prot · GA09130 · 1986-12-31 00:00:00 — Mot bakgrund av att såväl som LRF påvisatatt lager av djur inte kan värderas enligt lägsta värdets princip är detbeklagligt att regeringen, när den nu föreslår förändringar, inte gör det ienlighet med de vedertagna principer som anvärtds för lagervärderirtg. Vi ifolkpartiet anser inte att det finns skäl för att värdering av djur påfastighet skall ha andra eller ..peciella regler. Lägsta värdets princip öchdärvid medgivna nedskrivning anser vi riktig också för lager av djur. Jag villdärför yrka bifall till reservationert. Anf.141 (): Som vi hört av föregående talare handlar skatteutskottetsbetänkartde 46 om reglerrta för lagervärderirtg. När det gäller supplementärregel1 - den regel som gör det möjligt att grurtda rtedskrivningen på detgertomsnittliga lagervärdet för de två närmast föregående beskattningsåren -harändringen av den regeln inte föranlett några delade meningar i utskottet. Detfinns därför inte heller någon anlednirtg för mig att närmare beröra denfrågan. När det däremot gäller frågart om reglerna för värderingav djur på jordbruksfastighet och i renskötsel.har vi inte kunnat nå enighet iutskottet. Jag vill först framhålla att djur på jordbruksfastighetvid beskattnirtgcrt behandlas på ett schablonartat sätt. Djuren räknas somlager, och det gäller även djur som företagsekonomiskt mer har karaktären avinventarietillgångar. Vidare bestäms värdena schablonmässigt. Man utgår frårtdert genomsrtittliga produktiortskostnad som fastställer. valt den regelrt får ses ur förenklingssynpunkt. På genomsnittsvärdena fårnedskrivning ske med högst . Regeringens förslag tar sikte på den speciellasituationen att djurens sammanlagda allmänna saluvärde understiger av dengenomsnittliga produktionskostrtaden. Ertligt förslaget skall djurens värde isådana fall få tas upp till det lägre belopet. nedskrivning skall dockinte få ske på detta belopp. Reservanternavill att värderingert alltid skall grundas på det lägsta värdet av dengenomsnittliga produktiouskostrtadert och det allmänna saluvärdet och attnedskrivning skall få ske även när värderingen grundas på detallmärtrta saluvärdet. Reservartterrtas utgåugspunkt är alltså att värderingenav djur så nära som möjligt skall knyta an till värderingen av lager iallmänhet. Somjag nämnt tidigare finns det starka schablortmässiga irtslag i djurvär-derirtgert.Någon hänsyrt tas t. ex. irtte till djurbesättnirtgerts kvalitet eller tillandra individuella variationer. I det enskilda fallet behöver dessa genomsnittsvärdeninte alls ligga i nivå med de verkliga kostnaderrta för uppfödrtirig förvärv. skulle fastställa allmärtna saluvärden, skulle även dessavärden få grundas på genomsnittspriser. Motsvarande frågor aktualiseras intevid värderingen av vanliga lagertillgångar. Avsikten med regeringens förslag - som utskottsmajoriteten har ställtsig bakom - har inte varit att mer allmänt ompröva de nuvarandevärderingsreglerna. Bakgrunden till detta är att det görs enallmän översyn av företagsbeskattningen. En central fråga i det sammanhangetär den skattemässiga behandlingen av bl. a. lager. Det finrts därför anledningatt avvakta den pågående utredningens ställnirtgstagande innan några störreförändrirtgar företas i förevarande fråga. Detkan också vara ett svar på den fråga som ställde till mig omvarför vi inte nu vill gå längre beträffande förändrirtgar avlagervärderingert. Jag vill med det sagdayrka bifall till utskottets hemställan. Vissajusteringar a v reglerna för lagervärdering 142 KARL-GÖSTASVENSON (m); Jag beklagar att inte utskottsmäjoriteten vill gå längre och införa enmycket enklare princip, som skulle iunebära enhetlig behandling vid varjetaxeringsnämrtd. Med en sådan regel som regeringen nu vill införa genom detförestående riksdagsbeslutet uppstår risk för att värderingen i olika nämnderinte blir enhetlig. Vi kommer inte att få anvisningar från somanger när saluvärdet skall gälla vid värderingen av varulagret, utan det blirfråga om en värdering som görs av de enskilda deklarartterna. Det medför attbehandlingen varierar mellan olika taxeringsnämnder. OlleWestberg nämnde att reglerna är olika för rörelse resp. jordbruk. Men skillnadenär mycket blygsam. I de flesta fall där man bedriver verksamheten i rörelseformär också djur varulager. Exempelvis det största hönseriet vi har i Sverigedrivs ju i rörelseform. Där värderas självfallet djuren som varulager. Det ärbara i vissa fall det rör sig om inventarier. När det t; ex. är fråga omuppfödning av avelshästar och likrtande kan själva avelsstoet och avelshingstendeklareras som inventarier, men djuren från dessa stamdjur räknas somvarulager. Påden här punkten lämnas både i propositionen och i utskottsbetänkandet en någotfelaktig uppgift - i varje fall mellan raderna. Där poärtgteras för mycket attinventariereglerna gäller i förvärvskällan rörelse. Vissa justeringar av reglerna för lager värdering ningendelar inte jag. Jag beklagar ånyo att inte utskottsmajoriteten ville tasteget fullt ut och gå på en förenkling genom att använda principen om lägstavärde. 143 (): Som jag nämnde tidigare var tankert när manantog bestämmelserna 1979 att man skulle använda principert om lägsta värde.Beröertde på svårigheterrta att räkrta ut de direkta och indirektauppföd-nirtgskostnaderna bestämde man sig för att stanna för dengenomsrtittliga produktiortskostnaden, men då under förutsättning attproduktionskostnaden var lägre än saluvärdet. Man utgick ifrån att det irttevar tänkbart att saluvärdet skulle bli lägre än den genomsrtittliga produktionskostnaden. Därefter har tvåprissystemet när det gäller mjölk införts,vilket har medfört att vi fått en utslaktuing av kor och ungnöt. Priserna påslaktdjur har av den anledningen sjunkit. Vi har alltså fått en mycket speciellsituation. Jag tycker det är olyckligt att man i det läget, när manskall göra en förändring, inte gör denna så som det var tänkt 1979, nämligenatt principen om lägsta värde skulle gälla, utan bara gör en mycket marginellförändring. Jag kan inte förstå varför inte samma regler skall gälla förjordbruksföretag -och det är ju sådana det handlar om - som för andrarörelsedrivande företag, nämligen att de får utnyttja lägsta värdet och sedangöra avskrivning på detta. 144 (): Jag vill säga till reservanterna att man rtog får utgåifråu att de låga saluvärden som har rått och råder ärtillfälliga och att vi kommer att återgå till normala förhållanden.Utskottsmajoriteten menar därför att det vore fel att nu gå hela den väg somreservartterna vill gå. Beträffande de hönserier som haråberopat i motio-rtCrt och som ävert nämns i reservationen går det inte attgerterellt anta att saluvärdet på t. ex. värphöns alltid motsvarar slaktvärdetpå bokslutsdagen. Värphönsens värde varierar nämligen mycket kraftigt, bl. a.beroende på hönsens ålder. Just före slakten är värdet nere i några kronor, mennär det är som högst ligger det betydligt över värde, som ärpå . Ett schablonmässigt bestämt värde utifrån slaktvärdet på hönsenskulle alltså ge en rättvisande värdering endast i de fall hönsen påbokslutsdagen befinner sig i slutfasen av äggproduktionen. Jag vill fråga reservartterna; Är det verkligen motiveratatt man skall godta slaktvärdet vid beskattning, vilket föreslås ipropositionen, och dessutom godta en ytterligare nedskrivning av värdet , som föreslås i reservationen? Produktionsvärdet för höns är ju betydligthögre, och det värdet skulle man ju tillgodogöra sig vid en försäljning av verksamhetent. Jag tror att utskottsmajoritetens ställningstagande är detriktiga, att vi måste avvakta den utredning som undersöker dessa - det vill jagerkänna -svåra problem hur man på ett absolut rätt sätt skallvärdera djur i jordbruk. 145BRITTA BJELLE (fp); Det är intressant att tar uppjust detta med höns, för det var det jag tärtkte pä. Ertligt saluvärdet skullehönsen vara värda ca . stycket, och som sade skulle de enligtriksskatteverkets bedömning vara värda . LRF har uttalatföljande om detta: Om en större äggproducent med flera tusen höns skulletvingas ta upp djurlagret till produktionskostnad för hönsmed , skulle resultatet bli helt orimligt. - Det är precis vad det blir.Det blir helt orimligt, om mart är jordbrukare. I det exempel som vi talar omrakar man kunna driva verksamheten som rörelse. Då fuugerar det, eftersom mandå kan anvärtda sig av lägsta värdesprirtcipert, mert om mart är jordbrukaregår irtte det. Ändring i m. m 146 (): Jag kan instämma i vad sade isin senaste replik. Jag tycker att det är ett felaktigt argument som OlleWestberg använder, när han säger att vi har haft en prisnedgång beroende påtvåprissystemet, t. ex. när det gäller mjölk, och att vi snart kommer in i ennormal situation igen, så att priserna stiger. Det är inte relevant i dettaavseende. Jag liksom har ju gång på gång uttryckt synpunkten attvi skall ha en likformig värdering, oavsett om det är fråga om förvärvskällanrörelse eller förvärvskällan jordbruksfastighet. Lägsta värde-principen bordegälla. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut iärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 23 §Föredrogs justitieutskottets betänkande 1986/87:31 om ändrirtg i rättegångsbalkenm.m. 1986/87:89). Ändringi m. m. 147SVEN MUNKE (m); Regerirtgen har i propositiort 1986/87:89lämnat förslag om ett reformerat tingsrättsförfarande vid domstolarna.Ändringarrta grundar sig huvudsakligen på rättegångsutredrtirtgens förslag.Huvudsyftet med förslagcrt är att det skall bli möjligt att i högre grad än nuanpassa rättegångarna till vad det enskilda målet kräver. Verksamheten vidframför allt de allmänna domstolarna skall härigenom kunrta drivas srtabbareoch billigare. a. skall tingsrätterna få möjlighet att föreläggasvaranden i ett dispositivt tvistemål att inkomma med motiverat skriftligtsvaromål vid påföljd av tredskodom. Rätten ges vidgade möjligheter att bortsefrån omständigheter och bevis som parter i tvistemål i otillbörligt syftedröjer 10 Riksdagensproiokoll 1986/87:130 Ändring i w. m ända till huvudförhandlingen med att åberopa. Det föreslåsvidare att rätten skall få större möjligheter att förbjuda sent väcktagenkäromål. När det gäller brottmålsprocessen föreslås att åklagaren,innan-han ger in förundersökningsprotokollet till rätten, bör rensa bort sådantsom rör gärningar som inte föranleder åtal. Utskottet tillstyrker enhälligt regerirtgerts förslag tillett reformerat tingsrättsförfarande och konstaterar att rättegångsbalkert,sedan den trädde i kraft , generellt sett knappast har ändrats. De krav sompropositionen för fram ställer sig alltså utskottet enigt bakom. Däremot tarmajoriteten i utskottet avstånd från tanken på s. k. jourdomstolar. Deborgerliga partierna uttalar sig emellertid i en gemensam reservation för ettsystem med jourdomstolar. Ett sådant system praktiseras med framgång i en delandra länder, bl. a. i och i vissa stater i . I propositionen redovisar justitieministerrtsitt ställrtingstagandetill frågan om att inrätta jourdomstolar och hänvisar främst tillrättegångsutredrtingerts negativa inställning till sådana. Enligt utredningertskulle en jourdomstolsre-form förutsätta förenklingar i fråga om reglerna förförundersökning och åtals väckande sarht ökade resurser på polis- ochåklagarsidan. Utredningen menar också att det skulle vara ett mycket begränsatantal mål som skulle komma i fråga för avgörartde vid ert sådart domstol. Martmertar då att rättens tid inte skulle utnyttjas ratiortellt crts om martbegränsade reformen till storstadsdistrikten i samband med . Utredningen kom fram till att det inte ärprocessekonomiskt försvarbart att inrätta jourdomstolar för att avgörabrottmål. Justitieministern delar den uppfattrtirtgert, men män kan ijustitieministerns uttalande förmärka en viss tveksamhet, genom att hart låterframskymta att vissa kriminalpölitiska fördelar ändå skulle kurtna vinnas medett snabbare domstolsförfarande. fick jag också bekräftelse frånert tirtgsrätt att mari där skulle hälsa jourdomstolsförfarandet medtillfredsställelse. I ett misshart-delsmål av ertklare beskaffenhet som denrtatirtgsrätt behandlade greps några ungdomar för rirtgamisshartdel. Tingsrättsförhandlingarna kom upp nu i mitteu på maj. Demisshandelsåtalade pojkarna erkände vid gripandet, men efter flera månadertar de tillbaka detta, och vittnen som under polisförhören gav korrektauppgifter om vad som förevarit har fått fördunklade minnesbilder. Det frånbörjan enkla målet drog två hela rättegångsdagar. Hade det funnits enjourdorhstol, hade det klarats av mycket snabbare, och efter vad jag kan förståhade stora besparingar kunnat göras. Det finns én hel rad av sådana enklare mål som skullekunna av på samma sätt. Justitiemirtistern nämner strafföreläggandet somert lämplig ersättare för jourdomstolar, men i vissa fall, bl. a. sådana målsom det jäg här redovisade, är den möjligheten stängd. Förespråkare för jourdomstolar framhåller att dessa skullevara särskilt lämpliga för urtga lagöverträdare, där ert snabb sanktiort frånsamhället sida är särskilt värdefull. Justitieministern aviserar också enöversyn av möjligheterna att påskynda det rättsliga förfarartdet mot just uugalagöverträdare. Utskottets borgerliga ledamöter betonar också i singemensamma reservation betydelsen av att den unge på ett tydligt sätt och inteenbart med ett skriftligtstrafföreläggande blir varse att samhället reagerar för lagöverträdelser. Det finns ett anta! borgerliga motioner med krav omjourdomstolar. Dessa har också behandlats av utskottet, och majoriteten haravstyrkt. Reservanterna biträder emellertid motionerrta och föreslår att marti ett inlednirtgsske-de kurtde bedriva en försöksverksamhet med jourdomstolar,som dock skulle fidsbegränsas och koncentreras till de områden där behoven ochde redan fidigare befintliga resurserna är otillräckliga. Så har t. ex. AllanEkström i sin motion föreslagit att en jourdomstol skulle införas på försök iStockholmsområdet. Jag yrkar bifall till reservationen som ärfogad till utskottets betänkande. Ändring i m. m 148 HANS i (fp); I lagtexter och anvisningar när det gälleruuga lagöverträdare möter vi ofta uttryck som "utau dröjsmål","skyrtdsamt" och "med största skyndsamhet". Det är uttrycksom riktar sig till poliser, till åklagare och till sociala myndigheter. Deålägger dessa att agera snabbt när det gäller unga lagöverträdare. Tyvärr gårdet sällan så snabbt som vi lagstiftare önskar. går det t. o. m. ytterstlångsamt. I råder överensstämmelse i fråga om atthandläggrting, utred-nirtgar och dömartde av unga lagöverträdare skall ske utandröjsmål samt att avståndet mellan gripande och inställelse inför domstolarmåste förkortas. Vi är överens om det orimliga i att unga människor skallkurtrta fortsätta att begå nya brott de väntar på att bli kalladetill domstolen. Men att kunna gå från ord till handling är tyvärr inte allapartier förunnat. Förslaget i reservationen om jourdomstolar kan vara ett sättatt bryta fortsatt brottslig verksamhet. Ytterligare utslagnirtg av den ungamärtniskan kanske kan förhindras, även om förslaget i reservationen inte ärsärskilt långtgående. Det handlar om en försöksverksamhet; att man försöker taett nytt grepp i stället för att fortsätta med den gamla låt-gå-politiken, somju inte är särskilt framgångsrik. Utskottsmajoritetert motsätter sig förstås ertförsöksverksamhet, och så gör också justitieministern. De motiverar sittavståndstagande med att det är processekonomiskt oförsvarligt. Det är ett intesärskilt elegartt sätt att komma undan. De nya djärva målen när det gällerkrimirtalpolifiken tycks vara helt begravna för socialdemokratin. Mensjälvfallet kommer jourdomstolar att kosta ert del. I ett längre perspektivkan det emellertid vara väl använda pengar - kanske t. o. m. besparingar kangöras. Enligt uppfattnirtg irtnebar jourdomstolarför uuga lagöverträdare mänskliga och kriminalpolitiska besparingar, som ilängden kommer att väga upp de omedelbara kostnaderrta. Med detta, herr talman, yrkar jagbifall till reservationen, som jag uttrycker min glädje över att fåtala inför en så välbesatt kammare. 149GUNILLA (); Det var dert icke-socialistiska regeringensom tillsatte rättegångsutredningen. De förslag till förändrirtgar avprocessen i tingsrätt Ändring i m. m som vi nubehandlar kommer från denrta utredning. Främst två skäl till ändringarna kanframhållas, dels att reglerna bör anpassas till nutida förhållandert ochvärderingar, dels att arbetet skall ske snabbare och verksamheten bli billigare.Självfallet måste det ske utan att rättssäkerheten sätts i fara. har ständigt strävat efter att göra arbetetvid domstolarna så effektivt som möjligt. som domstolsverkethar funnits har detta arbete varit framgångsrikt. Möjligheterna tillytterligare effektivisering är mycket små med nuvarande processregler. För attarbetet skall kunna fortsätta krävs ändrade regler. Det är min förhoppning attde förslag som efi enigt utskott har ställt sig bakom skall leda till en mera ratiortellhantering av målen i tingsrätt. I en motion föreslog jag 1980 att det i vissa fall skullevara möjligt att låta ett vittne lämna sin berättelse utan att den tilltaladeskamrater får höra vittnesmålet. Anledrtingen var risken för att dessa kamraterkan hämnas på vittnet och att detta kan leda till att vittnet inte vågar talafritt. Jag tänker t. ex. på narkotikabrott. Utskottet ansåg att frågan borde undersökas närmare ochgav regeringen detta till känna. har sålunda övervägtfrågan, och i detta betänkande föreslås att det skall införas en möjlighet attålägga åhörare att lämna rätts.salen under vittnesförhör. Efter sju är kan vinu fatta beslut, och jag tycker givetvis att det är bra att vi har kommit framtill detta. Den fråga som vi i detta betänkande inte är ense om gällerjourdomstolar. I anser vi det så viktigt med snabba reaktioner påbrottsliga gärningar, särskilt när det gäller unga lagöverträdare, att vi villpröva jourdomstolar.vid enklare brott. är det inte ovanligt attpolisförhör och därefter rättegång sker efter gärrting och upptäckt.En sådan väntan kan ge intryck av att samhället inte ser så allvarligt påbrottslig verksamhet. Vi anser att reaktionerna och ingripanderta måste komma iomedelbar anslutrtirtg till gärningen. Jag vill med det anförda yrka bifall till reservatiortenoch i övrigt till utskottets hemställan. 150HANS (): Som alla talare har framhållit är det ettenigt utskott som står bakom förslaget till ett reformerattingsrättsförfarande. De föreslagna nya reglerna skall möjliggöra attprocessförfarandet blir snabbare och mindre kostsamt. Men de skall också ledatill att domstolsarbetet kan komma att framstå som mer aktivt och effektivt änför närvarande. Därmed blir det mer anpassat efter moderna krav. Skälet till att utskottet har tagit avstånd frän tanken påatt jourdomstolar skulle inrättas i den svertska rättsordningen vill jag i korthetange. fick gertom tilläggsdirektivuppdraget att förut-sättningslöst pröva frågan om inrättandet av jourdomstolar.Utredningens tolkning av begreppet jourdomstol var att det avsåg en domstol somdömer över ett brott i samband med brottet eller åtminstone i näraanslutning till det. Utredningenfann att en ordning med jourdomstolar skulle kräva allvarliga avstegfrån grundläggande principer i den nuvarande brottsmålsrättsskip-ningen. Ertjourdomstolsreform skulle förutsätta föreuklingar i fråga om reglerna förförundersökning och åtals väckande. En reform skulle euligt utredrtirtgertmedföra behov av ökade resurser på polis- och åklagarsidan. Det skulle röra sigom ett mycket begränsat arttal mål som skulle kuuna avgöras av jourdomstolar.Rättens tid skulle antagligen inte kunrta utuyttjas rafiortellt erts om martbegrärtsade en reform till att gälla storstadsdistrikten i samband med ;en tanke som reservanterna har varit inne på . Någon nämnde att domare vid någon tingsrätt hade uttalatsitt intresse för jourdomstolar. Det är riktigt att det finns domare som åsikten, men mot detta står att remissinstanserna i fråga omrättegångsutredrtingert, där de olika juristsidorna var starkt företrädda, mednågot undarttag har ställt sig bakom utredningens slutsats att ettjourdomstolssystem inte bör införas. En jourdomstolsrättegång skulle bli anrtorlunda än envanlig brottmålsrättegång. Åtalet skulle i många fall behöva utformasslutgiltigt först under huvudförhandlingens gång. Med hänsyn tillrättssäkerhetskraven skulle det därför antagligen bli rtödvärtdigt att begränsajourdomstolarnas målunderlag till lättutredda - framför allt erkända - brott.För dessa målkategorier -lättutredda och erkända mål - finns det redan enklaoch snabba förfarandert för beivrandet, t.ex. strafföreläggande. Svert Murtke nämnde att kriminalpolitiska fördelar skullekunna vinnas med ett snabbare domstolsförfarande, och det är riktigt.Justitieministern redovisar sin avsikt att rtärmare undersöka om det inteskulle gå att finna metoderför att åstadkomma en snabbare reaktion frånsamhällets sida, bl. a. om hur lagföringen av unga lagöverträdare skallpåskyndas och effektiviseras. Han kommer att tillsätta enarbetsgrupp för att överväga och lämna förslag till förbättringar i dessahänseenden. Det kan finnas andra mer rättssäkra och effektivare lösningar änjourdomstolar. När det gäller behovet av ett snabbare förfarande är vi ense,men när det gäller lösningarrta vill vi urtdersöka om det irtte finns andra ochbättre metoder. Reservanterna säger att uugdomsbrottslighetert medjourdomstolar kan beräknas minska väsentligt och att därmed rättstryggheten förallmänhetert stärks. Detta är milt sagt en överdrift. I varje fall vet vimycket litet om detta. Det firtrts knappast belägg från utlaudet för att såskulle vara fallet, och rtär det gäller systemet i Frartkrike har jag självkunrtat konstatera att det mött en mycket stark kritik, framför allt frånrättssäkerhetssyrtpunkt. Det är en bättre utväg att - som utskottet förordar - denaviserade arbetsgruppen tillsätts för att få fram ett lagförslag somkan gälla snabbare handläggnirtg gerterellt i enklare mål. Låt mig sammanfatta;Utskottet artser att en snabb lagföring är av särskilt stor betydelse när detgäller ungdomar, men av bl. a. processekonomiska skäl skulle det irtte kunrtaförsvaras att införa ett jourdomstolssystem för de begränsade målkategorier somdet skulle kunna avse. Också från rättssäkerhetssyrtpuukt är det tvivelaktigtatf genomföra ett sådant system. I de länder där sådana system genomförts harman inte vårt mångfasetterade påföljdssystem, vilket gör att saken där i någonmån kommit i ett annat läge. Herr talman!Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Ändring i m. m 151 SVENMUNKE (m) replik; Vi vet ingenting, säger . har opposifionen iutskottet föreslagit en försöksverksamhet - av den kan vi vinna erfarenhet såatt vi sedan vet någorttirtg. Jagvill också anmärka på att säger att strafföreläggandet, somi och för sig är bra men som inte passar all mål och som inte är tillämpligt påalla mål, är bättre. Men förklarar han att det skall tillsättas enutredning för att vi skall få ett snabbare domstolsförfarande, speciellt förunga brottslingar. Vi som har reserverat oss har framhållit att en ungmänrtiska kanske inte tar så hårt på att han får ett papper och skall betala enviss summa pengar för sina överträdelser, om det därutöver inte sker någonting.Vi menar att ett domstolsförfarartde, t. ex. i en jourdomstol, kanske kan fåden unge på andra tankar. Sanktioner från samhällets sida kan kanskeförhindra att han fortsätter med sirta brottsliga handlirtgar. Anf.152 () replik; Det är väl helt klart att det inte är bra så som det är . Det ärinte bra för de ungdomar som fortsätter på sin brottsliga bana och långt senareställs inför ett domstolsförfarande. Det är inte heller bra för dem som kanskehar ändrat sig och blivit skötsamma som handläggningen har pågått.Det går med andra ord från det att en gärning begås fill dess attdet blir ett rättsligt förfarande. Det är inte enbart en rättsinstans som ärskyldig till det, utan det är alla de rättsinstanser som är inblandadesammantaget.