prot · GA0949 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag kan tyvärr inte dra någon annan slutsatsav interpellationssvaret än den att bostadsministern inte menar allvar med sitttal om neutralitet och likformighet. Den som betraktar förhållandena somi stort sett tillfredsställande kan inte ha särskilt stora krav på rättvisa. Vi kommer från moderat håll att fortsätta vårt arbete påatt avskaffa vinstdelningsskatten helt och hållet, bl. a. på grund av dessdjupt snedvridande effekter. Men också i avvaktan på detta bordebostadsministern - i enlighet med sin försäkran när vinstdelningsskatteninfördes,- ändå vidta sådana åtgärder att orättvisorna försvinner. Allra först ber.jag,att få bestrida vadIngegerd inledningsvis sade. Hon påpekade nämligen att det inte fannsnågon neutralitet mellan upplåtelseformerna. Hon hänvisade tillfastighetsskatten och till vissa lokaler etc. företeddeinget exempel pä att det förhåller sig på nämnda sätt. Jag anser, och ingen harhittills visat på att det är fel att neutralitet föreligger i de avseendenamellan upplåtelseformerna. När det sedan gäller den fråga som, är utgångspunkten fördenna interpellationsdebatt, dvs, frågan om vinstdelningsskattens betydelse förneutraliteten mellan boendeformerna, har och jag -denna dagsdebatt oräknad - haft 35 inlägg. Jag har dock inte något särskilt stort behovav att fortsätta i samma takt som förut, I de tidigare diskussionerna har jag framhållit förIngegerd , och hon har vid deaktuella tillfällena inte bestridit densaken, att vinstdelningsskatten vid inflation innebär att allmännyttanhärvidlag har en förbättring motsvarande per kvadratmeter, utgick i de debatterna från sin bedömningav inflationen, dvs, inflation, är vi nere på inflation. Detbelopp som är föremål för en diskussion ligger alltså när detgäller neutraliteten. Det är således av ringa betydelse i neutralitetshänseendeatt detta - i förhållande till alla övriga omständigheter och skiljaktigheternär det gäller dels schablonbeskattade fastigheter; dels konventionelltbeskattade fastighetei" - inte bör föranleda, några åtgärder isammanhanget, kan naturligtvis säga - och det skallsjälvfallet inte bestridas - att inflationen kan bli annorlunda framöver. Mensituationen är den att det är av de privata fastigheterna som berörs ineutralitetsavseende när det gäller å ena sidan allmännyttan och å andra sidande privata fastigheterna. Resten av fastigheterna är befriade,frigegerdTroedsson! Men det har vi tidigare inte fört nägon diskussion om, därför att deägs av fysiska personer, försäkringsbolag och handelsbolag. Av dessa ,,, är den övervägande delen, såvitt vi kan finna, så att sägabyggbolagssmittade. De betraktas således som omsättningstillgångar och -utgöricke något underlag för vinstdelningsskatten. Vad som återstår är énutomordentligt liten del - och kanske inte ens det - som drabbas avvinstdelningsskatten. För att komma till rätta rried de problem som kanföreligga har alltså höjt fribeloppet från 0,5 milj, kr, till 1 milj,kr. Jag kan i dettasammanhang säga till ,som säkert själv förfogar över samma material, att och andra har uppvaktat mig i fråga om STAFA-fastigheterna, Men dem har vi ju nu klarat av, så om dem behöver vi inte ta upp någon diskussion. Man presenterade då för mig tio olika exempel från konkreta byggbölag för att visa på vinstdel ningsskattens verkningar. Utförandet var noggrant når det gällde fem av dessa fastighetsbolag. I sin kalkyl hade man räknat inflation, vilket vi båda väl ändå måste anse vara ganska mycket. Men även om vi utgår från en inflation på , skulle - mot bakgrund av det höjda fribeloppet - knappast någon fastighet ha drabbats av någon vinstdelningsskatt av betydelse, med undantag av STAFA-fastigheterna. Men den saken har vi ju rättat till. De fastigheterna skulle alltså ha drabbats, även om fribeloppetvar 1 milj. kr. Detta tycker jag visar att situationen inte överensstämmermed den som beskriver. Jag kan också säga till IngegerdTroedsson att jag umgås med så att säga mycket organiserade intressen och bolagsom vet vad de gör. Men jag har inte varit med om vare sig brevväxling elleruppvaktning i den här frågan. I alla andra frågor uppvaktas jag dock ständigtav intresseorganisationer - genom brev eller besök - så fort dessa upplever ettproblem som är påtagligt för dem. Det skulle vara intressant att höra om anföra några exempel på fastighetsbolag som i nuvarande läge - med. deåtgärder som är vidtagna - kari anse att neutraliteten påtagligt rubbats mellanallmännyttan och de aktuella fastighetsbolagen. Jaghargjort-vägar jagsäga - ettengagerat försök att hitta sådana fastighetsbolag för att utröna hur detförhåller sig. Det är tyvärr så att statistik är för dålig.Därför måste vi med gemensamma medel försöka förbättra denna, så att viverkligen kan fä veta resultatet. Mot bakgrund av vad jag här sagt finner jag inte någonanledning att vidta ytterligare åtgärder utöver dem som redan vidtagits. Prot..l986/87:49=15 december 1986 Om vinstdelningsskattens betydelse för olikafastighetsägarkategorier , AnL 108Förste vice talman (): Det är inte riktigt att fastighetsskattenskulle vara neutral. Ett enda exempel: Affärs- och kontorsfastigheter utanförallmännyttan belastas tungt av fastighetsskatten, medan motsvarande fastighetersom tillhör allmännyttan slipper helt undan. När det gäller STAFA.somstatsrådet nämnde, är det riktigt att statsrådet tvangs göra en brandkårsutryckningför att rådda företaget. Att säga att det är förhållandevis få som berörs nårdet gäller fastighetsförvaltande aktiebolag utgör ingen ursäkt för attorättvisor förekommer. Låt mig under två punkter sammanfatta de brister ikonkurrensneutraliteten som finns. För det första innebär bruksvärdessystemet inom.bostadssektorn att hyresinkomsterna för de privata bostadsbolagen bestäms avde allmännyttiga yrot.1986/87:49 ' Om vinstdelningsskattens betydelse för olikafastighetsägarkategorier I allmännyttans självkostnader ingår inte någonvinstdelningsskatt. De privata fastighetsbolagen får således inte någon somhelst täckning via hyrorna för den kostnad som vinstdelningsskatten kan utgöra. För det andra innebär undantagandet att de allmännyttigaföretagen kan hålla lägre hyror på sina affärs- och kontorslokaler än deprivata bolagen kan göra. Hyrorna för dessa lokaler behöver ju inte täcka varesig fastighetsskatt eller vinstdelningsskatt. Eftersom allmännyttan dessutom ärschablontaxe-rad kan överskottet i dess helhet användas för att subventionerabostadshyrorna, vilket i sin tur kan leda till lägre bruksvärdeshyror. Det är alldeles riktigt, som statsrådet säger, attvinstdelningsskatten inte är lika orättfärdig när inflationen är låg, och dethar den ju varit det här året till följd av vissa omständigheter. Men höginflation slår utomordentligt allvarligt. Jag tror att det finns många exempel på att en högreinflation än den vi nu har kan leda till att företag drabbas som kanslippa vinstdelningsskatten. Jag vet att statsrådet genom information frånFastighetsägareförbundet har exempel på företag som kan drabbas - och företaghar också drabbats. Det gäller bl.a. en bostadsfastighet, där omfattandeombyggnadsarbeten gjordes. Skulderna steg från 2 till 52 milj. kr. hade ett underskott, uppgick vinstdelningsskatten vid taxeringen i årtill . Med det nya fribeloppet kommer situationen att bli någotannorlunda. Jag tycker det är utomordentligt sorgligt attbostadsniinistern inte är beredd att ändra på regler som kan drabba på dettasätt och som otvivelaktigt har drabbat många affärs- och kontorslokaler.Bostadsministern var dock uppenbarligen medveten om problemen närvinstdelningsskatten en gång genomfördes. Jag är ledsen att behöva säga att IngegerdTroedsson förvånar mig en aning. Jag har haft förmånen att sitta i sammautredningskommitté som , och min erfarenhet var då attIngegerd var väl päläst och gav korrekta beskrivningar av verkligheten. beskrivning avfastighetsbeskattningens verkningar har inte särskilt mycket med verklighetenatt göra. Det är inte så att allmännyttan är befriad från fastighetsskatten,medan de privata fastighetsägarna får betala den. För samma typ av fastigheterutgår fastighetsskatt enligt samma regler både inom allmännyttan och för deprivatägda fastigheterna. Det är en fullkomligt felaktig beskrivning avverkligheten. Privata fastigheter som omfattas av räntegarantisystemetkompenseras för fastighetsskatten på samma sätt som allmännyttan. Omallmännyttan har fastigheter som ligger utanför räntegarantisystemet, drabbasde av fastighetsskatten på samma sätt som de privata fastighetsägarna. Det ärfaktiskt så, , att det föreligger neutralitet mellan de olikaupplåtelseformerna för fastigheter som är drabbade av bruksvärdessystemet,vilka är utgångspunkten för vär diskussion om neutralitetens betydelse, beskriver hur fastighetsbolagen, ochframför allt de privata fastighetsbolagen, dignar på grund av de pålagor somregeringen och bostadsministernlägger på dem - fastighetsskatt, vinstdelningsskatt osv. Enligt en i dagarnapublicerad statistik i är det bara bankerna som på både entolvmånaders- och en tjugofyramånadersperiod i värdetillväxt överstigerfastigheterna. Fastigheter och byggföretag har ökat till ett index på 117 underen tolvmånadersperiod och till 121 . Det äringenting utom bankerna som i vinstutveckling och förmögenhetstillväxt kommerens i närheten av fastighetsbolagen. Marknadens värderingar av börsvärdet förfastighetsbolagen, som bl, a, år de som skulle drabbas av vinstdelningsskatten,tyder inte på att dessa skulle befinna sig i en situation där de håller på attupprätta likvidationsbalanser. Förhållandet är det rakt motsatta. De har enbra utveckling. Efter den höjning av fribeloppet som har genomförtsfinns det inga brister i neutraliteten som påverkar bruksvärdessystemet. Detfinns därför inte anledning att vidta några åtgärder i det hänseendet, AnL 110 Förste vice talman (): Bostadsministern har rätt lett avseende: Jagöverdrev när jag sade att kontors- och affärslokaler tillhörande allmännyttaninte drabbas av fastighetsskatten. Det gör de, men i väsentligt lägre grad ände privatägda. Och skillnaden blir än mer markant efter nästa år.Skattesatsen höjs då fill , vilket skall jämföras med allmännyttans , Självklart drabbas olika fastighetsbolag pä olika sätt.Min kritik gäller de fastighetsförvaltande bostadsaktiebolag som driver sinverksamhet i konkurrens med allmännyttan och som har en så omfattandeverksamhet och skuldsättning att det blir aktuellt med vinstdelningsskattutöver fastighetsskatten. Det är i de fallen som jag bestämt vidhåller att detfortfarande föreligger bristande neutralitet. Jag beklagar än en gång att bostadsministern är nöjd meddagens situation och uppenbarligen inte är beredd att göra några förändringarutöver dem som redan har genomförts. Jag beklagar det uppriktigt. Om den rättspsykiatriska organisationen Överläggningen var härmed avslutad. 188 Svar på interpellafion 1986/87:97 om den rättspsykialriska organisationen har frågat mig hur jagbedömer de långa väntetiderna för rättspsykiatriska undersökningar, särskilt ivad gäller tiden i häkte före överförande till rättspsykiatrisk klinik samtvilka åtgärder jag avser vidta utöver vad beslutat om, HansGöran har vidare frågat när förslag till förändring av denrättspsykiatriska organisationen förväntas oeh hur jag ser på frågan omhuvudmannaskapet för denna organisation. Situationen inom den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten har under en följd av är varit mycket problematisk.Som anges i interpellationen är både väntetider och undersökningstideroacceptabelt långa. instämma i beskrivning av förhållandenaoch betona att det är utomordentligt angeläget att förutsättningar skapas föratt undersök-' ningarna skall kunna genomföras iriom den lagstadgademaximitiden . Jag har vidare tagit del av socialiitskottetsbetänkande om långa väntetider för rättspsykiatriska undersökningar där detbetonas att åtgärder omgående måste vidtas för att avhjälpa de rådandemissförhållandena. Emellertid vill jag framhålla att problemen inte,har sinhuvudsakliga bakgrund i någon generell brist på resurser. Organisationen antalet platser minskats dimensionerad för ett störreantal undersökningar än vad domstolarna efterfrågar. Bakgrundenär i stället vissa organisations- och strukturproblem som ytterst sammanhängermed att rättspsykiatrin är en förhållandevis liten och gentemot övrig psykiatriavgränsad verksamhet. Verksamheten har bl, a, rekryteringspro-. blem och ärmycket sårbar exempelvis vid pensionsavgångar. För att kunna få till stånd en väl fungerandeundersökningsverksamhet krävs därför en närmare samordning öch samverkanmellan rättspsykiatrin och den allmänna psykiatriska vården av särskiltvårdkrävande patienter. En sådan samordning ger, vid sidan av en stabilitet iundersökningsverksamheten, också förutsättningar för en förbättrad vård av depatienter som efter undersökning överlämnas till sluten psykiatrisk vård avdomstolarna. En arbetsgrupp inom har utarbetat förslagtill hur en sådan samordning kan utformas och som nämns i interpellationenpågår förhandlingar mellan sjukvårdshuvudmännen och staten om den framtidaorganisationen av den rättspsykiatriska verksamheten. Eftersom förhandlingarnaför närvarande pågår vill jäg inte uttala mig om hur den framtidaOrganisationen bör vara utformad. En förändrad organisation av den rättspsykiatriskaundersökningsverksamheten förutsätter att det sker en anpassning av debestämmelser som reglerar hur undersökningarna skall utföras. En revidering avden lagstiftning som berör detta område förbereds . Revideringengenomförs i nära anslutning till det arbete som pågår inom regeringskanslietmed en ny lagstiftning för den psykiatriska tvångsvården. Utöver frågor i'anslutning till en förändrad undersökningsorganisationbereds också andra förändringar av lagstiftningen om rättspsykiatriska,undersökningar i brottmål. Inriktningen är bl, a, att det med bibehållenrättssäkerhet för den enskilde bör vara möjligt att i vissa delar förenkla deträttspsykiatriska förfarandet. De förenklingar som diskuteras förväntas bl, a,kunna medföra att rättspsykiatriska undersökningar i vissa fall kan göras merbegränsade än . Vidare kan en förändrad lagstiftning innebära ett snabbareundersökningsförfarande och att behovet av undersökningar minskar. Avsikten är ått de förslag till ny lagstiftning som beredsinorii efter lagrädsremiss skall föreläggas uriderjuni manad 1987, Regeringen har för avsikt att presentera förslagtill framtida organisation av den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten. De initiativ som jag redogjort för syftar således till attge förutsättningar för att lärigsiktigt lösa de problem som gett upphov tillköerna. dock inteden nuvarande situationen accepteras och parallellt med dessa långsiktigainitiativ måste mer temporära åtgärder vidtas. Som nånins i interpellationenhar redan vidtagit vissa åtgärder som emellertid visat sigvara otillräckliga. Detta har uppmärksammats av regeringen och i anslutningtill årets budgetarbete har fått i uppdrag att redovisa ettprogram för ytterligare åtgärder som skall genomföras , Programmetinnefattar bl, a, en förstärkning av ledningsfunktionen vid Stockholmsklinikensamt åtgärder för förbättrad organisation och teamarbete vid klinikerna. Vidarepågår införandet av ett budgeteringssystem som syftar till att stimuleraklinikerna att öka antalet undersökningar. Enligt min bedömning bör de åtgärder jag här nämnt kunnabidra till att förbättra kösituationen. Jag skall löpande följa utvecklingenför att senare avgöra om ytterligare åtgärder blir nödvändiga. Om den rättspsykiatriska organisationen AnL 112HANS (): Jag tackar socialministern för svaret. Jag konstaterar med tillfredsställelse att socialministerninstämmer i min beskrivning i interpellationen av de allvarligamissförhållandena beträffande långa dröjsmål med rättspsykiatriskaundersökningar och främst de oförsvarligt långa vistelserna i häkte föreintagning på rättspsykiatrisk klinik. De innebär ett mycket svårt och onödigtlidande för de intagna. Jag noterar också att socialministern instämmer i mininterpellation. där jag angett attde åtgärder vidtagit visatsig otillräckliga samt att ytterligare åtgärder måste genomföras. Men jag kan inte dela socialministerns uppfattning attproblemen huvudsakligen inte beror på bristande resurser. Inte heller torde deåtgärder som antyds i svaret vara tillräckliga för att avhjälpa den akutasituationen. Socialministern säger att den rättspsykiatriskaverksamheten har rekryteringsproblem och är mycket sårbar, exempelvis vidpensionsavgångar. Rekryteringsproblemen beror väl huvudsakligen påmissförhållanden som rått inom detta verksamhetsområde. Detfinns goda möjligheter att rekrytera, om arbetsförhållandena förbättras. Föratt avhjälpa den akuta situationen finns det bl, a, en betydande kader avläkare, som kan engageras för att på uppdrag göra rättspsykiatriskaundersökningar. Det råder inget tvivel om att de besparingsåtgärder somvidtagits beträffande de rättspsykiatriska klinikerna, liksom de mycketutdragna och resultatlösa förhandlingarna med landstingen, varit till storskada. Detta har lett till att en rättspsykiatrisk klinikavdelning nedlagts iGöteborg, att två avdelningar i inte tas i anspråk samt att klinikeni ännu inte öppnats, trots att den varit inflyttningsklar , Sedan jag skrev min interpellation finns rapporter om attläget har försämrats, I början av beslutade enligt uppgiftklinikchefen i om intagningsstopp. Droppen som fick bägaren att rinnaöver var våldsamheter som ägde rum mellan patienter, med polisingripande somföljd. Intagningsstoppet var kulmen på en ohållbar arbetssituation, som råttsedan klinikens kapacitet i ett slag halverades. Klinikchefen har uttalat attdet som kan få slut på intagningsstoppet är att man öppnar den andra protokoll 1986/87:49 Orii den rättspsykiatriska organisationen avdelningen.Yrkesinspektionen, som har varit inkopplad, har tillrått klinikchefen att ipraktiken minska antalet patienter, så att personalstyrkan räcker till för attåtminstone säkra hälsa och liv hos personalen och medpatienter. Även i har allvarliga incidenter förekommit.Båda klinikerna har vägrat att ta emot patienter som bedöms som farliga förpersonalens och medpatienternas säkerhet. JO har beslutat granska förhållandena både iStockholm och i . Efter det att JO framfört sin ytterst kraftiga kritik den9 juni beträffande de rättspsykiatriska undersökningarna och förhållandenavid klinikerna haren åtalad person fått vänta i ensamcell påhäktet i och , innan han den 11 novemberfördes till den rättspsykiatriska kliniken i . I detta allvarliga läge anser jag att det krävs kraftfullaoch verksamma åtgärder. Det behövs 15 nya undersökningsplatser vid klinikerna iStockholm och-Göteborg. vill öka antalet i med fyraplatser. Tillänipningskungörelsen för att lagens föreskrifter beträffanderättspsykiatriska undersökningar skall iakttas måste.skärpas. Nya anvisningarbehöver också övervägas av för att de stora ojämnheterna itillänip-riirigen skall kunna förändras. På sina håll är verksamheten hygglig,t. En bättre praktisk styrning krävs för att motsvarande nivåskall uppnås också på andra kliniker. Umeåkliniken måste öppnas, oavsettom avtal med kan träffas eller inte. Staten har det fulla ansvaret för de rättspsykiatriskaundersökningarna och vården. Staten måste göra erforderliga ekonomiskasatsningar för att reparera de stora skadorna. Förhandlingarna med landstingenbör slutföras; Förutsättningarna för att rättspsykiatrin handhas av ensjälvständig myndighet eller annat lämpligt statligtorgan bör snabbutredas föratt utröna om detta är en bättre lösning än att landstingen övertar ansvaret. De ekonomiska vinningar som gjorts genom stängningen avavdelningen.i och vissa andra besparingsåtgärder måste vägas mot dekostnader som de långa häktningstiderna innebär för andra, exempelviskriminalvård, polis, åklagare och advokater. Det är inte ekonomiskt försvarligtatt man pä detta sått övervältrar kostnader från klinikverksamheten på andra. De långa väntetiderna strider, som JO liksom justitie- ochsocialutskotten har fastslagit, mot gällande lagstiftning. JO har ocksåhänvisat till den europeiska konventionen angående skydd för de mänskligarättigheterna som anslutit sig till. är förpliktigat att iakttakonventionen. 1 artikel 5. punkt 3. garanteras att den sorii är berövad sinfrihet är berättigad till rättegång inom skälig tid. Den skäliga tiden haröverskridits i åtskilliga fall i vårt land. De rådande förhållandena är inteacceptabla i en rättsstat. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. AnL 113KARIN (): Det ar ett intressant svar somsocialministern har givit på interpellation. Det år också bra attsocialministern inser att det föreligger svåra problem när det gällerrättspsykiatrin. Men det är att förenkla problematiken något om man inte ser påhistorien och inte tar hänsyn till vilka möjligheter som har funnits att gripain i ett tidigare skede, innan problemen blivit så stora som de har visatsig vara. Jag har tidigare, i bådemotioner och interpellationer,väckt frågan om den rättspsykiatriska kliniken uppe i , där ju ett avtalsedan länge har funnits, vilket har uppfyllts av ledning, som harsett till att byggnader och klinik har färdigställts, men där staten inte hartagit sitt ansvar och fullföljt avtalet, så att mansett till att en kliniskverksamhet startats, ' Även rent regionalpolitiskt behövs den verksamheten,sjukvårdsregion är geografiskt mycket vidsträckt, och har vikänt till problemen med de rättspsykiatriska undersökningarna, som inte kanföretas inom regionen. Detta förorsakar stora kostnader-för kriminalvården iform av resor,'vidare svåra pr.oblem för domstolsväsendet, som i många fallavstår från att se till att en rättspsykiatrisk undersökning genomförs, därföratt man är medveten om problematiken kring det hela. Det medför också svåralidanden för den som skall genomgå undersökningen och dennes anhöriga, som intehar möjlighet att besöka vederbörande i en utsatt situation: Det finns niånga skäl därutöver som talar för att man tillUmeå bör knyta också en rättspsykiatrisk klinik för att få undersökningarnautförda så nära hemorten som möjligt.. Framtidenverkar inte speciellt ljus, när man med de förslag som ligger inte kan tänkasig att något skall hända . De förhandlingar som pågårtåren väldig tid, och jag tror att man i förhandlingsläget också bortser fråndet verkliga behovet. Man talar om att det är allt färre som behöverundersökningen, och orsaken måste vara de dåliga förhållanden som rådernär man försöker att på andra sätt klara situationen. Utgår man från ett sådantunderlag, som inte är riktigt underbyggt, får man en felaktig ingång i enförhandling när man skall sluta avtal. Vi behöver alla de platser som för,närvarande finns tillgängliga, och vi behöver Uméåregionens platser för attklara ut.behoven. Det handlar om svårt sjuka människors situation och ombrott som har begåtts av dessa sjuka människor. Vi har här ett ansvar att setill att förfarandet är godtagbart för den svenska rättsstaten. Att avvakta attvi får en ny lagstiftning är inte rimligt, även om det ocksåi sig kommer attinnebära : ändrade krav på organisationen. Vi måste se till de krav vihar rätt att ställa på den rättspsykiatriska verksamheten, där tillståndet iSverige mycket dåligt. Det krävs att alla insatser samordnas för attförbättra läget, och i den samordningen är det viktigt att Umeåregionen får sinklinik öppnad och använd och på det viset kan avlasta de kliniker som i daginte fungerar ,väl. Om den rättspsykialriska organisationen Överläggningenvar härmed avslutad. Om den framtida förlossningsvården 19 8Svar på interpellation 1986/87:101 om den framtida förlossningsvården AnL 114 Socialminister : Margö har frågat mig omregeringen kommer att föreslå en bred utredning om den framtidaförlossningsvården. Hon kritiserar också att inte någon företrädare förbarnmorskorna ingått i expertgrupp som gjort riskbedömningarav dödligheten hos nyfödda barn på olika vårdnivåer inom förlossningsvården.