prot · GA09109 · 1986-12-31 00:00:00 — Vi har visserligen aidsdelegationen, ochden arbetar, pratar och sprider information, men man bäringen aning om hureffektiv den informationen är. Därtill kommer att de resurser vi sattinärförsmå. Detgår inte att säga att vi har bara så och så stora resurser och attvi skall använda dem så effektivt som möjligt, utan det är alldeles uppenbartatt vi satsar för små resurser på att bekämpa spridningen av aids. För det andra vill jag säga att del förhållandet att ingetannat land kommit på tanken alt införa kontroll vid gränserna av om personersom kommer till landet är aidssmittade inte är något argument för att vi inteskall göra det. Om kraftlösheten är utbredd över hela världen, kan vi väl ändålita till vår egen omdömesförmåga och inte vänta pä att andra länder skall gå ispetsen. Varför kan vi inte själva gå i spetsen och göra någonting förnuftigt,när det nu visar sig att det inte görs någonting på andra håll i världen? Prot 1986/87:109 Om intyg om HIV-test vid passkontroll Aidsdelegationens arbete består inte bara aven informationskampanj. Det görs genom och Kommunförbundetinsatser över hela landet. Vi arbetar genom skolorna, och vi bedriver över huvudtaget en mycket aktiv verksamhet. Narkomanvården, som är vårt stora problem,satsar vi mycket stora resurser på. Jag vill alltså hävda att aktiviteten här i landet ärmycket stor. Representanter för andra länder kommer till och villstudera hur vi byggt upp vår organisation för kampen mot aids. Vi har alltsåvarit ett föredöme för många andra länder. Jag tyckeratt skall lära sig litet mer omvad .som egentligen händer i . 120 (); Jag behöver-visst lära mig mer om-dennafråga. Här finns otroligt myckel att lära, och det är inte uteslutet att delkan gälla även andra personer. Vi har inte förnekat att aidsdelegationen arbetar och görinsatser. Men poängen är att insatserna är otillräckliga på alla de områden somstatsrådet här räknade upp. Man satsar uppenbarligen för små resurser på kampen motaids. Del är inte på grund av okunnighet jag framför denna kritik. Jag kan inteförslå annat än att statsrådet själv måste vara medveten om att vi ännu gör förlitet. Vi gör något - ingen har bestritt det - men det går all göra mer. Statsrådet säger att vi är ett föredöme för andra ländergenom aidsdelegationens verksamhet. Vi kan även bli ett föredöme i detavseendet att vi säger Om en högskola i att vikräver för besök i att man i samband med uppvisande av pass också visarupp intyg om genomgånget aidstest. Överläggningen var härmed avslutad. 31 §Svar på fråga 1986/87:502 om en högskola i har frågat mig om fåren egen högskola. Jag har, bl.a, vid besök i , gett uttryck föruppfattningen, all högskoleutbildningen i , som administreras frånfyra olika högskolor, tre kommuner, en högskolekommitté och en regionstyrelse,bör sammanföras till en högskoleenhet, Jag har klargjort att detta ären anslagsfråga och att förslag under gynnsamma omständigheter bör kunna läggasfram i nästa budgetproposition, I proposition 1986/87:127 om fortsatt decentralisering avhögskolan framhåller jag, att det bör utredas hur enhetlig ledning avhögskoleutbildningen i skall åstadkommas fr. o, m, 1988/89, Jagredovisar också i propositionen att högskoleutbildningen i kan kommaatt omfatta ca 350 studerande fr, o,m, 1988, Regeringen har bedömt att dettorde vara rationellt att samla ledningsansvaret för denna utbildning. Jag avvaktar nu närmast riksdagsbehandlingen avpropositionen för att därefter låta tillkalla en särskild sakkunnig med uppdragatt utreda hur enhetlig ledning av högskoleutbildningen i skall åstadkommas.Samme sakkunnige kommer att få i uppdrag att utreda hur iStockholm skall kunna upprätta en permanent högskoleverksamhet i ianslutning till Utvecklingscentrum , Vad beträffar högskoleutbildningeni kommer den som ett resultat av redan fattade beslut inom en näraframtid få en sådan omfattning, att det förefaller övervägande sannolikt attdet kommande utredningsarbetet skall utvisa att en självständig högskoleenhetär den mest rationella organisationsformen, 122 (): Jag ber att få tacka utbildningsministern fördet utförliga svaret: Anledningen till min fråga var att en viss tveksamhetuppstod i efter det att propositionen lagts fram. Jag tolkarutbildningsministerns svar här sä att man kan betrakta det som klart attBlekinge får en högskola och att högskoleverksamheten kommer i gång fr, o, m,/89, Överläggningen var härmed avslutad. 32 §Svar på fråga 1986/87:525 om lärarutbildningen i har frågat mig omutbildningsorganisationen för lärare vid högskolan i kan få fortsättaarbeta, om behovet av utbildade lärare skulle visa sig öka betydligt mer än vadsom beräknades när beslöt att utbildningen av grundskollärareinte skulle etableras i , I den proposition om lokalisering av grundskollärarlinjensom låg till grund för riksdagsbeslutet (prop. 1985/86:113) poängterades attdet varit svårt att med större säkerhet och på förutseutvecklingen inom lärararbetsmarknaden. Dimensioneringen och därmed basen förutbildningsorganisationen bör vara så stabil som möjligt, och alltfördrastiska förändringar måste undvikas. Det föds nu fler barn i landet än vad man har räknat med itidigare prognoser. Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) arbetar med att tafram ett underlag för dimensioneringen av lärarutbildningen som skallpresenteras i anslagsframställningen för /89. I den utbildningsorganisationsom beslutade om förra året förutsattes finnas utrymme för expansion.Om det blir aktuellt att öka gmndskollärarlinjens dimensionering, räknar jagmed att fler studerande kommer att kunna antas vid de universitet och högskolordär den nya utbildningen enligt riksdagsbeslutet skall anordnas. Jag anser detmycket angeläget att ansträngningarna i inriktas på uppbyggnaden av dentekniska utbildningen. 124 (): Tack för svaret, statsrådet ! Låt mig först säga att vi är glada i län för dentekniska utbildningen, som omfattar bl.a. verkstadsingenjörslinje,driftsingenjörslinje fr. o.m. samt en ekonomilinje, också om något är.Dessa utbildningar blir ett värdefullt tillskott för näringslivet i regionen.Jag vet att alla krafter inriktas på all utfallet skall bli gott. Men jag hörde till dem som inte ville acceptera atthögskolan i skulle "betala" denna utbyggnad med nedläggning avlärarutbildningen. Några kalkyler på besparingen genom nedläggning av 54platser i i stället för på någon av de stora universitetsorterna visadesinte. I stället grundades beslutet helt på en prognos för lärarbehovet baseradpå siffror om befolkningsutvecklingen. Då räknade man med ettutbildningsbehov på 900 lärare . räknar man med detdubbla. Jag vet att vi har överskott pä lärare pä vissa håll ilandet . Men en ökad utbildning måste starta , om nu prognosernastämmer - och det ser de ut att göra. Och hur stort blir lärarbehovet omskolåldern - ett förslag som fört fram sedanlänge och som också statsrådet talar för? Den sista intagningen på låg- ochmellanstadielärarlinjerna i sker . 31 lärarutbildare harvarslats om avsked. Fullt sä många kommer nog inte alt behöva lämna sittarbete, men många blir arbetslösa. Statsrådetsade vid ett besök i för en månad sedan att lärarutbild- Prot.1986/87:109 ningen nog inte kommer tillbaka. Han bekräftar del tyvärr ocksåi dag. Jag kan ändå inte låta bli att hoppas att den organisationsom finns färdig i verkligen tas i beaktande vid planeringen avlärarutbildningen. Del är aldrig för sent att tänka om, herr statsråd! Överläggningen var härmed avslutad. 33 § Svar på fråga 1986/87:540 om skolelevernasarbetsmiljö har frågatutbildningsministern när eleverna i skolan kan få rätt att använda sig avarbetsmiljölagen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Frågan ger mig anledning att erinra om det svar jaglämnade på en interpellation av om elevernasmedverkan i arbetet med skolans arbetsmiljö. Jag sade då att arbetsmiljölagen tillämpas påelever från årskurs 7 i . Enligt lagen likställs nämligen eleverfrän årskurs 7 med arbetstagare vid tillämpningen av vissa föreskrifter iarbetsmiljölagen. a. gäller den allmänna bestämmelsen om skyldighet förarbetsgivare och arbetstagare att samverka för att åstadkomma en godarbetsmiljö även i fråga om elever. Däremot är reglerna om utseende av skyddsombud ochskyddskommitté-ledamöter inte tillämpliga på elevområdet. Skälet härför är attdessa utses av arbetsmarknadens parter. Som jag också framhöll är det viktigt atteleverna får medverka i skyddsarbetet. Arbetet med skyddsfrågor bör därför ingåsom ett naturligt led i skolarbetet. Jag förutsatte att del skulle kunna klarasut mellan arbetsmarknadens parter så att detta skulle bli möjligt. Jag har emellertid nu erfarit all kommun- ochlandstingsförbunden inte är beredda att utfärda centrala riktlinjer omelevernas medverkan i arbetsmiljö-arbetet, eftersom de lokala parterna ikollektivavtal om medbestämmande får överenskomma om andra samverkansformer.Del är således enligt förbunden en fråga som de lokala parterna skall beslutaom. Dessa har redan nu möjlighet att adjungera eleverna i skyddskommittéerna. ochpersonalorganisationerna planerar att var för sig ga ut med information tillsamtliga skolstyrelser och lokala fackliga organisationer om vikten avarbetsmiljöarbetet i skolan. Jag avser alt följa utvecklingen meduppmärksamhet och av begära en redovisning av hur man lokaltväljer att lösa denna föi- eleverna myckel viktiga fråga. Därefter kan detfinnas anledning att överväga behovet av ytterligare åtgärder från regeringenssida. 126BJÖRN (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret. Detta ärändå ett steg på vägen. Arbetsmiljölagen har funnits men gällerännu inte fullt ut för eleverna i skolan. Om så varit fallet kan det hända attvi inte haft den mycket dåliga arbetsmiljö som många ungdomar i vår skola har. Tillämpningen av arbetsmiljölagen har också ett vidareperspektiv, 1 skollagen står det att eleverna i skolorna skall få endemokratisk fostran. Från vpk;s sida menar vi att om man förvägras att användade demokratiska instrument som andra människor får använda, är det intesärskilt troligt att man lyckas rned denna demokratiska fostran. föreslog SÖ att man skulle få utbilda 5 000elevskyddsombud. när det förväntas att man skall komma fram tillöverenskommelser på det lokala planet vill jag fråga statsrådet omhan är beredd att verka för att det kommer till stånd en sådan utbildning aveleverna i skolan så att det blir större möjlighet att tillämpa den lag somändå gäller för de flesta som jobbar där. Jag håller det inte för otroligt att om en riktigtillämpning av arbetsmiljölagen hade inletts på ett tidigare stadium - ochinte efter att lagen tillkom -, hade det inneburit alt vi hadehaft bra skolor i en del kommuner. Skolorna hade då kunnat ägna sig ål ettuppbyggnadsarbete enligt arbetsmiljölagen, i stället för.den bank-bingo somman i ägnar sig åt. 0//X kompensation till lagerhållare avstråför-kort/xingsmedel Jag delar uppfattning omvärdet av elevers medverkan i skyddskommittéers arbete och i arbetsmiljöarbeteti skolan. Del är viktigt både med tanke på arbetsmiljön i sig och med tanke påden demokratiska fostran som skolan skall ge. Däremot är jag inte alldeles övertygad om att närvaron avskyddsombud i skolorna automatiskt skulle innebära att skolorna blev bra. MenarBjörn - översatt till arbetslivet i övrigt - att man vid allaarbetsplatser där det finns skyddsombud i alla avseenden har godaarbetsmiljöer? Så underbar är dess värre inte verkligheten, 128 (vpk): jag är också medveten om attarbetsmiljölagen har många brister och borde rättas till på en rad punkter. Överläggningen var härmed avslutad. 34§ Svar på fråga 1986/87:535 om kompensation till lagerhållare avstråförkortningsmedel i härmed anledning avförbudet mot stråförkortningsmedel frågat mig om vad jag länkergöra för altkompensera de jordbrukare och distributörer som har lager avstråförkortningsmedel. Den kraftigt ökade användningen av stråförkortningsmedelunder 1980-talel är ett led i utvecklingen mot en allt intensivare växtodlingmed ökade insatser av kemiska bekämpningsmedel och handelsgödselkväve, Använd- O/n kompensation tdl lagerhållareavstråför-kortnings/7iedel ningen avkemiska medel bör begränsas. Regeringen har tidigare slagit fast attanvändningen av kemiska bekämpningsmedel skall halveras under fem år.Spannmålsproduktionen bör utvecklas genom förbättring av odlingsmaterialet viaväxtförädling och utveckling av alternativa miljövänliga produktionsmetoder. Mot denna bakgrund och i avvaktan på förslag från den expertgruppom lägre intensitet i jordbruket som jag tillsatt och resultat frånlivsmedelsverkets analyser av restsubstanser från stråförkortningsmedel ilivsmedelsproduktionen, har regeringen beslutat att förbjuda användningenunder perioden fill . kommer att ta upp överläggningarmed handeln om möjligheterna att köpa tillbaka de preparatmängder som försåltstill jordbruket innan beslutet om användningsförbudet blir allmänt känt. 130 i (): Vid en presskonferens redogjordejordbruksministern tillsammans med miljöministern för några åtgärder somgällde jordbruket och miljön. Något överraskande innebar ett av beskeden fr. o.m, skulle förbjuda användning av stråförkortningsmedel. Denextremt korta tiden mellan beslutet och ikraftträdandet tyder tyvärr inte pånågon mer ingående planering i . Jag frågar mig varför det intehade varit lämpligt att överlämna också denna fråga till den expertgrupp somskall göra överväganden om intensitetsfrågorna i jordbruket. Utöver detta attbeslutet är överraskande kommer det alt ställa till en rad praktiska problem.Nu har jordbruksministern genom sitt svar lättat litet på förlåten och inågon mån gjort min fråga obehövlig. Varför kunde man inte, när man ändåtydligen avsåg all ta hand om de preparat som redan fanns hos leverantörereller rent av hos jordbrukare, ha redovisat det vid presskonferensen? Det kannämligen vara så, åtminstone i , att vårbruket kommit in i ett såframskridet skede att en del kvävegivor har getts med hänsyn till att avsiktenvar att sedermera använda stråförkortningsmedel och att man alltså helt enkeltär för sent ute med detta förbud. Jag tar mig friheten, herr talman,alt antyda all denna åtgärd har opportunistiska drag, att man helt enkelt tagetville vidta en åtgärd - strunt samma om den var väl övervägd eller inte.Följaktligen vädjar jag till jordbruksministern: tillbaka förslaget ochlåt expertgruppen överväga om en sådan här åtgärd tillsammans med andraåtgärder är rimlig att vidta. Jag är inte övertygad om att vi kommer att bliöverens om att intensiteten i jordbruket bör dämpas på det sätt som anvisas ipressmeddelandet. Till delta fär vi återkomma om . i och jag har olikauppfattning om angelägenheten av all verkligen genomföra åtgärder som bådeförbättrar miljön och får bort överskotten. Det är en ganska dramatisksituation vi har med ett överskott i spannmålsproduktionen vilket nu kostar oss1,5 miljarder . Det här är ju ingen ny debatt. Jag har i varje intervjusagt all jag är helt öppen i den här frågan. Jag har inte tidigare slängtdörren för att förbjudadet här medlet. Skulle vi nu vänta ytterligare med ett förbud, skulle vi få drapå oss ytterligare stora kostnader för spannmålsöverskottet.Stråförkortningsmedel är ju ett av de mest riktade instrumenten för att kunnaöka kvävegivorna än mer och därmed öka överskotten än mer. Men vårtprisregleringssystem står inte rycken länge till för den väldiga påfrestningsom överskotten innebär. Det är den ena motiveringen till förbudet. Den andrahar att göra med miljön. När vi nu har tillsatt en expertgrupp som skall arbetaunder , och medan livsmedelsverkets analyser pågår aveffekterna av stråförkortningsmedlet, av restsubstanser i spannmålen, menar viatt det är rimligt att under den tiden förbjuda medlet. Om ko/npensation till lagerhållare avstråför-kortniixgsnxedel 132ARNE i (): Debattiden medger inte att vi träter omhuruvida vi ser mer eller mindre allvarligt på situationen med ett stortspannmålsöverskott. Vad frågan gäller är den korta tid som stod till budsmellan regeringens besked om förbudet och ikraftträdandet. Var den kunskap omproblemets omfattning som gav besked om alldeles heltnypåkommen ? Varför kunde man inte med all den insiktsom rimligen fanns i departementet medge en rimlig handläggningstid? Då hadebeslutet inte fått det opportunistiska drag som jag här från talarstolen gavbesked om att det fick. Det är i regel så att man kritiserarregeringen för att den gör för litet, att den väntar med miljöåtgärder, att denvill skjuta upp lösningar. Det är klart att det aldrig är behagligt att ryckaplåster, när man gör det. Men i det här fallet har regeringen agerat och agerattämligen kraftfullt. måste plåstret ryckas, och det måste ryckasföre för att åtgärden skall få en effekt nu och föratt den skall få en seriös och allvarlig inriktning också med tanke på sortersom inte behöver stråförkortningsmedel. 134 i (): Försök, herr jordbruksminister, övertyganågon enda bonde eller någon människa över huvud taget i detta land om att den10 april var den enda dag då man kunde föreslå ett förbud för stråförkortningsmedelatt träda i kraft ! har ett något sent vårbruk i någon mån kommitjordbruksministern till hjälp, annars hade både stråförkortningsmedel och enkvävegiva anpassad för stråförkortningsmedel redan varit ute. Säg sedan att detinte var en säreget vald dag! Jag vidhåller att detta inte vittnar om den framsynthetsom jordbruksministern skulle ha kunnat visa om beskedet hade kommit . Jag vidhåller också alt förbudet mot stråförkortningsmedelbör återkallas. Och ge arbetsgruppen ett något vidgat uppdrag! Överläggningen var härmed avslutad. protokoll 1986/87:109 Om lönsamheten vid lägre intensitet i jordbruket 35 §Svar på fråga 1986/87:536 om lönsamheten vid lägre intensitet i jordbruket har också frågat migvilka åtgärder jag tänker föreslå för att lägre intensitet i jordbruket skallkunna kombineras med lönsamhet för den enskilde jordbrukaren. I sin fråga hävdar att det i andranäringsgrenar över huvud taget aldrig diskuteras att avstå från att användakänd teknik. Jag vill i anslutning härtill framhålla att de restriktioner sombl. a; miljöskyddslagstiftningen uppställer gäller alla näringsgrenar. Det ärsåledes inte enbart jordbruket som tvingas att anpassa sin produktionsteknikefter de krav som bl.a. miljöskyddslagstiftningen ställer. Glädjande nog har det visat sig att även hårda miljökravkan förenas med krav på lönsamhet i produktionen. Stöd för detta påståendefinns bl. a. i en om miljö och ekonomi. nämns som ett avde länder där man kunnat påvisa att miljöskyddsåtgärder varken lägger hämsko påden ekonomiska utvecklingen, inflationsbekämpningen eller hotar sysselsättningen.Det är tvärtom så att de hårda miljökrav som ställs på industrin givit upphovtill ny teknik som varit gagn för utvecklingen. Det är angeläget att intensiteten i växtodlingen minskar,med hänsyn till såväl miljön som spannmålsöverskotten. Användningen avhandelsgödsel och bekämpningsmedel bör därför minskas. Den expertgrupp somtillsätts skall utvärdera den forsknings- och försöksverksamhet som kan liggatill grund för intensitetssänkande åtgärder och utforma ett system för hurspannmålsproduktionen skall kunna minskas genom sänkt intensitet. Gruppenskall också redovisa hur produktionen och miljön påverkas på kort och, långsikt. Härvid skall såväl samhällsekonomiska, regleringsekonomiska somföretagsekonomiska konsekvenser redovisas. I detta sammanhang kommer såledesäven lönsamheten för den enskilde jordbrukaren av en lägre intensitet attbelysas. Förändringar i jordbrukets inkomster ochproduktionskostnader till följd av eventuella inskränkningar när det gällermöjligheterna att använda vissa produktionsmedel kan aktualiseras i samband medöverläggningar om regleringen av jordbrukspriserna. 136ARNE i (): Till skillnad från den förra frågan har jag idet här fallet fått nej från jordbruksministern. Det är inte aktuellt att den expertgrupp som skall tillsättas över huvud taget skall bry sig om huruvida bonden kommer att överleva. Viktigare är att införa ett begrepp som är helt främmande för ett dynamiskt jordbruk, nämligen att dämpa intensiteten. Jag har föga förståelse för detta, och jag kan uppriktigt sagt inte se att det bringar någon nytta med sig, ... Vi står nu vid ett vägval, där vi måste avgöra om de somodlar skall göra det med den bästa teknik och med den intensitet som är möjlig.Vi måste kanske överväga om vi skall använda hela den areal vi har, men debönder som finns kvar måstekänna att de producerar livsmedel enligt bästa möjliga teknik -detta ärviktigt. Efter jordbruksministerns åtgärder på den här punkten trorjag att man för. första gången kan ifrågasätta om det ens är avsikten attleverera bästa kvalitet till bästa pris. Jordbruksministerns handläggning geross besked om att det inte är lika viktigt som tidigare att svenskakonsumenter vet att jordbruket gör sitt bästa för att de skall få den bästakvaliteten. Sänkt intensitet innebär nämligen inte alltid högre kvalitet, mensänkt intensitet innebär högrepris. Detta är alltså jordbruksministerns något märkliga svartill dem som undrar vad som är avsikten med expertgruppen. har jag fåttbeskedet att expertgruppen inte skall ha till uppgift att syssla med dennafråga, och det gör mig och säkerligen även övriga företrädare för svensktjordbruk mycket bekymrade. Jag tror rent av att de kan ha,rätt som har hävdatatt detta ligger i fasen till en ny jordbrukspolitik, baserad på helt andra värderingarän tidigare. Jag anser att jordbruksministern måste utveckla tanken påen ny jordbrukspolitik något mera ingående än vad det aktuellapressmeddelandet ger vid handen. O/n.lönsamheten vid lägre inte/xsitet i jordbruket i läser mitt svar på ettkonstigt sätt. Där sägs ju direkt att i detta sammanhang kommer även"lönsamheten för den enskilde jordbrukaren av en lägre intensitet attbelysas". Så visst skall expertgruppen diskutera detta. Jag menar också att pm de som i det här avseendet ärpessimister får rätt -och till dem hör uppenbarligen - så harjordbrukarna möjlighet att vid prisförhandlingarna ta upp frågan om dekostnadsökningar som ett mera miljövänligt jordbruk för med sig. Jag uppreparatt om pessimisterna får rätt och ett mera miljövänligt jordbruk blir dyrare,så kan detta givetvis tas upp vid prisförhandlingarna, liksom man tidigaretagit upp frågan om kostnadsökningar. Det står också i svaret. Men alldeles oberoende av om optimisterna ellerpessimisterna får rätt, så glömmer bort det helt avgörande närdet gäller kostnaderna. Jag avser det som vi diskuterade i samband medföregående fråga, nämligen att vi har ett extremt överskott, som vi får trängaut på världsmarknaden till orimligt låga priser. Det kostar 1,5 miljarder för,det svenska folkhushållet - för konsumenterna genom högre priser, för jordbrukarnagenom lägre inkomster och för skattebetalarna som betalar avbeloppet, Varjeheltidsjordbrukare i går förlustig en inkomst på 40 000kr, . Det är spannmålsöverskottet och den röra som råder på deninternationella marknaden som har ställt till med detta. Genom en lägreintensitet och därigenom ett lägre överskott bidrar vi också till alt minskadenna väldiga kostnad för det svenska jordbruket. Det blir en klar följd avlägre intensitet, vare sig optimisterna har rätt, när de säger alt ett meramiljövänligt jordbruk går att förena med god ekonomi, eller om pessimisterna får rätt. Om lönsamheten vid lägre intensitet i jordbruket 138ARNE i (): Jordbruksministern och jag företräder, såvittjag kan förstå av debatten, två olika handlingsvägar. Jordbruksministern menaratt vi genom att sänka intensiteten helt enkelt skall svälta oss ur krisen.Till skillnad från jordbruksministern anser jag inte att det på något sättframgår att expertgruppen har fått i uppdrag att klargöra hur man skall täckaden inkomstklyfta som uppstår, om vi odlar på samma areal som tidigare men medlägre intensitet. Hur skall vi lösa detta? Det kan jag inte utläsa ur svaret. Den linje jag företrädet innebär närmast att det skallvara en ordnad reträtt för svenskt jordbruk.