prot · GA0921 · 1986-12-31 00:00:00 — Jäg vill över huvud taget gärna ha underlag föråtgärder,, innan jag tar ställning till vad som bör göras, i stället för attfatta beslut bara på grundval av vad som förs fram av i enanslagsframställan; , det material som har tagits fram avdomarnas egna organisationer är i stort behov av fördjupning och komplettering,och det är just det som sker inom , och där arbetar de snabbt.Jag har inga indikationer på att de inte skall bli färdiga med sitt arbete inomderi tid jag här har arigett. De s. k. klosterreglerna, som refereradetill, är till just för att förkorta utbildningstiden, alltså tiden frånbörjedag till dess att man får sitt assessorsförordnande. Jag anser att ett avde största problemen är att tenderar att bli allt längre. Vi haderegler på detta område . De var fullständigtsjälvklara. Men sedan de reglerna har ersatts av vad jag vill kalla allmänanarki när det gäller att utnyttja de icke färdigutbildade domarna förallehanda uppdrag, har vi fått en fördubbling av den kö av människor som väntarpå att få ett förordnande som assessor. Det här är en olycklig utveckling.Detta är en del ay förklaringen till det ökade antalet avhopp fråndomarkarriären. 77KARIN AHRLAND (fp): Det är alldeles utmärkt om justitieministernvid olika diskussioner inom regeringen för lönerna vid domstolarna på tal. frågan kan jag bara säga: Fortsätt! Ge sig inte! Det är viktigt att vi kanerbjuda goda lönevillkor också för våra domare. Arbetstillfredsställelse består inte bara i högre lön, detskall jag gärna hålla med om. Såvitt jag förstår är det sådana andra saker sombl. a. skall ingå i utredning, vilket möjligen kan hjälpa tillatt förbättra arbetsförhållandena. Problemen beror, såvitt jag förstår, bl. a.på stress på grund av ärendebalanser. Jag blir emellertid litet bekymrad när justitieministernmed anledning av anslagsframställning säger att man inte barakan ta vad verket skriver som skäl för att göra någonting. Självfallet vet varoch en att varje statligt verk i någon mån överdriver situationen när detskriver petitor. Detta skall jag inte heller förneka. Men det går inte attpåstå att den anslagsframställning som har gjort innehålleröverdrifter som är allvarliga. I så fall litar inte justitieministern på sitteget verk. Att verket har upprepat vad vi redan visste, och gjort,det medskärpa, får icke användas emot . Det skall i stället användas föratt rätta till bekymren på domarbanan. Jag blir än mer bekymrad när inte justitieministern pånågot sätt avslöjar när direktiven kommer eller vad de kommer att innehålla.Det tycker jag inte vittnar om att justitieministern har funderat så mycket påsaken. 78 (): Justitieministern nämnde des. k. klosterreglerna.Jag vet att reglerna från departementets sida tillkommit i det vällovligasyftet att förkorta befordringsgången. Jag kan naturligtvis hålla med om atttillståndet inte är bra. Men det olyckliga är att reglerna är utformadeså, att dagens unga hovrättsjurister känner besvikelse och hopplöshet, vilketär anledningen till att avhoppen blivit så många. Det framgår också av denskrivelse som jag tidigare refererade till. Rent allmänt vill jag instämma i vad sade,nämligen att vi bör ha en gemensam strävan att öka domarämbetetsattraktionskraft, med hänsyn till den viktiga även i grundlagen inskrivnaskyldighet som domarkåren har att värna vår rättsstat och rättssamhället. Överläggningen var härmed avslutad. 16§ Svar på interpellation 1986/87:47 om mordet på har ställt följande frågor tillmig: Vem ansvararför den politiska analysen av Palmemordet? Har dennaanalys gett något resultat? Vad harinnebörden varit i det uppdrag som i saken gavs ambassadör ? Har någon analys gjorts av i hur hög grad utländskasäkerhetstjänster PrOt. 1986/87:21 förmått informera sig om ting som haft betydelse för Palmemordet? har i sin interpellation inledningsvisförklarat att det inte är hans avsikt att gå in på polisens spaningsarbeté ochatt en diskussion härav i skulle vara olämplig och förhastad. De frågor som har riktat till mig utgår frånhans egna spekulationer om bakgrunden, motivet och ansvaret för mordet på OlofPalme. Trots vad har förklarat om avsikten med interpellationen,tar alltså hans frågor i realiteten sikte på det nu pågående spaningsarbetet.Jag har inte för avsikt att här i kammaren diskutera detta. En annan sak är att mordet på måste leda allmän analys av vad som skett. I ett sådant arbete måste vi finna vägar föratt förhindra sådana händelser och - om de ändå inträffar - för hur vi skallhantera dem. Det arbete som utförs av den särskilda juristkommissionen skallbidra till att skapa underlag för en sådan analys. 80JÖRN (vpk); Jag tackar för svaret. Min avsikt är att viäntligen skall få en öppen och allvarlig diskussion om den politiska bakgrundentill mordet på . En sådan har saknats. Och att föra den är ingenpolisiär fråga. Det är heller ingen fråga för en kommission av jurister. Det ären fråga för det svenska folket. Jag har all förståelse för justitieministernsförsiktighet. Men vi andra är inte bundna på samma sätt av vår ställning. Det är synd att massmedia i denna sak i så hög grad svikitsin uppgift. har man vidarebefordrat en ström av rykten,sensations-mättade detaljer, polisläckor och förtäckta beskyllningar. Man harpekat ut personer och grupper utan logiska underlag. Upprepade gånger - senastnu - har vi fått se hur säkerhetspolis läcker ut beskyllningar mot enkurdisk organisation. Och ännu farligare: associerade en tidningpå sin löpsedel till en hel folkgrupp. Detta är politiskt absurt. Det byggerinte på några motiv eller logiska bakgrunder. Det är ägnat att spridaförvirring och att bana väg för att utse en syndabock. Min avsikt är inte att skapa politiska sensationer.Tvärtom menar jag att vi måste komma bort från det sensationella, bort frånryktena och fram till en verklig analys. Då måste vi börja med att fråga var terrorismen i vår tidegentligen finns. Den finns inte huvudsakligen hos de små grupperna, ivästtyska kommandon , hos muslimska fundamentalister eller i baskiska ETA.Terrorismen ute i är i allt väsentligt en högerterrorism. Den är välorganiserad. Den har en stark social bas, och den har kontakter i olikasamhällsapparater. Den har resurser och pengar. Den har erfarenhet och vapen. Den farligaste terrorismen utövas inte av friståendegrupper. Den utövas ay en rad länders nationella säkerhetstjänster.Erfarenheterna bl. a. från borde ha lärt ossdetta. Och dagens verklighet bekräftar det. Det är därför det är så absurt, närnu skall inleda samarbete med dessa säkerhetstjänster. Man skallbekämpa terrorismen med hjälp av terroristerna själva. Jag avser att i ensärskild interpellation iveckan ta upp detta riskabla samarbete, som nu håller på att ge sig in i. Den politiska logiken kräver att vi ställer frågor rörandemotiv, kapacitet, resurser och risktagande. För vem var ett sådanthinder att hans död blev till ett övergripande intresse? Verri var hotad avhans internationella inflytande och nedrustningsförslag? Hans och hanskommissions program för nedtrappning av kärnvapenrobotar - vem var hotad av det?Vem var hotad av programmen för en kärnvapenfri zon genom , föi"kontroll av kärnbränslecykeln och plutoniet, för inkapsling avrustningsindustrin och rustningstekniken, för kontroll av vapenöverföring tillolika regioner i världen? Jag kan inte se annat än att det klart sannolikastealternativet - det som höjer sig över alla andra alternativ - är den västligastormaktens säkerhetsorgan. Den snäva debattiden medger inte att jag i detaljutvecklar dessa synpunkter. Jag har sökt göra så i en särskild promemoria somhar delats ut till pressen. Jag avser att sedermera återkomma med ytterligarematerial. Men jag vill också säga att det kan finnas även ett annat alternativ.Det kan röra sig om en väsentligen i baserad mordkomplott. Detta är ettmer svåranalyserat alternativ. Men det bör vara med i en fortsatt seriösdiskussion. I en sådan diskussion står det var och en fritt attpresentera mer trovärdiga och logiska alternativ än jag gör. Det viktiga är att vi kommer bort från alla rykten om diverse smågrupper, som saknade alla rimliga samband med och med hans gärning. Bakgrunden till hans död är maktpolitisk, och vi är skyldiga att i en maktpolitisk analys söka oss fram till förklaring och sanning. ' 81NIC (): Det finns skäl att ställa sig frågan varförJörn väljer en interpellation i för den debatt som han sågärna vill ha, uppenbarligen en debatt om skälen för riiordet på tror att han avser att åstadkomma en debatt om internationell terrorism,dess grunder och vad som skall göras för att bekämpa den. I så fall delar jaghans uppfattning - den debatten skall föras offentligt. Men jag tror att den skarpe analytikern harförts bort från analysens krav av sitt svallande röda blod, och jag skall i enliknande analys försöka bevisa att det är just detta som fört fel- detta hans engagemang och denna hans strävan att bevisa en tes snarare än attanalysera den verklighet som tyvärr ligger bakom mordet. Låt oss till en början bestämma oss för vad vi menar medterrorism. Jag uppfattar att begreppet terrorism utgörs av åtgärder som syftartill att förändra politiska förhållanden som inte kan förändras på annat sätt,genom angrepp på oskyldiga eller genom skada på egendom som saknar samband meddet eftersträvade,målet. Dessa angrepp på människor och egendom skall utförasdolskt och fegt, utan att den angripne är medveten om faran. Det, menar jag, ärterrorism. Terrorismen skiljer sig högst avsevärt från det politiskamordet. Ett politiskt mord uppfattar jag vara en gärning som syftar till attlösa ett akut problem:en person representerar i ett visst ögonblick eller inom en viss tidrymd enfara för någon eller några. Det ärstor skillnad på ett politiskt mord och på terror, . För att man skall kunna få använda begreppet analys måsteman tillhandahålla objektivt och känslofritt grundade undersökningar och draslutsatser ur dem som redovisas i analysen. Här är det.andra fält där JörnSvensson har gått fel, Arivändandet av ord som högerextremism, högerterrorism ochvästerländska säkerhetstjänster förekommer tätt i den 19-sidiga promemoria somJörn refererade till. Det märkligaste med dessa är att det inte finnsens en antydan till försök från att motivera vad han menar meddessa uttryck. Genom denna hans ogrundade användning av polemiska begrepp tyckerjag att hans promemoria avslöjas. Det är inte fråga om någon analys. Det ärfråga om propaganda. Låt oss för en sekund tänka på på ett annatsätt än det tillämpade! var en stor internationell politiker. För dennasin stora internationella roll behövde han - det var oundgängligen nödvändigt t- stöd av världens stormakter. Hankunde inte ha blivit medlare i kriget mellan och om inte världensstormakter hade givit honom sitt stöd. Utan tvivel fann störst stödför sin verksamhet från . engagemang mot hade diskvalificerat honom så att han aldrig skulle ha kunnatföreträda . Sanningen var nog den att i stor utsträckningvilade på makt i sitt internationella uppträdande. Låt mig presenteraen, teori med utgångspunkt i det antagandet! Antag att i sina nära kontakter medSovjetunionen hade fått .informationer eller kunskaper som han på grund av sittansvar som svensk statsminister fann att han inte kunde bära ensam utan måstedela med andra i sitt land. Han kunde ha blivit till en fara för någon i enakut situation. Här finns just exemplet på motivet för det politiska mordet. Jag vill gärna säga, herr talman, att denna minspekulation inte är värd ett dugg mer än det papper stenograferna skriver på.Den är värd precis lika litet som spekulation. Jag syftar intetill att kasta anklagelser mot någon. Jag syftar bara till att demonstrera hurmeningslöst det är att göra spekulationer av den typ som hargjort. Jag ser tyvärr att niin tid har löpt så fort att jag intehunnit att vända mig till justitieministern. Men jag vill gärna använda deåterstående sekiinderna till att erinra justitieministern om att vi fördeen debatt här i kammaren om mordet på och den utredning som skullegöras. Jag pekade då på den skamfulla situation som faktiskt fortfarande råderoch som består däri att polisledningen mera förefaller vara leverantörer avlöpsedelsstoff än utövare av ordentligt polisiärt arbete. Är inte detta,justitieministern, verkligen skäl till att nu tillsätta eriparlamentarikerkommitté, som får insyn i vad som egentligen pågår? 82JÖRN (vpk): Det är glädjande att advokaten blandar sig i denna debatt - det har dröjt . Som advokat borde detkanske ha varit påkallat att somhar föregått denna debatt hade trätt upp för att försvara de oskyldigtutpekade. Det har han inte gjort. Han träder upp nu för att få tillfälle attangripa mig, och det må vara hans rättighet. visar en beklagansvärd okunnighet i vad somkom fram under den våg av terrorism i som med mycket stor klarhetbevisade att det där fanns en organiserad fascistisk terrorism, som varinitierad av och hade kontakter med storföretagen och med säkerhetstjänsten,såväl den amerikanska som den italienska. Jag uppmanar attnärmare ta reda på hur det där förhöll sig och att också närmare studeraförhållandena i . Då skall han finna ampla bevis för att det jag sägerom säkerhetstjänsternas engagemang i terroristdåd, bombattentat och mord ärtill fullo belagt. spekulerar, och det är bra att vi fårpröva olika teser mot varandra. Det är precis vad jag har avsett. Min avsikt äratt vi skall få en öppen debatt om detta. Men ställer inte denavgörande frågan; Vem hade det övergripande motivet? För vem var detstora hotet? För vem var hans gärning ett hinder för realiserandet av det strategiskaoch politiska tänkandet? Jag menar att man måste utgå från de frågorna i förstahand. Då hamnar man ju inte någonstans hos KGB eller österut.Man hamnar heller inte hos någon liten västtysk terroristgrupp. Jag är fulltberedd att ta en kritisk diskussion med både nu och i annatsammanhang, rrien jag hemställer att han då sätter upp en trovärdig och logiskalternativ tes. Kan han det? Vad har han för en underbyggd tes om att det varKGB som svarade för mordet? Vad har han för en underbyggd tes om att det varnågot av de västtyska kommandona, som väsentligen inte hade någon beröring medPalme och hans arbete, som svarade för mordet? Eller vad har han för enunderbyggd tes om att det var det baskiska ETA eller det kurdiska PKK, detkanske mest avlägsna av alla alternativ trots att det utpekats så många gångeri skvallerpressen? Jag hemställer att man sätter upp alternativa hypotesersom är underbyggda. Låt oss sedan i en fri diskussion pröva dem mot varandra.Intill dess att det sker håller jag på mina teser. 83NIC (): Det anmärkningsvärda är faktiskt att JörnSvensson inte förstår att vi inte skall diskutera alternativa teser för grundenför mordet på ; Det kan vi möjligen göra när vi en gång vet sanningenom vem som var mördaren och vilka hans motiv var. Intill den tidpunkten är alltdet man gör av det innehåll som efterlyser spekulationer, somleder till sådana skamfulla sidor som med stöd avJörn debattinlägg här. Som alltid har jag den djupaste respekt förJörn analytiska och politiska konst, men just begår han ett såallvarligt misstag att en stor svensk tidning på sin första sida uttalar en anklagelsemot en annan nation i världen. Dét må vara vilken nation som helst, JörnSvensson, nien en gärning som leder till det är en missgärning; Nej, vad vi borde ägna stor kraft åt vore just ättdiskutera frågan: Vad gör vi med den internationella terrorismen? Det ärnämligen den som är vårt samhälles moralfråga. Vi borde ställa oss frågan:Skall vi diplomatiskt isolera länder som bevisligen här gjort sig skyldiga tillstatsterrorism? 'Vi borde också fråga: Är det rimligt att tillgripa blockaderoch annat för att hejda utbredningen av internationell terrorism? Vi skulle inte stå här och spekulera om mordet på OlofPalme; Det kunde för övrigt vara intressant att höra om medgeratt det är fel att diskutera det mordet i ljuset av internationell terrorism.Det borde diskuteras i ljuset av en simpel mordgärning. När jag nu får litet tid över i denna andra replik, somtyvärr också är min sista, vill jag vända mig till justitieministern och be attjustitieministern verkligen går in här i debatten och uttalar sin uppfattningom polisens beteende i denna utredning. Det har ju nu hänt inte mindre änkanske fem gånger att vi här i fått läsa i våra tidningar att det baraär fråga om veckor innan gripandet kommer. har man hört honom i telefon, nuvet man vad han heter. Vad är det som gör att vi inte kan få veta vilkasvårigheter som finns? Jag bad justitieministern om detta , och jag berhonom nu igen. Detta mord angår hela vårt folk. Det är utomordentligt angelägetatt vi kan lita på och känna förtroende för att det inte finns något fel i vårpolisledning och att dét inte heller förekommer politiska påtryckningar på detarbete som där bedrivs. 84JÖRN (vpk): Det är föga mening i att diskuteradefinitionen på terrorism. har samma definition på terrorism sompresident har. Den stora delen av terrorismen, som bedrivs av höger- ochfascistligorna i och av västliga säkerhetstjänster- och för all delockså av andra, vad det beträffar, om ock i andra delar av världen - villvarken president eller diskutera eller ens kalla förterrorism. När säkerhetstjänster bedriver térroristiska handlingar ochorganiserar politiska mord, skall det inte kallas terrorism. Terrorism är detbara när man kan anklaga Kaddaffi med mer eller mindre rätt eller orätt för någonting.Då skall det heta terrorism, därför att man sedan vill kunna göra bombattentatmot honom -det har ju visat sig. Gentemot vissa mindre stater vill man skapa enhetskampanj, som man sedan skall kunna använda som basis för militäraggression. Det är därför man anklagar och för statsterrorism.Den verkliga, kvalificerade statsterrorismen finns på andra håll; Med detta ärnaturligtvis inte sagt att inte också syrier och libyer deltar i politiskterrorism. Jag vill nog hemställa att min vän i allafall fortsättningsvis slutar att diskutera mig som person och mina eventuellaavsikter. Försök bortse från detta och försök i stället att bidra konstruktivttill denna offentliga politiska diskussion, genom att ta fram logiska resonemangoch logiska analyser om olika intressebindningar, om motiv, om kapaciteter ochom 8 protokoll 1986/87:21 Om åtalsunderlåtelses in verkan på brottsoffrensrättsliga ställning organisatoriskamöjligheter att utföra den ena eller andra typen av dåd. Om har enalternativ hypotes som är sannolikare än den som jag på min 19-sidiga lillapromemoria har fört fram, så kom med den och jag skall ärligt pröva den. Finnerjag den mer övertygande än min egen, så skall jag ge rätt. Jagtycker inte att man skall komma med allmänna påståenden och misstänkliggörandenpå ett personligt politiskt plan, när man inte har material för en alternativtes. Jag anser mig ha ett någorlunda bra material. Såväl närdet gäller motiv och kapacitet som själva situationen och intressebindningarnatalar nämligen allt för att det mest sannolika alternativet är.att det är envästlig stormakts säkerhetstjänst, som i varje fall har initierat och svaratför den yttre organisationen av detta dåd. Men jag erkänner att det också finnsen annan möjlighet. Överläggningen var härmed avslutad. 17§ Svar på Interpellation 1986/87:51 om åtalsunderlåtelses inverkan påbrottsoffrens rättsliga ställning har frågat mig om jag anseratt de ändringar som genomfördes i reglerna omåtalsunderlåtelse har bidragit till att stärka brottsoffrens ställning. De regeländringar som syftar på var välmotiverade och har ökat effektiviteten i dét brqttsbekämpande arbetet. Självfallet måste man - och det framhöll jag ipropositionen - ta hänsyn till målsäganden när de nya reglerna tillämpas. Som framgår av lagtexten är det sålunda en förutsättning för åtalsunderlåtelse att man inte åsidosätter något väsentligt enskilt intresse av att åtal kommer till stånd. . Jag framhöll också i propositionen att åklagaren kan låta sin bedömnirig i åtalsfrågan påverkas av om den misstänkte gottgör målsäganden. Detta ligger väl i linje med de förbättringar av brottsoffrens ställning som har aviserats i regeringens skrivelse till om åtgärder mot vålds- och egendomsbrott. Jäg kan tillägga att det vid riksdagsbehandlingen avpropositionen rådde enighet inom justitieutskottet om att man när det gälldemålsägandens inflytande över frågan om åtalsunderlåtelse inte borde gå,längreän vad som sagts i propositionen. 86 (): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret på min interpellation. Efter sommarens livliga.debatt om gatuvåldet hade jagstora förväntningar på det program för bekämpande av brottsligheten somjustitieministern hade lovat skuHe komma . Programmet, som kom iform av en skrivelse till , blev emellertid en stor besvikelse. Detinnehöll en mängd allmänna formuleringar, men inga konkreta förslag. Närdet gäller brottsoffrens ställning står det att "arbetet på att stärkabrottsoffrens ställning måste drivas vidare". Det står också att det förden som vill väcka talan om skadestånd som grundas på brott innebär "storafördelar om hans skadeståndsanspråk kan utredas och prövas som fråganom ansvar för brottet". Det här rimmar väldigt illa med de ändringar somgenomfördes i reglerna om åtalsunderlåtelse , och det är därförsom jag har interpellerat i den här frågan. Justitieministernssvar visar också att talet om att stärka brottsoffrens ställning inteinnehåller särskilt mycket substans och att de vackra orden inte motsvarades avnågot konkret. 1985års ändringar i regierna om åtalsunderlåtelse har otvivelaktigt lett tillminskad rättssäkerhet för dem sorn drabbats av brott. De nya reglerna innebärnämligen bl. a. att åtalsunderlåtelse numera kan ges när något väsentlijgtallmänt eller enskilt intresse inte åsidosatts och det kan antas att påföljdenvid åtal skulle bli böter eller villkorlig dom. Detär alltså endast väsentliga målsägandeintressen som skall beaktas.Åtalsprövningens karaktär av avvägning mellan olika slag av intressen hardärmed accentuerats. Målsägandens intressen har blivit beroende av bedömningarför vilka några tillförlitliga kriterier inte har angetts i Vare sig lagtexteller motiv. Frånmålsägandens synpunkt är det i många fall önskvärt att åtal väcks så attåklagaren kan utföra skadeståndstalan för målsägandens räkning. Omåtalsunderlåtelse ges innebär ju detta att de skadelidande i ett stört antalfall; förlorar sina möjligheter att få skadeståndstalan utförd ibrottmålsrättegång och i stället hänvisas till att själva väcka talan i särskildtvistemålsprocess. Det är då naturligt att många avstår från sina anspråk medde förluster detta innebär. Den som inte avstår riskerar, om han skulle förloramålet, att få betala dryga rättegångskostnader. Jag har svårt att föreställa mig att en person som blivit utsatt förexempelvis inbrott i sitt hem skulle ha förståelse för åklagareris beslut attinte väcka åtal, därför att något väsentligt allmänt eller enskilt intresseinte' åsidosatts. Min erfarenhet är att den som drabbats av brott snarareupplever ett beslut om åtalsunderiåtelse som ett svek från samhällets sida. Enligtmin mening måste de som utsatts för brott anses ha en principiellrätt att få segärningsmannen ställd inför rätta och dömd för den ifrågavarande gärningen. Isitt svar på min interpellation säger justitieministern att ändringari reglerna om åtalsunderlåtelse "var väl motiverade och har ökateffektiviteten idet brottsbekämpande arbetet". Vad menar justitieministernmed detta? Desorn drabbas hårdast av brott är de svaga, såsom pensionärer och ekonomisktutsatta grupper. Det är ju långt ifrån alla skador som täcks av försäkringar,som regeringen ibland hänvisar till. finns ju över huvud tagetingen försäkring. Och även om försäkring skulle finnas har juförsäkringsbolagen på grund av den ökade brottsligheten varit tvungna att höjasjälvriskerna såpass kraftigt att försäkringarna i många fall inte längre utgörsamma trygghet som . Det har sagts i någonproposition att prövningen av ett skadestånd inte kan