prot · GA09122 · 1986-12-31 00:00:00 — Det är inte det det handlar om, . Gärna låga priser,helst på alla varor! Gärna bort med moms på maten för övrigt! Men man kan väländå tala om skälen till att en vara säljs billigare. Det förekommer nämligeninte så sällan att konsumenten, när han eller hon kommer hem med den där varanoch tänker placera den i frysen för att bevara den framöver, upptäcker att detkanske är sista förbrukningsdagen eller bra nära sista förbrukningsdagen enligtvarans datumstämpling. Det kan väl inte vara orimligt att begära att den somförsäljer en vara till ett lägre pris än det ordinarie talar om skälet därtill.Det kan, som sagt. bara vara fråga om att locka kunder med det lägre priset,och då behöver ju inte vederbörande vara rädd för att tala om det. Men det kanockså vara fråga om att varans lagringstid är begränsad. Dä bör man också talaom den saken. Det krav som vi har rest i motionen handlar inte om störreingrepp än sä. Jag tror att det är viktigt för konsumenten att fä det skyddet. Konsumentpolitiska frågor in. 160 (): Ja, , jag instämmer i vad NilsBerndtson sade, att det verkligen inte gäller att ta ifrån konsumenterna enförmån. Så niånga instanser har emellertid nu ansett att detta med extrapriserinte fungerar på det sätt som man avsett frän början, att det finns anledningatt undersöka vad man skall göra åt det. Sedan gäller detkönsdiskriminerande reklam. Jag vet att inte är någotsanningsvittne - vågar man använda det ordet? - när det gäller hela moderatasamlingspartiets jämställdhetspolitik; jag hoppas i alla fall det, även om manibland kan bli litet tveksam. Om man skall prata om politiker som görpopulistiska uttalanden, sä var väl inlägg här frän talarstolenalldeles ett utmärkt exempel på just sådana. I fråga om schabloniserandereklam, som av en del människor upplevs som könsdiskriminerande, av andrabetydligt mer positiv och roande, är det ju så att det finns en förfärlig massareklam som kränker många människor, därför att den nedvärderar deras roll. I deflesta fall drabbar den reklamen kvinnor- inte alltid: den drabbar ibland ävenmän. De som roas av den här typen av reklam är i de allra flesta fallen män. Iett modernt samhälle 1987 bör man inte ha den typen av reklam. Man bör visalitet mer respekt och aktning för sina medmänniskor av det motsatta könet ochse till att fä bort dessa avarter från reklamen och i stället verka för attreklamen blir informativ och vettig och ger konsumenterna den information somde behöver ha för att kunna göra ett vettigt val, när de skall köpa en vara. 161ULLA ORRING (fp): Eftersom har utmanat folkpartietdå det gäller skrivningen om extrapriser finner jag mig föranlåten att svara.Om jag minns rätt från utskottsbehandlingen var väl mest irriteradöver det här citatet av jordbruksministerns uttalande. Det kan man naturligtvisha en åsikt om, men jag står bakom utskottets skrivning, att frågan omextrapriser 1 I protokoll 1986/87:122 Konsumentpolitiska frågor III. pålivsmedel är föremål för överväganden pä olika håll. Det är faktiskt sa attkonsumentverkets chef har förklarat att verket nu skall se över riktlinjernanär det gäller extrapriser. Däremot håller jag med om att det måste varamycket bra för konsumenterna att ha en fri prisbildning på marknaden och hatillgång till extrapriser på varor. Och vem går inte på rea och köper sinakläder och annat som är nödvändigt för hushållet? Jag tycker vi skall varaförsiktiga med att skärpa frågeställningarna då det gäller en fri prisbildning.Vi skall ha extrapriser. Jag har därför sagt tidigare att jag inte ställer migbakom vpk:s krav på en redovisning av skälen till prisnedsättningen.Konsumenten har genom utbildning och på annat sätt fått kunskaper ochmöjligheter att själv ta reda på varför en vara är prisnedsatt. 162NIC (): Jag är alldeles säker på att många kommer attsäga att jag överdriver min egen roll i den här debatten. Jag tycker det är två faktiskt mycket väsentliga frågor vitalar om; extrapriserna och den reklamlagstiftning som . Här bryts uppenbarligen två politiska ideologier mot varandra,nämligen den som säger att konsumenten i vårt land kan och vill bestämnia vadhan skall köpa - han behöver inte ledas vid handen av politiker och byråkrater-och å andra sidan den politiska mening som och företräder, som underkänner konsumentens kapacitet och kompetens attavgöra vad han vill, kan och får. Jag gläder mig ät medgivande att extrapriseroch .lockpriser i grunden utgör en konsumentvänlig prisbildning. Att till demlägga ett krav,, som det framför, att motivera varför man gerextrapriser åt konsumenterna, ger just det intryck av politikerövertro som ärså skrämmande för dem som haren liberal och konservativ hållning som jaghar.Vi tror på människornas förmåga att fatta sina egna beslut. Vi tror inte på attpolitikerna kan göra det bättre. Låg mig sedan, och franiför allt Inga-BrittJohansson, tala litet om könsdiskriminerande reklam. Reklam är, , det kanske bredasteuttrycket för kulturen i ett samhälle. Den görs tillgänglig utan kostnad förden som vill titta på den. Den representerar den verkliga kulturbilden av ettsamhälle. Om man tror att én lagstiftare kan gä in och reglera hur företagenskulturutbud skall se ut, måste man vara en regleringspolitiker, då måste rnanvara en socialist som är övertygad om att politikerna skall styra människorsbeteende. Vi har sagt i vårt yttrande i utskottsbétänkandet attkönsdiskriminerande reklam som förnedrar det ena könet inte skall godtas, menatt gå därhän att man skriver meningar om vad som är roande och mindre roandeoch vad som är det ena och det andra kan vi inte acceptera. Vi tror påmänniskans förmåga att välja de varor hon vill ha utan politikers vägledning. 163NILS (vpk): Lockpriser gynnar konsumenterna, sägs det gångpå gång. Men frågan är väl också: Bör man inte sträva efter att hålla lågapriser över huvud taget? Konsumenten är kanske mer angelägen om en låg prisnivåpå alla livsmedel än att lockas med vissa. Därtill är det uppenbarligen sä attdetta inte bara är ett erbjudande, utan att det ofta handlar om att bli av medvaror som annars riskerar att bli för gamla där de ligger i butiken. Tala medpensionären som tycker att han eller hon har gjort en lysande affär och köptfisken niycket billigare i frysdisken, men kommer hem och vid närmare studiumupptäcker att det faktiskt var på gränsen att varan inte längre skulle kunnasäljas. Vi har ju lagar till konsumentens skydd i flera andraavseenden. Och varför har vi det? Jo, därför att konsumenten vanligtvis är densvagare parten i ett kommersialiserat system. Jag tror att vi behöver klarare riktlinjer även pä detbegränsade område som vi i vpk har tagit upp i vår motion. Vi säger således attdet behövs klara direktiv för livsmedelshandeln i dessa avseenden och det är,såvitt jag förstår, ett mycket rimligt krav, som bör uppfyllas. 164 (); Jo, , konsumenten kan och villbestämma vad han eller hon skall köpa. Självfallet är det så. Men det vill tillatt konsumenten får så mycken bra och relevant information som möjligt, så atthan eller hon kan göra ett bra val. Oavsett om det gäller varufakta ellerpriser skall konsumenten fä all den information som behövs för att han ellerhon skall kunna göra ett bra val - och vi vill ingenting hellre. När det gäller reklamen vill jag påminna omatt även reklambranschens eget samorgan faktiskt har fördömt den könsdiskriminerandereklamen och sagt att vi gemensamt måste se till att det blir ett slut på sådanhär förnedrande framställning av människor - det gäller oberoende ay kön. Detär således ingenting som de som kallar regleringspolitiker ärintresserade av att sticka sin näsa i. Om anser att det finns en skillnad i detavseendet mellan en konservativ och en socialdemokratisk människosyn, måste jagsäga att jag är väldigt stolt över att tillhöra socialdemokraterna. Tack varederas sätt att visa. omsorg och värna om medmänniskorna accepterar jag inte attmänniskor framställs på ett förnedrande sätt i reklammedia. Konsumentpolitiska frågor m. in. 165NIC (): Jag vill gärna påminna -bl. a. genom, den klapp på kinden som jag gav henne - om att också vimoderater menar att reklam inte skall få innehålla en förnedrande kvinnosyn.Däremot är vi alltså främmande för sådana skrivningar som närmast kan betecknassom löjliga beskrivningar av situationen i vårtid. Med det sagda tror jag attvi kan glömma könsdiskrimineringsdebatten. Den frågan görs ju till en stor.sak,därför att man tror att det är populärt - det tror dock inte jag. Frågan om extrapriser är faktiskt en viktigare fråga. NilsBerndtson tror inte att de pensionärer som han här har talat om själva, sedande kanske en Vårdnad om barn m. m. gångblivit bedragna av sin livsmedelshandlare, kan fatta beslutet att de inte skallfortsätta att gå till samma livsmedelshandlare. Det är naturligt att NilsBerndtson har den uppfattningen, eftersom det för inte finnssådana marknadskrafter som tillåter att kunden gör sina inköp där det bästpassar honom eller henne. I stället tror att kunden gör sinainköp i den affär som politikern utpekar som det bästa inköpsstället. Men detär en grav misstro, ! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum. 1986/87:25om vårdnad om barn m. m. Vårdnadom barn m. m. 166KJELL-ARNE (): Jag vill börja med att yrka bifall tillfolkpartiets reservation i lagutskottets betänkande 1986/87:25. Som skäl fördet vill jag anföra följande. Jämställdhetsdebatten i handlade länge - och pågoda grurider -nästan uteslutande om kvinnor. Det var kvinnor somdiskriminerades, drabbades av orättvisa regelsystem och utestängdes frånpolitiskt inflytande. Könsrollerna är inte ett fenomen som drabbar enbartkvinnor. Många män pressas av traditionella mönster. Det är angeläget attopinionsbildningen för en friare mansroll får en positiv prägel. Jämställdhetskall vara ett erbjudande om ett rikare liv, om större del av omsorger om hemoch barn, om ökad delaktighet i traditionellt kvinnliga uppgifter, om nyaupplevelser och nya dimensioner i tillvaron. Den skall inte uppfattas som ettpåbud från myndigheter. Men en frigörelse från traditionella mansroller är ocksåen nödvändig förutsättning för att kvinnorna skall få samma chanser iarbetslivet, i politiken och i familjen. Det ger männen en nyckelställning i1980- och 1990-talens jämställdhetsarbete. Det är en illusion att tro att en friare mansroll kanregleras fram. Lika litet kan eller skall en jämnare arbetsfördelning i hemmenpressas fram genom politiska beslut. Men människor kan uppmuntras, fördomarifrågasättas, nya mönster stimuleras, både genom opinionsbildning och påpolitisk väg. I botten på många beslut - och avsaknaden av beslut - ligger enfamiljepolitisk grundsyn. Antingen tycker man att det är värdefullt att mänägnar tid och kraft åt sina barn redan från början eller också gör man detinte. En väsentlig och nödvändig förändring anpassad till detsamhälle vi nu lever i är att männen får chanser att ta ansvar för sina barn. måste den ogifte pappan anmäla sig som värdnadshavare till sitt eget barn,medan den ogifta mammans vårdnadskap erkänns automatiskt. fall imassmedia uppmanades en mamma att stämma den ogifte faderntill sitt barn för att han inte ville fylla i en integritetskränkande blankettom faderskapet - detta trots att såväl mamman som pappan varit helt överens omfaderskapet. Det är väsentligt att stärka den ogifte pappans ansvar,skyldigheter och rättigheter gentemot barnen. anser att en faderskapspresumtion kantillskapas på olika sätt. En väg är att införa en lagregel om direktfaderskapspresumtion, som motsvarar regeln för gift fader. Ett annat sätt äratt inte bara påbörja utan även avsluta nuvarande faderskapsutredning redanföre barnets födelse. I dessa fall skulle, under förutsättning av att parternaär överens, fadern direkt vid barnets födelse anses vara rättslig fader tillbarnet. För att bryta en sådan faderskapspresumtion skulle samma regel somgäller i fråga om barn som föds i äktenskapet kunna tillämpas. Med hänvisning till det anförda finner detangeläget att reglerna i om fastställande av faderskap och omvårdnad blir föremål för översyn i syfte att stärka den ogifte fadernsställning till gagn för barnet. Med det anförda vill jag, herr talman, återigen yrkabifall till reservation. Vårdnad om barn in. 167 (vpk): I detta betänkande behandlas bl. a. min ochSten-Ove motion om olovligt bortförande av barn i internationellaförhållanden. Utskottet skriver mycket positivt och engagerat kring dettaproblem. Därvid utgår man också från att regeringen kommer att ta de initiativsom kan behövas för att minska eller undanröja problemen med de internationellabarnaroven. Utskottets skrivning ger dock vidhanden att man inser att det behövs ett omfattande och tålmodigt arbete i dennafråga. Jag vill uttrycka min tillfredsställelse över den positiva skrivning somutskottet har gett som svar på vår motion. Det är bara att innerligt hoppas attutskottets bedömning av effekten av regeringens arbete kring dessa problemskall visa sig välgrundad. Det kan finnas goda skäl att följa utvecklingen ocheventuella framsteg samt återkomma om framstegen inte blir så stora somutskottet har förmodat i sitt betänkande. 168EWA HEDKVIST (); Jag skall inte använda tid till attkommentera alla de punkter i betänkandet om vårdnad om barn där utskottet ärenigt. Det är för övrigt mycket glädjande att vi kunnat enas vid behandling vidmotioner angående bl. a. internationella barnarov. I stället skall jag begränsamig till att kommentera den folkpartistiska reservationen som argumenterat för. Till att börja med vill jag framhålla att jag inte hållermed om att en del ogifta fäder skulle vara mindre engagerade i sinabarn än gifta fäder. I alla fall uppfattar jag en del av reservationen på detsättet. Orsaken till detta skulle vara att de ogifta fäderna har en undanskymdroll i lagstiftningen. Prot.1986/87:122 , Vårdnad om barn m. in. jag enogift far skulle jag reagera starkt mot detta påstående. Jag är helt säker påatt dessa fäder bryr sig lika niycket om sina barn som andra. Däremot vet jag att en del ogifta fäder - och mödrar -tycker att det är omständligt att besöka socialnämnden förfaderskapserkännande. Det är klart, visst är det mer omständligt än omfaderskapet registreras automatiskt, som för gifta. Men det finns faktiskt skältill att regler är utformade pä detta sätt. Det handlar omomtanken om barnets bästa i ett längre perspektiv. Det är viktigt att detverkligen är fadern och inte någon annan som skriver pä ettfaderskapserkännande, eftersom ett. felaktigt erkännande sedan kan få mycketolyckliga konsekvenser för barnet. I sin reservation anger två vägar förfastställande av faderskap när föräldrarna är ogifta. En väg skulle vara enlagregel om faderskapspresumtion för en sammanboende. Jag måste medge att detär ett märkligt förslag. Det förekommer ju ingen som helst registreringav sammanboende. Sammanboende år alltså inte.på samma sätt som äktenskapetofficiellt, och ett par kan flytta ihop och separera utan att det blir känt församhället. Så blir det även sedan den nya sambolagen trätt i kraft. Dekyrkobokföringsrutiner som vi har skulle inte heller passa för en sådanpresumtion. Om man som exempel tar ett par som sammanbor i enhyresfastighet, så kyrkobokförs dessa enbart på adressen och inte på denspeciella lägenheten. Man vet alltså inte vilka som bor ihop i huset. Vid enfaderskapspresumtion för en sammanboende skulle det alltså i vilket fall somhelst behöva.utredas om parterna är sammanboende. Och är vi där igen. Ett annat sätt som anger är attfaderskapsutredningen avslutas före barnets födelse. skulle dåföre barnets födelse, innan man har en objektiv grund, godkänna faderskapet.Det som här, enligt ,skulle vinnas, vore att fadern då även ärrättslig fader när barnet föds. Detta skulle i praktiken innebära attfaderskapet blev fastställt snabbare än vad som är fallet. : I dagkan det gä till så att föräldrarna gör faderskapserkännande resp. godkännandeföre barnets födelse. godkänner sedan detta när barnet är föttoch man har fått meddelande om detta. Det kan då som mest dröja tre veckorefter barnets födelse innan aUa papper är klara. Men om föräldrarna vill kandet gä snabbare, enbart på någon vecka. Med det nuvarande förfarandet värnarman barnets bästa genom att socialnämnden utifrån kända förhållanden kangodkänna faderskapet. Man kan fråga sig om det, med förslag,skulle vara värt att i vissa fall äventyra barnets rättigheter att frän börjanfå rätt juridisk far, med allt vad det för med sig. Utskottet anser inte det. I fall med ogifta föräldrar behöver det baragä efter barnets födelse innan det också har en juridisk far, ochdenne kan därigenom få sitt ansvar, sina rättigheter och skyldigheter gentemotbarnet-och det är vi alla överens om att han skall ha. Genom detta förfarandehar man även värnat barnets intressen. Därför yrkar utskottet avslag påfolkpartiets motion som ligger till grund för reservationen. . Jag vill ocksåtill sist yrka bifall till lagutskottets hemställan i alla delar. 169KJELL-ARNE (): Jag har faktiskt litet svårt att förstå deargument som här anför. När människor som i allaavseenden lever som gifta får barn betraktas barnet inte som barn till mannen iförhållandet. Men om de har gift sig är det självklart att mannen i äktenskapetär far till barnet. Jag kan inte förstå logiken i detta. Om mannen och kvinnanär överens om att mannen är far till barnet, kan erkännandet innan barnet födsgöras mycket enkelt med de nuvarande blanketterna, där det finns två frågor.Man frågar om parterna varit sammanboende och omparterna är övertygade om att barnet är deras gemensamma barn. Detta måstekunna utredas innan barnet föds så att barnet redan från födseln har såvälmoder som fader även i juridiskt hänseende. Som säger är det viktigt att rättman fastställs som barnets far för att barnet inte skall få obehag.Men säkerheten att få de riktiga föräldrarna blir enligt förslaginte mindre än när det gäller föräldrar inom äktenskapet. Jagtycker, EwaHedkvist , att ni från socialdemokratin har alldeles fel. Folkpartietsförslag värnar verkligen om såväl föräldrarnas som barnets bästa, och det bordevinna mycket bredare gehör i . Vårdnad om barn m. m. 170 (): Först vill jag säga att bakom utskottetsbetänkande står samtliga partier i utskottet utom , alltså inteenbart socialdemokratin. Jag kan bara upprepa vad jag sagt, att ettsamboförhållande inte är officiellt på samma sätt som ett äktenskap. Man kanflytta ihop och flytta isär utan att det på något sätt är känt. Det kommer attvara så även när vi får den nya sambolagen. Dä måste man likafullt ställafrågor och på något sätt utreda. Sedan skall socialnämnden godkänna det hela,eftersom den gör utredningen. För att göra denna utredning måste det finnas enobjektiv grund, och det har man när barnet har fötts, när mån ser förhållandettill konceptionstiden t. ex. Erkännandeförfarandet kan ske på ett mycket smidigtoch enkelt sätt. är "erkännande" ett olyckligt ord, vilket vipåpekat i utskottet tidigare. Man bör kanske kunna ändra det. Men förfarandethar förenklats under de år som gått just på grund av att föräldrar har ansettdet vara kränkande frågor och ett integritetskränkande förfarande. Det dröjerniycket efter barnets födelse innan det hela är klart. Jag vill än en gång, liksom jaggjorde , påpeka att barnet har en mor och en far när det föds, ochdet juridiska ordnas mycket snabbt. Skälet till detta förfarande är barnetsbästa. 171 (): I de allra flesta kommuner tillämpas denförenklade handläggningen. Enligt de riktlinjer som finns skall detta ske ialla kommuner, men i en del kommuner tillämpas fortfarande utredningsförfarandetmed en annan blankett. Jag måstesäga till att det för mig fortfarande är Prot.1986/87:122 obegripligt att ni vill göra en utredning om föräldrar, som ärfullständigt Följdlagstiflning till m. m. överens omatt de tillsammans är föräldrar till ett barn. Det finns ju ingenting attutreda när föräldrarna är överens. Jag kan inte förstå att ni fortfarandevidhåller den syn ni har på dessa frågor. 172 (): Jag vill helt kort säga till utskottet har påpekat att det är mycket viktigt attkommunerna handlägger sådana här ärenden på ett smidigt sätt och på ett sådantsätt att föräldrarna känner att detta är viktigt för barnet. Vi måste utgå frånatt kommunerna kan handlägga dessa frågor pä ett bra sätt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut iärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 23 §Föredrogs lagutskottets betänkande 1986/87:26 om följdlagstiftning till m.m. 1986/87:86 delvis). Följdlagstiftningtill m. m. 173MARTIN (): fattade beslut omden nya . Då fattade vi även beslut om viktiga ändringar iarvslagstiftningen och dessutom om införande av sambolagen. Däremot fattadesdå inga beslut om ikraftträdande eller övergångsbestämmelser. Det är först nusom har att ta ställning till de principiellt viktiga frågorna omikraftträdande, övergångsbestämmelser och i vad mån lagstiftningen skalltillämpas på redan före ikraftträdandedagen ingångna äktenskap och pågåendesamboförhållanden, alltså om reglerna skall få retroaktiv verkan. Under utskottsbehandlingen har vi representanter förcentern, och avgivit en gemensam reservation, i vilkenvi föreslår ett ikraftträdande , för att alla skall hinna fåkännedom om och vidta erforderliga åtgärder med anledning av de nya reglerna. För att spara kammarens dyrbara tid har vi reservanterkommit överens om att jag ensam skall företräda oss i denna debatt. Den nya och de ändradearvsreglerna är av största betydelse för de allra flesta, både som enskildaindivider och som familjemedlemmar. Genom de nya reglerna ändras hävdvunna, avde allra 'flesta väl kända och grundläggande principer för äktenskapetsekonomiska rättsverkningar och barns arvsrätt. Jag vill erinra om någrabetydelsefulla förändringar. Efterlevande make kominer att få behålla hela boet ochbehöver så att säga inte dela med sig till de gemensamma barnen. Barnenstraditionella rätt att ärva sina föräldrar ändras, sä att barn vilkas föräldrarär gifta med varandra får ut arv först sedan båda föräldrarna avlidit. Det kommer inte att göras någon skillnad mellan om denavlidnes egendom är giftorättsgods eller om det är vederbörandes enskilda. Denefterlevande maken får disponera allt. Dessutominförs möjlighet till jämkning av äktenskapsförord. Genom den nya införs även ökadövertaganderätt för den andra maken och rådighetsinskränkningar. Sä kommer t.ex. även bostadsfastighet som den ena maken innehar som enskild egendom att motdennes vilja kunna övergå till den andra maken.. Detta är några viktiga ändringar jämfört medhittillsvarande regler. Dessa regler är alltså beslutade, flera av dem i storenighet, andra under viss oenighet - det skall jag inte ta upp här. Det är två viktiga spörsmål som nu har att taställning till. Det är dels om de nya reglerna skall bli tillämpliga på redaningångna äktenskap och pågående samboförhållanden, dels när de nya reglernaskall träda i kraft. När det gäller den första frågan föreligger det enighet iutskottet om att vi skall stödja regeringens förslag att lagstiftningen skallgälla så att säga fullt ut, tillskillnad frän vad som skedde när man 1921införde nuvarande giftermåls-balken. Men just på grund av att reglerna fårretroaktiv verkan är det enligt vår mening speciellt viktigt att tiden frånbeslut om lagarnas innehåll till dess att de träder i kraft blir tillräckligtlång. Det är särskilt viktigt eftersom reglerna, som jag tidigare framhållit,får stor betydelse för de allra flesta och eftersom väl kända principer ersättsav nya.