där så behövs? Anf.3 (); Får jag först säga att det är värdefullt att vi i bredadrag är överens om boendepolitiken när det gäller de äldre. Vi är överens omatt det behövs en utbyggnad, att möjligheterna till eget boende måste vidgas,att vi behöver väl fungerande och att det i servicehusen kan finnasolika nivåer i fråga om service och tjänster. Vi har också i varit överens om att man måstevara försiktig vid den omstöpning som pågår. Statsrådet pekar i sitt svartill på den proposition om förbättrade boendeförhållandenför gamla som behandlades av 1984. Men han nämner inte - och dettycker jag är litet egendomligt - att faktiskt hade invändningar motpropositionen på den här punkten och att framförde att man vidgranskningen av ansökningarna om lån för utbyggnad av ålderdomshem skulle varamycket varsam och flexibel och visa ett generöst sinnelag. Jäg tycker också att det är synd att statsrådet i sittsvar enbart drar fram negadva aspekter på ålderdomshemmen. Vi får t. ex. höraatt av ålderdomshemmen är byggda och har en alltför lågboendestandard för att kunna vara ett acceptabelt alternativ sompermanentbostad. Men, , en mycket stor del av våra bostäder iSverige är faktiskt byggda , och jag tror inte att det förhållandetatt en bostad är byggd skall behöva betyda att den inte kan användassom bostad. Det finns trots allt väldigt många väl fungerandeålderdomshem, där människor också trivs. Det kan därför irite vara rimligt attså bestämt driva på en omvandling som innebär att människor rycks upp ur denmiljö där de är rotade, eller inte får tillbringa sin ålderdom i den miljö dehar sett fram emot att få komma dll. Jag tror att det skulle vara värdefullt omockså regeringen visade en mera generös och förstående attityd dlluppfattningen att ålderdomshemmen spelar en viktig roll i bostadsförsörjningenför de äldre och i omvårdnaden av dem. När behandlade den här frågan 1984 beställde manav regeringen en rapportering om hur lånebestämmelserna tillämpades ute påfältet. får vi via massmedierna då och då rapporter om attlänsbostadsnämnderna inte alls är så flexibla som förutsatte. den bakgrunden vilja fråga statsrådet : När kan riksdagenräkna med att få denredovisning av tillärnpningen av lånebestämmelserna i fråga om ombyggnad avålderdomshem som begärdes 1984? Jag tror faktiskt att vi egentligen är meröverens än vad mina båda meddebattörer ger intryck av. Men orii jag i mitt svarglömde att stryka under behovet av flexibilitet,' ber jag att få rätta tilldetta . När ålderdomshemmen avvecklas eller byggs om till den standard somriksdagen så klart och tydligt har ställt sig bakom är det viktigt med ytterstavarsamhet och flexibilitet i det arbetet - låt mig upprepa detta. Jag menar att den politik som jag nu har redovisat har ettkonkret öch direkt stöd i de riksdagsbeslut som har fattats på senare dd. Införden här debatten har jag mycket noga gått igenom socialutskottets yttrande tillbostadsutskottet i samband med behandlingen av den proposition om förbättradeboendeförhållanden som lades fram . Den mellan-forrii avboendealternativ som utskottet beskriver i sitt yttrande innebär att de. äldreskall ha ett eget rum med en större-bostadsyta, toalett, dusch ochkokmöjligheter, och det talas.också om att man bör upprätta personliga hyreskontrakt.Därmed har man lagt grunden till en boendeform som skiljer sig på några punkterfrån det som ålderdomshemmen representerar. konstaterarockså i sitt yttrande att ålderdomshemmen inte uppfyller kraven på denmellanform som här har beskrivits; Jag tycker det är viktigt att slå fast attdetpå den punkten råder mycket stor enighet och en klart uttalad policy frånvår riksdag. för sin del konstaterade att med denbeskrivning av mellanformen som socialutskottet gjorde behövs ingen ytterligareprincip eller regel för den lånegivning som föreslås i proposidonen;ställer sig bakom de regler som anges i propositionen. gör ytterligare ett viktigtkonstaterande,nämligen att vi i fortsättningen bör skilja på deri fullvärdiga egna bostadenoch lokaler för vård. Ingen av oss bestrider att vi också behöverinstitutioner för att ge vård i olika sammanhang. Jag nämnde ju också i mittsvar att när det gäller äldre människor söm har bott länge i sin egen bostadkommer man i en del fall till den punkt där detta är möjligt,eftersom vårdbehovet har blivit så omfattande. Därvid måste det finnasinstitutioner eller andra former av kollektivt boeride, vilka också de bör uppfyllahögt ställda krav på boendestandard och ge möjlighet till självbestämmande ochinflytande i den vårdsituation som man då komriier till. Om bibehållande av ålderdomshemmen 5ANNA (): Att ha det bra betyder inte bara eget rum medegna möbler och toalett. Att ha det bra betyder för många trygghet, någon attprata med, ett visst mått av sällskapsliv och för en hel del möjlighet att bokvar i hemsocknen. Jag har bevittnat gråten och uppgivenheten när man tvingatgamla att flytta från sockneris trivsamrria ålderdomshem till centralortensservicehus. Dendagliga kontakten med gamla vänner bryts, och borta är denvälkända utsikten från hemmets vävstuga. Att, som statsrådet verkar göra i sittförsta svar, sätta likhetstecken mellan och aktivering är fel. Prot.1986/87:27 Det finns lika goda om inte bättre möjligheter till aktiveringpå ålder- 17november 1986 domshem. Otn bibehållande av ålderdomshemmen Jag har under den här debatten fått lära mig - jag hoppasatt jag har fattat det hela rätt - att man kan få statligt bidrag om manmoderniserar ett ålderdomshem. Det tycker jag var ett alldeles utmärkt besked.Men då återstår oftast det som är det viktigaste när en kommun byggernågonting, nämligen driften. Vad gäller i fråga om statsbidrag till driften avett moderniserat ålderdomshem? Är det möjligt att statsrådet och statsrådetsparti kan gå med på statsbidrag till driften av ett sådant? Det är mycketväsentligt att få besked om detta. Visst behöver vi olika former av vård för deäldre - det är vi helt eniga om. Det är bara det att lösningen på problemen underperioden mellan det egna boendet och långvården icke alltid är lika medservicehus för alla. Därför vore det intressant att få det här med driftenbelyst. 6 (): Det är riktigt att det råder stor enighet - det underströkjag redan i mitt första anförande. Men den enigheten gäller inte riktigt detsom regeringen föreslog 1984; modifierade regeringens förslag i vissaavseenden, bl. a. just på den här punkten. underströk behovet avvarsamhet och flexibilitet och bad att regeringen skulle återkomma med enrapportering om hur reglerna tillämpades. Jag tillät mig att ställa frågan tillBengt : När kan vi fä se den rapporten? Det finns nämligen uppgifterutifrån fältet - låt vara lösa uppgifter - om att man i länsbostads-nämnderriairite riktigt uppfattade detta så som vi gjorde i . Det är möjligt attden snäva attityd, som man på sina håll lär ha gentemot ålderdomshemmen har attgöra med den, som jag uppfattar det, litet negativa hållning som regeringen harintagit. I svaret är det bara de negativa sidorna hos ålderdomshemmen som drasfram. Det är också så, som sade, att manfaktiskt diskriminerar ålderdomshemnien vad gäller statsanslagen för social hemtjänst.Den sociala hemtjänst sorn går till eget boende eller dll fårkommunen statsbidrag för, men den personal som arbetar på ålderdomshemberättigar inte kommunen till något statsbidrag. Detta har det, som BengtLindqvist vet, förts diskussioner om i , och vi har från vår sida sagtatt det är rimligt att beräkna statsbidrag på alla personalkategorier för attdärigenom få neutralitet till stånd. Som sagt; Det vore intressant att veta om ge besked om när kan få en rapportering om hur beslutet från 1985dllämpas. Låt mig på den sista frågan svara, atteftersom detta tillhör ett annat departement, nämligen ,har jag för dagen inte svaret. Jag skall givetvis ta med mig frågan tillbostadsministern, och vi får väl redovisa svaret på något lämpligt sätt försocialutskottets ordförande. Jag skulle först och främst vilja slå fast att vi äröverens när det gäller omsorgen och varsamheten om de människor sorii bor och vistas på 136 ålderdomshem. Vi är vidare, tror jag, övereris om att också äldremänniskor skall ha en god boendestandard. I själva verket handlar boendet imorgondagens äldreomsorg om tre ting: för det första om en fullvärdig bostad,för det andra om en omvårdnadsnivå som motsvarar behoven, dvs. även en mycketlångt gående omvårdnad kan ges i hemmet, och för det tredje om att omvårdnadenmåste ges i sådana former att den enskilde har möjlighet till självbestämmandeoch integritet. Vi har konstaterat att dagens ålderdomshem inte uppfyller dessatre kriterier men att det går att uppfylla dem. Vi menar därför, att när detgäller standarden för äldre människor och åldrandet i morgondagens ,skall den typ av ålderdomshem som vi har ersättas med en omvårdnad sommotsvarar alla dessa tre krav, dvs. i de fall det rör sig om personer som harbehov av en omfattande omvård. Detta är ingen prutning på något sätt, utan enavancerad målsättning som ju flyttar fram positionerna. har vi detta krav på en fullvärdig bostad för alla ochmöjlighet att bo kvar även för den som har omfattaride handikapp och vårdbehov,och då kan man omvänt ställa frågan: Vem är det som denna standard inteskall komma tillgodo? Jag förmedlar gärna uppgiften att av dem som bor påålderdomshem inte själva har bestämt att de skulle dit. Detta kan varaintressant att fundera över. Jag menar att i morgondagens samhälle skall alla ha rätttill en fullgod bostad och omvårdnad i hemmet, på sådana villkor att det finnsmöjligheter till både självbestämmande, sociala kontakter och integritet förden enskilda människan. Så upprepar jag igen: Vi måste vara mycket varsamma med demänniskor som finns på dagens ålderdomshem, så att de som har vant sig vid derutiner som finns där och utvecklat sitt liv utifrån de förutsättningarna intekommer i kläm. Om bibehållande av ålderdomshemmen 8ANNA (): Det här tycker jag är en intressant debatt.Jag vill tacka statsrådet för att han går in i debatten och verkligen försökersvara på våra frågor. Som slutord vill jag säga att jag hoppas att kravet påfullvärdig bostad och personlig integritet inte går ut över det som många avdagens åldringar anser så värdefullt i ålderdomshemmen, nämligen den socialagemenskapen, trivselfaktorn och dygnet-runt-tryggheten. Detta anser jag äroerhört väsentligt. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Föredrogs och hänvisades 1986/87:63till justitieutskottet 5 § Föredrogsoch hänvisades 1986/87:3till finarisutskottet 6 § Föredrogs men bordlades åter Skatteutskottetsbetänkanden /87:1-3 betänkanden. 1986/87:1, 2 och 4Lagutskottets betänkanden /8'7:5, 6 och 8 ; Utrikesutskottetsbetänkanden /87:1-3 betänkanden /87:2 och 3Socialutskottets betänkanden /87:6 och 8 betänkande1986/87:1 betänkande 1986/87:3 Jordbruksutskottetsbetänkariden /87:5 och 6 betänkanden /87:4 och 5Arbetsmarknadsutskottets betänkanden /87:5-7 7 § Anmäldes och bordlades Skrivelse 1986/87:75 Redogörelse förbehandlingen av skrivelser till regeringen 8 § Anmäldes och bordlades Motion 1986/87;Skl03av Ändring av tidpunkten för avlämnande av självdeklaration vid 1987 årstaxering, m. m. (prop 1986/87:64) 9 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1986/87:85 av () till utrikesministern omde politiska förhållandena i , m.m.: meddelade ledningatt man avsåg att kalla hem sex regementen från före årets slut.Detta meddelande fick liksom beslutets verkställighet för någon månad sedanstor publicitet. Journalister från väst bjöds också till för att bevittnaoch beskriva de 6 000-7 000 soldaternas återtåg. Hela åkdonen kan enkeltuttryckt betraktas som ett stort propagandajippo. I verkligheten var det jufråga om att av de sovjetiska trupperna återkallats. Journalisternafick inte röra sig fritt i landet eller ensi och har därför inte kunnat rapportera till den fria världen om vad somverkligen sker i urider ockupation. Många fakta finns ändå som bevisar att hade rättnär han en gång kallade "ett blödande sår". Den somhåller i kniven ser också blodet! Fakta är att snart fem miljoner afghaner tvingats fly frånsina hem och sitt land; fakta är att civilbefolkningen skadas, svälter ochlider av terrorbombningar och helikopteranfall; fakta är att det är fråga ombåde folkmord och kulturmord, eftersom många för hela världen oersättligakulturskatter skadats genorri kriget. Fakta är också att motståndsviljan hos afghanerna ärmycket stark och ordet kapitulation närmast okänt. Fakta är dessutom att de olika politiska partierna imotståndsrörelsen numera har kunnat ena sig i fråga om ledarskap ochrepresentation utåt. Det är då viktigt att dess företrädare tas emot ocherkänns av regeringarna i den fria världen. har aldrig tvekat att skarpt fördömaockupationen och dess följder. Vi harocksåsjälvklartlämnat humanitärt bistånd.I FN har alltsedan . ockupationen en starkare majoritet uppmanatSovjet att dra sig tillbaka - utan resultat. Det är alltför tydligt att detinte är tillräckligt att FN:s specielle rapportör i trerapporter har kunnat bevisa vilka fasansfulla illdåd som begås. Ermacorar harheller inte fått inresetillstånd i landet, vilket hans motståndare använder somargument emot hans rapporter. InomFN-systemet finns ju emellertid ett antal organisadoner för olikaspecialområden såsom ILQ, FAO, , . Förutom att de genomför olikaprojekt har de ofta en utredande verksamhet och kan genom denna samla fakta -som kan ge upphov till debatt. , har vid upprepade tillfällen uttalat sitt stödför det afghanska folkets självbestämmanderätt. har det funnits visstveksamhet inför förslag om svenska initiativ angående inom FN:solika fackorgan. Som skä| har bl. a. angivits en strävan att så långt möjligtsöka vidmakthålla arbetsfördelningen mellan FN:s olika organ och undvika attpolitiska konfliktfrågor försvårar arbetet inom deras egentliga ansvarsområden. Utrikesministern har själv i en tidningsartikelförklarat att det låter rimligt att i tar initiadv för attUNESCO skall inskrida och skydda vad söm är kvar av deri unika bebyggelsen iHerat. Även om huvudlinje alltfort må vara att upprätthålla denrådande arbetsfördelningen inom FN-systemet går det inte att bortse från attbefolkningens lidanden i . , som varit ockuperat ,ökar för , vecka, månad och år och, inte minst vikdgt, attmotståndsrörelsen behöver allt moraliskt stöd, så att kriget i inteblir det glömda kriget. Medhänvisning till det anförda vill jag fråga utrikesrninistern: 1) Är utrikesministern beredd attofficiellt ta emot ett besök av en företrädare för motståndsrörelsen? 2) Ärutrikesministern beredd att överväga svenska initiativ inom isyfte att utreda och debattera förhållandena inom landet? 3) Om svaret ärnej, är regeringen beredd att stödja sådana initiativ, ifall de kommer från ettannat land? 4) Har regeringennågra andra planer för ett svenskt agerande i Afghanistanfrågan? 1986/87:86av Margö (vpk) till socialministern om förskrivningen avberoendeframkallande läkemedel: Debatten om läkemedelsmissbruk harhittills i huvudsak handlat om den lilla grupp människor som besöker mångaläkare och på olika sätt lurar till sig recept och ibland t.o.m. förfalskarrecept för att komma över narkotikaklas-sade läkemedel.