prot · GA09129 · 1986-12-31 00:00:00 — Den s. k. Undénlirtjert, som vissasocialdemokratiska debattörer t. o: m. valt att beskriva som en"statsdogm", inrtebär att ertdast deltar i sanktioner, som ären form av ekonomisk krigföring, när sådana har beslutats eller mycket tydligtrekommertderats av Förertta nationernas säkerhetsråd. För denna linje fanrts det starka skäl rtär den kom till.Och de skälen har inte föriorat i styrka. , närekonomiska sanktioner från väst, från öst, från nord mot syd har blivit alltpopulärare i det internationella umgänget, har denna Undértlinje visat sittstora värde när den gjort det möjligt för att med högt huvud och medbibehållen respekt för värderingar och åsikter säga nej tilldet ena kravet efter det andra på deltagartde i olika former av ekonomiskasanktioner. Men har regeringen ändrat ståndpunkt. Hastigt gick detockså. och veto i säkerhetsrådet mot bindandesanktioner Förbud mot handel medSydafrika och m. m. Förbud mot handel med och m.m. Det var väntat och förutsett.. Det ingick i kalkylen bakom densvenska utrikeslinjen. Dét oväntade var att den omedelbartdärefter gav upp sin linje och i stället fattade beslut om isolerade åtgärder.Det hela blir inte mindre underligt när regeringen säger att förutsättningarnaför att få igenom en resolution om rekommendationer fortfarande finns. Finnsförutsättnirtg-arna för den linjen fortfarande? Varför fortsatte man då inte påden? Vi var ju tidigare eniga om att det var denna linje som hade de störstaförutsättningarna att nå framgång och som inte heller skulle orsaka Sverigenågon utrikespolitisk skada. Det ligger annat ärt omsorg om kortsekvensen i denutrikespolifiska linjen bakom regeringens agerande. Utifrån neutralitetspolitiska utgångspunkterhar det rått bred enighet mellan de fyra demokratiska partierna om att avvisasvenskt deltagande i sanktioner mot andra nationer, om sådana inte varitbeslutade i . konstaterade våren 1986sålunda; "Utskottet har förståelse för att kraven på enhandelsbojkott växer sig starkare och välkomnar att allt fler stater beslutatom eller överväger olika åtgärder. Det är emellertid fortfarande utskottetsåsikt att ekonomiska sanktioner mot bör vara förenliga med våraåtaganden i och att det endast är FN;s säkerhetsråd som kan häva . bör fortsätta verka för att säkerhetsrådet fattar de erforderligabesluten i detta hänseende." har, som en liten alliansfri nation, ett alldelessärskilt intresse av att det internationella regelsystemet fungerar i enlighetmed folkrätten och . Detta har också sedart ert lårtg tid tillbakavarit ert framträdartde linje i svensk utrikespolitik. Därigenom har Sverigebidragit till att de mindre staternas ställning i världen successivt kunnatförstärkas. Som framgår av propositionen strider den föreslagna lagenmot . möjligheter att åberopa somskydd för frihandeln och intressen skulle genom bifall till propositionensförslag nu avsevärt minska, I propositionen hävdas: "Just de unika omständigheterna i detta fall.gör attdet inte finrts anledning att förutse någon för besvärandeprejudikatbindning i andra situationer som kan uppkomma i framtidcrt." Denna slutsats vilar på den osäkra bedömningen att ingenannan nation gentemot kommer att hävda att unika, omständighetermotiverar svenskt deltagande i andra sanktipnsåtgärder. Utrikespolitiska principer måste Hålla ocksårtär de utsätts för påfrestningar. Det är,när målkonflikter uppkommer somprincipernas hållfasthet prövas. Överger vi då principert, ävert om vi .sägeratt det är ett unikt undarttag, påverkas tilltron till hållfastheten i vårutrikespolitiska linje. Andra kan vilja utnyttja detta undantag till att pressaoss till eftergifter. Regeringens linje är ändå rakare än , som heltvill omtolka och folkrätt trots att man bara stodbakom utrikesutskotteits uttalande i frågan. Jag måste fråga utrikesutskottetssocialdemokrater om de nu blivit folkpartister med anlednirtg av denna frågaeller om det är propositionens ord som gäller, att en ensidig handefsbojkott,som inte beslutats eller rekommenderats av. säkerhetsrådet, bryter mot GATT-avtalet.Jag anser att klarhet om socialdemokratins inställning på denna punkt ärytterligt väsentlig för trovärdigheten i handelspolitiska åtaganden. Utrikeshandelsministern konstaterade i denhandelspolitiska debatten att den handelssartktiort som rtu inför ärett klart brott mot . Står hon fast vid denna inställnirtg ?- Effekten av den svenska handelsbojkotten blir ringa iSydafrika: Handeln mellan och är redan begrärtsad. Urtder1986 minskade handel med till av den totala exportenoch till av hela dert svenska importen. För de svenska företagen iSydafrika skapas emellertid stora problem. Regeringert syrtcs övergeövervintringsstrategin men hänskjuter de flesta frågorna till en utredning.Det är möjligt att de svenska och nordiska åtgärderna kan ha en demonstratiortseffekti det internationella samfundet. Men denna eventuella vinst ter sig liten iförhållande till möjligheten att méd ett fortsatt bestämt agerande sökaåstadkomma rekommendationer i . Detta hade varit denförnuftiga och konsekventa svenska handlingslinjen. Detta hade varit denhandlingslirtje som stämt överens med och inte försvagat fastheten ochkönsekvensen i svensk utrikespolitik. Att verka för att apartheidsystemetavskaffas är en moralisk skyldighet för västliga politiker. Men denhartdels-bojkott som i all hast snickrats till leder inte dit. Därför yrkarjag avslag på hemställan i betänkandet med anledning av propositionen. måste fortsätta att stödja dedemokratiska krafter som inne i verkar för en förändring, och vimåste göra det på ett ännu mera aktivt sätt. I denna politik passar inte denuvarande svenska visumbe-stämmelserna. De gör det alltför lätt för Sydafrikaatt i reciprocitetens namn utestänga svenskar, däribland kyrkliga och fackligaledare, när de vill besöka . Svertsk Sydafrikapolitik får irtte ha den oönskadékonsekvensen att vi isolerar oss själva från skeendet och människorna iSydafrika. Då upphör också alla våra möjligheter att påverka. Oförsonlighet och rädsla hänger ofta ihop med isolering.Öppenhet.och kontakter ger möjlighet till dialog. måste fortsätta attha band med de demokratiska krafterrta irtrte i och utanför . Vårtstöd till en demokratisk utveckling i måste öka. Däri ligger kanskevår största möjlighet att bidra till en fredlig omvandling av det sydafrikanskasamhället. Med detta ber jag att fä yrka bifall till demoderata reservationer som är fogade till utrikesutskottets betänkartde. Förbud mot handel med och. m. m. 23JAN JENNEHAG (vpk); Vpk har länge drivit kravet på en totalbojkott av . Dert irtternatiortella situationert har också utvecklatspå ett sädaut sätt att allt starkare röster har höjts och allt starkare krafterhar anslutit sig till denna linje. Propositionen innebär naturligtvis en skärpning av vårtidigare politik; men den är inte tillräcklig. Det finns naturligtvis moraliskaaspekter på detta som vi kan se i relationen förtryckare och förtryckta. Då ärfrågan vilkas sida vi står på. De flesta säger naturligtvis att de står på deförtrycktas sida. Förbud mot handel med och m. m. derasintressen som vi tillvaratar. menar att hon står på deförtrycktas sida och att hon gör det på. ett sätt som bäst gynnar deförtryckta. Men lyssnar vi på vad representanter för de förtryckta sägerstämmer det inte riktigt. Om nu krafter i önskar en totalbojkott,krafter som vi solidariserar oss med, tillkommer det då oss som priviligieradeatt tala om med vilka medel de skall rtärma sig sin frigörelse? Nej,naturligtvis inte. Artsluter vi oss till deras strävanden, bör vi också anslutaoss till deras medel för att nå målet. Det är naturligtvis den enda raka linjenoch den som snabbast bör ge effekt. Jag började med att säga att vpk länge drivit det härkravet. har vi andra med oss, t. ex. . Det är ingen slump attvi hamnat på samma linje. motiv är förmodligen litet skiljaktigafrån vpk:s, men vi har hamnat i samma slutsats. Här är det helt enkelt fråga omfrihet, jämlikhet och broderskap. Jag vill påstå att den frihet, den jämlikhetoch det broderskap som förespråkar har en del tillägg. Detär en frihet för oss som förtryckare, det är jämlikhet för oss, och det ärbroderskap för oss. Vi kanske skall ändra parollen och tillfoga ordet lönsamhetför oss, fördet är egentligen detta det handlar om. Talet om att det äromöjligt att förena en total bojkott med internationella avtal är naturligtvisingentirtg annat än undanflykter. Det är fråga om att ta ställning till vad vianser är viktigast: Står vi pä de förtrycktas eller på förtryckarnas sida? Det finns många stora och irtternationellt erkändaorganisationer som arbetar för frigörelse i . ANC t. ex. har ett brettfolkligt stöd i . Det råder inget tvivel om ANC:s linje. Där finns detingen väg förbi. Vi måste lyssna på vad de sorti represcrtterar de förtrycktasäger och ansluta oss till dem. Jag yrkar bifall till vpk;s reservation 3. 24STIG ALEMYR (s): Får jag börja med att yrka bifall tillutrikesutskottets förslag på samtliga punkter. Därefter vill jag säga tillvpk;s representant att ni yrkade avslag på den här propositionen när den ladesfram. har ni reserverat er, och jag vet inte mot vad. Det vore i och för sigganska intressant att få veta var vpk står. Man har reserverat sig på ett heltobegripligt sätt pä tre rader mot någonting som vi inte riktigt vet vad det är. Jag har noterat, när jag lyssnat pä Margarethaaf , att han oavsett hur vi ställer oss till det nu föreligganderegeringsförslaget och utskottsbetänkandet är alla beredda att deklarera sinavsky för apartheidsystemet. Det är naturligtvis utomordentligt värdefullt attkunna konstatera detta. Jag noterar dessutom att det , bortsett frånmoderaterna, finns en betydande majoritet i riksdag för att vidta deåtgärder som regeringens förslag innebär. Socialdemokraterna i utrikesutskottethar inte blivit folkpartister hux flux, eller tvärtom. Det var enutomordentligt konstig fråga ställde. Vi har verkligengjort ansträngningar och lyckats komma överens om att rekommendera en svenskinsats i en av vär tids stora ödesfrågor. Kampen mot apartheid är något av detviktigaste vi i svensk politik kan syssla med när vi blickar ut över världen.De grova kränkningar av grundläggande mänskliga rättigheter somapartheidsystemet innebär måste förkastasoch föraktas av oss alla. är det enda land i världen som i sinkonstitution har skrivit in brott motgrundläggande mänskliga rättigheter. Den här debatten kommer egentligen att kretsa kring tvåfrågor. Den ena är: Hur skall man medverka till kampen mot apartheid? Den andragäller grunderna för svensk utrikespolitik. Från moderat sida söker man hittaen motsättning och säger att det som föreslås innebär att vi -bryter mottraditionerna i svensk utrikespolitik. konstaterar att vi integör det. Vi stär fast vid den traditionella svenska utrikespolitiken, som gårut på att sanktioner skall bygga på bindande beslut i Förenta nationernassäkerhetsråd. Vi står fast vid det som i den allmänna debatten kallatsUndénlirtjert. Mert vi betonar att är ett särfall. Detställnirtgstagande vi från utskottets sida rekommenderar i Sydafrikafråganinnebär att vi tar ställning i ett särfall, där vi fullföljer tidigare fattaderiksdagsbeslut. Vi är medvetna om, säger vi i utskottsbetänkandet, att desvenska sanktioner som föreslås naturligtvis inte krossar apartheid. De ären del av ert omfattartde internationell verksamhet, som måste öka. Det ärsjälvklart att vi i alla internationella fora, såväl i som ibilaterala överläggningar med andra länder, skall fortsätta försöka få så breduppslutning som möjligt kring kampen mot apartheid. Land efter land kommermed. Diskussioner förs över hela världen. De konservativa regeringarna avstårfrån sartktioner, men diskussionen även i dessa länder blir allt intensivare.Vi har anledning att vara ganska förhoppningsfulla när vi betraktar framtiden.Apartheid kommer att krossas. Det kan ta , men det systemetkommer att försvinna. Allt fler människor, inte minst den yngre generationen,runt om i världen är medvetna om att man måste vidta åtgärder för att krossaapartheid. Vi är också medvetna om att det kan inträffa att oskyldigamänniskor drabbas av och andra länders handelsblockad. När t. ex.amerikanarna nu förbjudit sydafrikanskt flyg att landa i , hardet direkt lett till att har förlorat en tredjedel av sinavalutainkomster, därför att de har varit förknippade med överflygnings- ochlandningsavgifter. Det är naturligtvis en utveckling som vi i intetycker är särskilt bra. är det land av alla som får störst biståndper invånare från . Vi kan tvingas att i vår biståndspolitik beakta detsom hänt med hänsyn till de amerikanska sanktionerna. I kompletterirtgspropositionen till sägerregeringen att sanktiortspolitikcrt kan leda till arbetslöshet och andrabesvärligheter i vårt land och ber om riksdagerts fullmakt att få vidtalämpliga åtgärder. Vi utgår frårt att finansutskottet tillstyrker det förslagetoch att regeringert också kommer att vidta de åtgärder som är nödvärtdiga föratt urtdvika att arbetslöshetcrt drabbar medborgare i olika delar av vårtlartd. Vi är vidare medvetna om de svårigheter som kan drabbaSydafrikas grannstater i södra . Vårt bistånd kan få svårigheter attkomma fram. Sydafrikapolitiken måste sålunda kompletteras med andra insatserför att stödja de folk i södra som kan drabbas av sanktionerna. Vi har iår ökat biståndet i utomordentligt stor utsträckning till grannar.Det kan bli nödvändigt att fortsätta med detta. Kampen motapartheid förs sålunda på olika vägar. Förbud mot handel med och m. m. Förbud mot handel med och Namibiam.m. Dessutom måste stödet till grannstaterna fullföljas och öka och det internationella samarbetet bli mera intensivt än tidigare för att få så många länder som möjligt att ställa upp. I flera av ländernas beslut är det undantagsklausuler somförsvagar effekten. Det kommer också att vara viktigt för oss att i samtal ochbilaterala överläggningar inte minst med de nordiska länderna se till att deundantagen inte blir sådana att effekterrta allvarligt försvagas. Utskottsbetänkandet sysslar också medviseringsbestämmel-serna. Det är helt klart att det inte finns något intresseför oss att förhindra att sydafrikaner som deltar i kampen mot apartheid harmöjlighet att komma hit. Det kan bli så att vi måste se överviseringsbestämmelserna - och det antyder vi också i utskottsbetänkandet - såatt de inte skadar mer än nödvändigt. Allt fler inom vill kämpa motapartheid, och de bör naturligtvis också ha vårt stöd, inte minst så att de kankomma till oss och delta i samtal och utbildning här, : Det harvittnats om att allt fler människor inom förstår attapartheidsystemet måste försvinna och vill delta i kampen mot det. Därför ärnaturligtvis utgångert av parlamentsvalen en stor besvikelse. På något vistalar detta emot de uppgifter som vi i övrigt har fått. Om förhållandena ärsådana är det ytterligt beklagligt. När jag nu än en gång yrkar bifall tillutrikesutskottets förslag gör jag det i den förhoppningen att det steg vi i dagtar i en av mänsklighetens stora ödesfrågor skall leda till framgång. Jaguttalar också den förhoppningen att vi skall ha framgångar i dialogen med deandra länderna, så att kampen mot de grova brott mot mänskliga rättigheter somapartheidsystemet innebär leder till att detta system så snart som möjligtavskaffas. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar, 25 (vpk) replik: frågar vad vi menar med vårreservation. Vi menar det jag sade, Propositiorten är en skärpning av officiellalinje och så till vida en framgårtg. Mert vi vill gå längre än vad som förordas i utskottets skrivning på s. 12. Där sägs; "Utskottet anser att de nu föreslagna åtgärderna på handelsområdet samt de andra inslag i vår Sydafrikapolitik som tidigare beslutats är av rimlig omfattning och styrka--------------------- ." , vill gå längrekan vi säga har varit en av drivkrafterna till att regeringen har kommittill den ståndpunkt som framgår av propositionen och utskottsmajoritetensskrivning. Att vpk vill gå längre än socialdemokraterna i den här frågan är motden bakgrundert jrtget som ni bör beklaga, tycker jag. 26MARGARETHA AF () replik: Herr talman! Jag skulle vilja precisera minfråga till utskottets ordförande. Jag undrade om utskottets socialdemokraterhade blivit folkpartister. I propositionert sägs klart ut att dert föreslagna lagen strider mot GATT-avtalet.Men yrkar i sin partimotion "att som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförs om den aktuella lagensförenlighet" - jag betonar ordet förertlighet - "medGATT-stadgan". Då undrar jag rakt och enkelt; Tillstyrker utskottetpropositionen eller yrkande i denna del? Sedan vill jag säga att jag var glad att höra vadutskottets ordförande hade att säga om viseringsbestämmelserna. Vi kunde iradions morgoneko höra hur organisationer i som kämpar motapartheid börjar känna sig alltmer isolerade. Förbud mot handel med och m. m. 27STIG ALEMYR (s) replik: tillstyrker de två klämmarnai propositionen, men i ingen av de klämmarna tas det upp någon diskussion omtillämpning av-GATT-reglerna, Därför har utskottet valt att inte ta upp denfrågan i sitt betänkande. Vi vet att det råder delade meningar här. Till vill jag säga: Vpk vill alltså gå längreän vi vill, men vad är det då ni vill göra utöver det som propositiouertföreslår? 28 () replik: tycker jag att frågan blev änrtu oklarare.Utskottet har väl ändå haft att behandla klämmen i folkpartimotionen? Vadtycker då utskottet om den, och vilken är utskottets inställning? Anser utskottets ordförande att lagen innebär ett brottmot , som det står i propositionen, eller att den inte irtnebar ettsådant brott? 29 (vpk) replik: Det vi vill står skrivet. Vi vill ha en totalbojkott. Jag förstår inte att det kan råda rtågra tveksamheter om irtnebördenav de orden. Vpk vill rensa ut bland möjligheterna att medge undantag, t. ex. 30 () replik: Det sista var mycket intressant. De endaundantag som kommer att vara möjliga gäller fall där oskyldiga människordrabbas. Om apartheidregimens offer skulle lida ännu mer, då är vi beredda atttillstyrka undantag. Det är tydligen vpk inte med på, och det tycker jag ärutomordentligt intressant. : Jag vill hänvisa tillutskottsbetänkandet, där det bl. a. på tre rader står; "Med anledning avyrkande 1 i motion Ul 13 (fp) vill utskottet uttala att det inte ligger iSveriges intresse att göra ert vidsträckt tolkning av undarttagsregler.Därmed får även detta yrkande artses besvarat." vice talmarinen anmälde attJan Jenrtehag och anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Förbud mot handel med och m. m. 31HÄDAR (): Det var val i den 6 maj 1987.Egentligen borde det ha varit ett ganska ointressant val. av landetsbefolkning hade rätt att delta, och ungefär hälften, , av de vuxna ilandet gick till val. Det var en spillra av en folkspillra på en stor, svartkontinent. Egentligen var det bara ett stamval. En liten del av den lilla vitastammen i utsåg sina hövdingar och andliga medicinmän ochtrollkarlar. Utgången av ett sådant val borde det väl i Sverigeknappast vara värt att offra särskilt mycket trycksvärta på. Men var valet iSydafrika inte ett val för en minoritet utan av ert sluten grupp människor somutnämnt sig själva till härskarklass över södra . Och valet visade attden klassen inte hade någon avsikt att frivilligt lämna sina positiorter. Valetvisade också att den klassen aldrig fattat innebörden av ordet"demokrati". Men - kan man undra - har då inte alltid den demokratiskaprocessert tagit att utveckla? Gäller det inte t. ex. de lärtder som betraktas som de grundfasta demokratierna? Jo då, herr talman, visst harhistoriskt sett demokratin vuxit fram och rösträtten längevarit förbehållen en liten grupp, en elit. Så var det t. ex. i det brittiskaunderhuset. Detta var länge en tummelplats för godsägare och rika handelsmän.På samma sätt var rösträtten till andra kammaren, det s. k. folkliga irtslageti vår egen riksdag efter ståndssamhällets avskaffande, begränsat till människormed egna gårdar och höga lörter, kanske av den vuxna befolkningen.Visst kan vi också erinra oss den franske politikerns svar till dem som krävderösträtt för alla, oberoende av om de hade pengar eller inte. ", var hans hånfulla svar. Ändå, herr talman, är det inte en gradskillrtad mellartdagens och 1800-talets . Det är en artskillrtad, en klyfta somskiljer och som är djupare än och Artierikas Grand Canyorts.I de amerikanska och västeuropeiska samhällena fanns det hos elitenen öppenhet för att vidga kretsen av röstberättigade och ta vara på människormed vilja, utbildnirtg och kurtskaper. Men hos den vita majoriteten i Sydafrikafinns ingen sådan öppenhet. Logiskt sett ger dert bara ett svar till de mångasom den förtrycker: Utbildnirtg, inkomster, kultur och förtroende hos eraegna, det är likgiltigt. Vill ni ha inflytande: Byt hudfärg! Det visar den vita härskarklassens rätta hemmahörighet.Den hör inte hemma i någon demokrati eller i något demokratiskt sammanhang. Denhör hemma i det fascistiska lägret. Liksom det också i vårt land fanns de somville förstå och visa sin aktning för de härskande i Tredje riket finns det de som med viss förlåtelse ser på det som händer i . De finnergoda kvaliteter även hos de nuvarande härskarna, och de talar om att processentar sin tid och att man måste ha förståelse för detta. Men och hansregering och hantlangare förtjänar samma respekt av oss som , ochGoebbels. De bör betraktas och behandlas av oss på samma sätt som av . Det är därför, herr talman, en särdeles ironi när man frånkommunistiskt håll med som redskap söker komma åt det judiska . Det jag har sagt om den sydafrikanska vita majoritetenspolitiska hemvist fär inte undanskymma att det också i Sydafrikafinns vita som har en helt annan uppfattning - liberaler som kämparert hård kamp mot apartheid och för en förändring. Dessa liberalerförtjänar vår stora respekt och aktning. Deras situation är ofta svär, och denhar inte blivit lättare genom utgången av valet. Våldet är en mycket dominerande del av livetj . Det är svart våld mot svart. Det blir kanske också, bl. a. som ertföljd av valresultatet, en växande våg av svart våld mot vit. Men låt ossaldrig glömma att grurtden till allt detta våld är de vitas våld mot de svarta,det övervåld som den vita regimen visar mot landets breda majoritet. Jag tänkerdå inte bara och kanske inte ens främst på det rent fysiska våldet, även om detär fruktansvärt att människor sätts i fängelse, dödas och torteras. Verkningarnaav det psykiska våld som regimen år riktar mot majoriteten avmänniskorna i är synnerligen svåra. , Expressensredaktör i , beskriver detta utmärkt i sina artiklar om livet iSydafrika. Genom hennes artiklar får vi praktiskt taget livfullabeskrivningar av det psykiska våldet i och hur det påverkar storagrupper människor. Kampen i förs med olika medel. Deunga svartas kamp blir alltmer våldsam. Det är inte förvånansvärt, när man serhur föga framgårtgsrika alla nationella och internationella ansträngningar äratt få till stånd en utveckling till det bättre. Förnuftets röst talar emellertid klart också i Sydafrika.Jag tänker inte minst på , som i sitt färtgelse säger: De vitahar hemort här i . De är ert del av vårt land, och också de skall haplats här. Det är storslaget av att kuuna uttala sig på det sättet ommänniskor som bär upp en regim som för en politik och behandlar folkmajoritetertpå det sätt dert gör. När man läste den intervju som och gjorde med biskop och pastor dagen efter valet kundeman inte låta bli att gripas också av storheten i dessa kyrkomäns förmåga att ien svår situation ändå se möjliga vägar framåt och inte ropa på meravåld, som kanske skulle kosta mängder av människor deras liv. Kampen förs inte bara i utan också utanför avorganisationer som ANC och SWAPO - när jag talar om inkluderar jagsjälvfallet . Vi har anledrting att ge alla som för kampen ett fullt ochhelhjärtat stöd. Det gör också den internationella gemenskapen i växandeutsträckning.