prot · GA0937 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag påpekade bara att det finns många bestämmelser omdetta och att man får ta det försiktigt. Det jag har talat om är idén om ett nationellt malm- ochstålbolag. De som har idén om ett sådant tycker jag skall resa tillbruksorterna och fråga de anställda vad dessa tycker om idén. Det är inte allssäkert att de anställda i stålindustrin är intresserade av att få en så storstålklump, som kanske blir besvärlig att förklara utomlands. Får vi restriktioner, så krymper sysselsättningen, och detspelar ingen roll vad orsaken är, det är lika besvärligt. Detta innebär inteuppgivenhet utan är enbart ett konstaterande. Marknaden måste man ta hänsyn till. Det finns en nationellbas för svensk stålindustri. Vi har fortfarande en framgångsrik svenskstålindustri, och det är till stor del på den basen som vi har fått dll stånden framgångsrik svensk verkstadsindustri. Jag tror också att det blir nödvändigt attbygga ett järnsvampsverk - det är min personliga uppfattning. När mandiskuterat järnsvampverk har man framför allt diskuterat att användaplasmametoden för framställning av järrisvamp. Det finris i tvåanläggningar under uppförande som bygger på den tekniken: en i ,som-är under inkörning, och en i , som är under uppförande. Denna teknikkommer alltså att bli prövad inom en rätt snar framtid, och sedan finns detännu bättre underlag för att räkna fram ett resultat och se om projektet ärmöjligt. AnL7 (vpk) replik: Det kanske är möjligt att nå ett resultat, BoFinnkvist, när det redan är för sent! Med den utveckling som sker i dag-, medden kvalitet som skrotet har, med tanke på stålindustrins omfattning, medhänsyn till det rådande läget, då det gäller ägarna och på grund av de krav somställs, så behövs det. faktiskt ersättning ganska snabbt för skrotet. Jag troratt Bo Finnkvist liksom jag är medveten om detta. "Är det så att den insatsvara i form av skrot som vihar skapar sådana miljöproblem att giftiga dioxiner drabbar befolkningen kringbruksorterna, då kan vi gå en väldigt snabb död dll mötes. Det hela beror påvad ägarna kommer att göra. Vilken är samhällsinsatsen? Är det förutseende att sägaatt det skall vara fråga om kommersiella grunder? Nej, jag tror att om den härpolitiken får fortsätta kommer många arbetare som ställts utanför stålindustrinoch utanför arbetsmarknaden, därför att stålindustrin har minskat i omfattning,att fråga: Vad fanns det för framförhållning? Vad gjorde man? Det här är ingenny fråga - det är en mycket gammal fråga. kommer den stund då man säger:Vad var det jag sade? Bo Finnkvist säger ått det är med försiktighet somstatligt kapital skall sältas in. Ja, med den försiktighet som industriministerThage och regeringen visat blir det väl knappast någontingalls. Vad som behövs är ju ändå något av en idé: I vilkenomfattning skall vi ha stålindustrin kvar? Vad skall vi ha för omfattning påsjälva insatsen? Och det stora problemet, som funnits , är att juststålindustrin varit så väl skild från verkstadsindustrin - med några fåundantag i svenskt näringsliv. Detta kommer ju att vara det stora problemetframöver, där det på något sätt måste ske en planering. Vi måste ta hänsyn till marknaden, säger man. Ja, dettatvingas vi leva under. Men frågan är vad arbetarrörelsen och arbetarklassensäger. Skall man underordna sig marknaden eller ta strid mot den felaktigamarknaden och försöka åstadkomma alternativ? Det är ju detta det handlar om:Skall man skapa alternativ eller inte? plockas det inte fram några alternativ. Man går nederlagets väg. Det är bara att konstatera detta.Ser man på regeringens handlande när det gäller finner man att det inte ärnågon ort eller någon arbetare som kommer att kunna glädjas över utvecklingen,med ökat privat ägande och med börsintroduktion samt med en ytterligareanpassning till den internationella marknaden. Detta är ju nederlaget. Stålindustrin och vissa metallindustrier AnL 8 BOFINNKVIST (s) replik: Jag vet inte om det är särskilt meningsfulltatt föra den här diskussionen, för om jag tar upp bekymmer som jag finner rättallvarliga, därför att jag träffat på dem och vet att det har drabbat arbetareinom stålindustrin, så kommer upp och pratar förbi mig. Vi har inte fåttnågon diskussion om vad det finns för bekymmer. Jag kan ta ett exempel. Det gäller problematiken rörandestatligt kapital. För något år-sedan var det aktuellt i attstrukturera stålindustrin där, och man fick litet statligt kapital, Thyssenåkte på strafftullar Stålindustrin och vissa metallindustrier exempelvisnär det gällde . Detta gick ut över sysselsättningen, och liknande saker harhänt för svenska företag. Det föreligger en anmälan som behandlas. Dethär ärett problem, och det tycker jag att vi kan diskutera här. Vi löser inteproblemet med hjälp av slagord, men problemet finns där. Skrotets kvalitet o. d. är viktiga ting. Jag tror också -det är min personliga uppfattning- att det kan bli aktuellt med ettjärnsvampsverk, men går det ju att driva stålindustrin utan järnsvamp.Skall det byggas ett järnsvampsverk måste dét yara. så att de eventuellaframtida kunderna - och det är ju svensk stålindustri - skall delta och sägaatt det här är nödvändigt. Om inte dessa personer säger det har vi som är mereller mindre amatörer svårt att stå upp i talarstol och konstaterasådana saker. De måste ju också veta att detta är ett problem. Det har gått att försörja svensk stålindustri medskrot. Vi kan tycka att det är förvånansvärt - man resonerar på det sättet. Jagvill också påstå att det finns en viss beredskap för att bygga järnsvampsverk,eftersom det finns ett antal alternativ att utreda. AnL 9KARL-ERIK (vpk): Jag skall beröra reservationerna 2 och 5 inäringsutskottets betänkande 7. När det gäller reservation 2, om sysselsättningen vid AvestaAB, kan det konstateras att även om man har uppmanats att skapa nyaverksamheter till de regioner som har berörts av strukturförändringar harresultatet uteblivit. Som exempel kan jag nämna , som ingår iAvesta AB, där man har förlorat 1 200 jobb. I betänkandet tar man upp de medel som ställts tillBergslagsdelegationens förfogande - 425 milj. kr. som skall satsas under treår. Att man blandar in Bergslagsdelegationen i detta betänkande måste bero påatt man vill fylla ut textmassan i betänkandet, eftersom Bergslagsdelegationeninte har något att göra med vad som sägs i motionen om sysselsättningen vidAvesta AB. Jag kan inte tänka mig annat än att majoriteten i näringsutskottetvet vad de medel som ställts till Bergslagsdelegationens förfogande skallanvändas till. Det är i stort sett öronmärkta pengar. Med dettavill jag, herr talman, yrka bifall till reservation 2. Beträffande reservation 5 om ett zinksmältverk skall jaginte gå in närmare pä vad som sägs i motionen, utan i stället beröra det somsägs i,betänkandet om anledningen till att man yrkar avslag på motionerna. Ibetänkandet står följande: "Något regeringsinitiativ i form av en utredningsyftande till att en inhemsk zinktillverkning skulle komma till stånd ansågutskottet inte behövligt. Dock fann utskottet det angeläget att regeringen nogaföljde utvecklingen av utbuds- och efterfrågesituationen för zink." Då kan man fråga sig vad detta konstaterande innebär. Påett annat ställe i betänkandet står nämligen: "bedömer zink somen känslig råvara från försörjningsberedskapssynpunkt." Betyder detta att man är beredd att starta ettzinksmältverk, eller hur skall man tolka denna del i betänkandet? Jag anser borde skriva på ett klararesätt i betänkandet vad man menar. I betänkandet talas om att man följer enfråga för att man skall ha en beredskap. Då måste ju denna beredskap finnas ochutmynna i något, annars skriver man ju något som egentligen inte stämmeröverens med det man menar. Med detta, herr talman, vill jag även yrka bifall tillreservation 5 i betänkandet. Stålindustrin och vissa metallindustrier AnL 10 (vpk): Jag skall ta upp reservation 4 om vanadinframställning. Tveklöst skulle en svensk vanadinframställning varapositiv för ur försörjningsberedskapssynpunkt. En sådan framställningskulle lägga grunden till många nya välbehövliga jobb i iLuleå. Om man får ett positivt ställningstagande i den här frågan leder det att man får ett bättre utnyttjande av den utbrytna malmen. Utskottet uttrycker sig i stort sett positivt till ensvensk framställning av vanadin. Tyvärr innebär inte formuleringarna iutskottsskrivningen att man är beredd att ta något initiativ och göra någotkonkret för att driva fram en vanadinframställning i . Om sårbarhetsskälenvärderades på ett riktigt sätt skulle givetvis det här projektet genomföras,antingen på företagsekonomisk grund eller med hjälp av offertstöd. Jag vill , herr talman, yrka bifall till samtligavpk-reservationer som är fogade till detta betänkande. AnL 11 BO FINNKVIST (s): Det var ett par nya saker som togs upp härsom kan kommenteras. och jag är överens om att de insatsersom gjorts för att ersätta den sysselsättning som försvunnit i Bergslagen ärotillräckliga. Det rör sig om flera tusen arbeten - närmare 15 000 tror jag, omman räknar . Man har fått hemska smällar på orterna iBergslagen. Jag vill inte hålla med om att detta med en delegationenbart är ord på ett papper. Jag sade att jag ser enbart det faktum att delegationenkommit till stånd som en hjälp för Bergslagen. Det kan komma mycket gott ut avdet , utöver de pengar som finns och de projekt som är nämnda i dag.Vi skall utföra ett arbete för framtiden. Jag nämnde även att ScanDust kommeratt utvinna zink vid sin anläggning. AnL 12KARL-ERIK (vpk): Jag talade inte om hela Bergslagen. Jagnämnde bara en enda industri, som förlorat 1 200 arbeten.Men jag måste faktiskt komma in på detta med Bergslagsdelegationen. Det låtersom om Bo Finnkvist ser detta som ett slags Columbi ägg, som skall lösaBergslagsproblemen. Jag måste erinra om vad man har skrivit från regeringshållom Bergslagsdelegationen. 155 miljoner skall satsas på vägar och järnvägar. 17miljoner går till järnvägar och 138 miljoner går till vägar. Det är redanbestämt var vägarna skall ligga och till vilka ställen pengarna skall gå. Depengarna kan man inte alls röra. 2 protokoll 1986/87:3 7-38 Prot.1986/87:37 Sedan går 65miljoner tillarbetsmarknadsåtgärder. Men dessa pengar skall Stålindustrin och vissa metallindustrier delas på 23kommuner, vad jag kan förstå. Det gör 2,83 miljoner, om manfördelar dessa pengar lika på kommunerna. 68 miljoner skall gå till riskkapitalför befintlig industri. Men om man i det här sammanhanget-säger att allakommuner skall få lika mycket pengar blir det 2,96 miljoner till varje kommun. 50 miljoner till Bergslagsdelegationen hade man förut. 54miljoner går till regionala högskolor. Det är också pengar som är öronmärkta.Var finns då pengar till dessa regioner för insatser i befintlig industri, istålindustrin? Efter delegationens första möte har man nu spritt 750miljoner till utvecklingsfonderna i dessa sju län. Det har man åstadkommit. Hurskall dessa pengar användas? Det är ju utvecklingsfonderna i resp. län sombestämmer det, det bestäms inte härifrån. Om de har en annan uppfattning än skall satsa på den befintliga stålindustrin kommer ju dessa pengar intealls att gå till den industrin. Det är bättre att man får satsapengarna på en utveckling av den inhemska stålindustrin. Ändå är en stor stålproducent. Men våra produkter skall i alltstörre utsträckning gå på export. Sedan skall vi importera färdiga produkter.Om vi går den vägen kommer aldrig stålindustrin att överleva. AnL 13 BOFINNKVIST (s): Jag tror inte att Bergslagsdelegationen ärnågot Columbi ägg som löser alla problem, men jag tycker att den är till godhjälp. Jag tror att om vi skall lösa problemen på bruksorterna i Bergslagenräcker det inte med en Bergslagsdelegation och inte heller med ett Bruksinvest. Här gäller det att få alla att ställa upp, både befintligindustri och industri som inte finns i Bergslagen - vi skall försöka locka ditindustrier också. Problemet är alltså inte så enkelt. Beträffande vad som gjorts: Dessa pengar tillkommer utöverde ordinarie insatserna, och det är värdefullt. Jag kan nämna att ett parvägprojekt i ; som visserligen gäller små vägar, har kommit till i årtack vare att dessa Bergslagspengar kom till . Det låter underligt, menså är det. Tack vare att vi har fått ut dessa miljoner får vi litet bättrevägar i . En av de vägarna går för resten mellan och . AnL 14 (vpk): Frågan är ändå: Hur skall man få befintligaindustrier att satsa när man sagt ifrån sig styrredskapen? Det är ju vad mangör när man utarmar den svenska stålindustrin genom att släppa in de privataintressena. Eller har vi kommit så långt att vi har styrmöjligheter också överprivat industri, som släpps in på järn- och stålsidan? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet redovisas efter debatten omnäringsutskottets betänkande 8.) AnL 15ANDRE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera näringsutskottetsbetänkande 8 om handel med ädelmétallarbeten, m. m. Handel med ädelmétallarbeten,- m. m. Handelmed ädelmétallarbeten, m. m. AnL 16VIOLA (vpk): I det här ärendet har vi i vpk reserverat osstill förmån fören socialdemokratisk motion där man yrkar avslag på regeringensproposition om handel med ädelmétallarbeten. I propositionen föreslås att detstatliga provnings- och stämpelsystemet för ädelmetaller skall avskaffas. Vpk stöder motionen, och jag har sammanlagt feminfallsvinklar i min kritik av propositionen. För det första är det nuvarande stämpel- ochkontrollsystemet ett enkelt och välkänt system. Stämplingen och kontrollen geren kvalitetsgaranti och en köptrygghet. Jag vill ha sagt att jag inte har minsta lust att stå upptill försvar för de förmögna människor som kan göra stora investeringar iädelmetaller eller guldvaror t. ex. Hos den gruppen av människor.ochkonsumenter finns det alltid tillgång till experter, om de nu inte själva ärexperter, vilket ganska många är. Avskaffar man det nuvarande systemet får man enoöverskådlig och smått obegriplig flora av frivilliga stämplar - det är heltklart. Man kommer aldrig riktigt att veta vad dessa stämplar står för, så somförslaget ser ut. Då öppnar man också vägen för frivillig stämpling av arbetenmed guldhalter som är lägre än 18 karat, vilket inte förekommer . För det andra blir den oundvikliga följden att arbeten medlåg ädelmetall-halt och hög nickelhalt sprids i större utsträckning än förut.Då handlar det om just den konsumentkategori som jag nämnde tidigare. Detta är en mycket väsentlig hälsofråga som knappastkommenteras i betänkandet. Om förslaget går igenom kommer det att leda till attnickel, som är ett besvärligt allergen, kommer att spridas; Genom att smyckenmedför kroppskontakt kommer frekvensen av nickelallergier uppenbart att öka.Att behålla nuvarande system betyder däremot att allmänheten lättare kan skyddasig mot lågvärdigare arbeten och mot risk för allergier. För det tredje betyder den nuvarande kontrollen en vissgaranti för äktheten och konstnärligheten i ädelmétallarbeten. Genom den drarman en klar gräns mellan lågvärdigare och konstnärligt sämre produkter å enasidan och kvalitet och konsthantverk å den andra. Jag vilj anföra ett citat ur en branschtidskrift, där mani ett ledarinlägg har sagt bl. a. följande: "Vilka är vinnarna och förlorarna? Det står utom allttvivel, att vinnarna på omregleringen inte är konsumenten. Visserligen öppnasmöjligheten att välja varor i olika finhalter, men valmöjligheten är nog iprincip ointressant, eftersom konkurrenssituationen är sådan, att vi säljer 18 k till både 14 k och 8 k priser. Konsumentens stora dilemma bliratt kunna avgöra vilken finhalt den tilltänkta guldvaran egentligen håller. Handel med ädelmétallarbeten, m. m. , dä vi fortfarande har ettkontrollstämplingsobligatorium, räcker det med att se om varan har"kattass" eller ovalstämpel. När den nya lagen träder i kraft, måstevåra kunder, som är sällanköpskunder, hålla rätt på minst sju finhaltstämplar i18 k och sannolikt lika många i 14 k. Det är bara finhaltstämpeln som blirobligatorisk, medan antingen tillverkar-/-importstämpeln eller"kattassen" kan bytas mot varandra. Ytterligare ett bekymmer för konsumenten är, att det ifortsättningen inte blir möjligt att avgöra vad som är svensk tillverkning ochvad som är import." I ledarensägs vidare: "Hur kan det komma sig, att ädelmetallvaror fårsärbehandling, när ursprungslandet exempelvis alltid ska nämnas påtextilier?" Nåja, den jämförelsen haltar kanske, eftersom ursprungslandanges när det gäller textilier. Men att det är fråga om samma utarmning ser jagsom en bättre och mer relevant parallell. Här handlar det nämligen om att säljaut svensk kvalitet mot import av sämre och kanske t. o. m. farligare produkter. För det fjärde vill jag beröra regelförenklingssystemet.Regelförenklingsarbetet sker för det mesta under avbyråkratiseringenstäckmantel. Men bakom detta system, som man inom tydligen harblivit väldigt fixerad vid, ligger det betydligt större och djupare frågor, somvi sällan diskuterar här i kammaren. På område efter område förekommer det avreglerar därför att man vill harmonisera med framför allt ochansluta sig till krav. Jag har sett exempel pä det i trafikutskottet.Inom transportområdet är pressen hård från de starka krafterna i föratt få att hänga med. ser vi hur samma sak upprepas också på detområde vi nu diskuterar. Inom ett annat förekommer s-märkningen, och det är ettområde som är mycket viktigt och som vi har diskuterat alldeles för litet. Det är alltså här fråga om en proposition som skall sesockså i ljuset av att man vill uppnå en anpassning till utländska förhållanden.Det må finnas andra skäl att undanröja eventuella handelshinder, men det finnsingen anledning för oss i att sänka kvalitets-, miljö- eller hälsokravpå olika varuområden enbart för att vi skall anpassa oss till andra ländersförhållanden. Vårt land bör tvärtom slå vakt om regler av det slag vi har. Vadsom i dessa stycken byggts upp i landet vill i varje fall vpk för sin del intesälja ut. Det finns inget skäl att i ökaspridningen av lägre ädelmetallhalter i juvelerararbeten. Det finns inget skälatt visa likgiltighet och hänsynslöshet inför ökad förekomst avallergiframkallande metaller, medan man åberopar en s. k. frimarknad. Det finns heller ingen anledning att ge konsumenterna en sämre garantioch försämrad köptrygghet. Det nuvarande systemet finansierar sig självt. Detär etablerat och välkänt av de flesta. Det är därför vpk vill behålla det. För det femte kommer förslaget i betänkandet ochpropositionen, om det bifalles, att öppna vägen för en skojarmarknad. Detkommer att ske på bekostnad av ökad förekomst av allergier hos kanske framförallt barn och unga kvinnor, som alltmer använder smycken i form av ringar,örhängen m.m. De hänvisas på grund av sin allergi till att använda smycken avädelmetaller, men de kommer med det nya systemet inte att kunna vara säkra påatt de därigenom undgår att drabbas av nickelallergi. En viktig fråga som inte har diskuterats är att denförsämrade kontrollen också sker på bekostnad av statens provningsanstalt iBorås, min egen hembygd. Man har nämligen undan för undan gjort det svårare förstatens provningsanstalt också i andra hänseenden. beräknar man där att25-30 arbetstillfällen kommer att försvinna sä småningom, om det nya systemetinförs. behöver vi ha kvar dels för att upprätthållakvalitet, dels för att vi måste ha en kontrollinstitution som statens provningsanstaltinom landet för att kunna lita på att kvaliteten upprätthålls i våra egnavaror. Handel med ädelmétallarbeten, m. m. AnL 17WIVI-ANNE RADESJÖ (s): Proposition 1986/87:8 och näringsutskottetsbetänkande nr 8, som vi nu behandlar, gäller ett lagförslag som vi skall taställning till och som innebär att den nuvarande regleringen påädelmetallområdet slopas. Lagen innebär bl. a. att den statliga kontrollstämplingenav ädelmetallvaror blir frivillig, att silverarbeten inte heller behöveransvarsstämplas av tillverkare eller importör och att 14 karat - mot nu 18 -räcker som finhalt för guldarbeten. Lagförslaget har varit ute på en rättomfattande remiss. Regeringen har - och det tycker utskottet är bra - tagitstor hänsyn till vad branschens representanter anfört mot det ursprungligaförslaget. Det gäller finhalten, där det tidigare förslaget hade en nedre gränspå 8 karat för guldarbeten. Det gäller också tiden för ikraftträdandet, som nuhar framflyttats till , så att branschen får bättre möjligheteratt anpassa sig till de nya reglerna. Frivillig kontrollstämpling av guldvaror kan ävenfortsättningsvis göras hos statens provningsanstalt. Eftersom endast en mycketliten del, av priset på varan, utgör kostnad för kontrollstämplingförutsätter utskottsmajoriteten att denna kontrollstämpling kommer att görasäven fortsättningsvis. sade här att det kommer att bli mycketbesvärligt med de olika och svårtolkade stämplarna. Jag vill då peka på attdepartementschefen framhåller i propositionen att ädelmétallarbeten av guldeller platina skall vara försedda med finhalts- och namnstämpel fråntillverkare eller importör och att namnstämpeln kan få ersättas medkontrollstämpel. Det borde vara ett starkt konsumentintresse att efterfråga ensådan kontrollstämpling, som ju kommer att bli ett konkurrensmedel mot demindre seriösa företag som medvetet försöker lura eller vilseleda kunderna. I två motioner har man tagit upp problemet med att ensänkning av finhalten i guld skulle medföra ökade risker för nickelallergier.Utskottet menar också att sådana allergier är ett stort och växande problem menatt det problemet måste lösas i ett större sammanhang. En utredning är nyligentillsatt som skall ta reda på olika allergiframkallande ämnen, deras orsaker, påvilket sätt de kommer in i olika metaller osv. Utskottet anser därför att detinte finns något bärkraftigt motiv för att bibehålla den nuvarande regleringenav handel och arbete med ädelmetaller. Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställanoch avslag på reservationen. Handel med ädelmétallarbeten, m.m. AnL 18VIOLA (vpk) replik: För säkerhets skull börjar jag med att yrkabifall till reservationen, vilket jag i min iver glömde förra gången jag varuppe i talarstolen. I min replik till vill jag citera direktur utskottsbetänkandet. Därmed tror jag att det framgår litet klarare vadsyftet egentligen är bakom propositionen. "Emellertid kan det enligtutskottets mening ifrågasättas huruvida statliga bestämmelser om obligatoriskstämpling, som i första hand tar sikte på finhalten, utgör ett lämpligtinstrument härför. Därtill kommer att nuvarande ordning för kontrollstämplingav importerade arbeten kan anses utgöra en form av handelshinder, vilket harpåtalats bl. a. i det nordiska samarbetet." - Jag tror inte att det ärNorden som är den besvärande faktorn här. - "Samma gäller för övrigt ävenbestämmelsen om finhalt av minst 18 karat för guldarbeten, eftersom denna gränsförsvårar import från bl.a. grannländer som tillämpar lägre finhalt." Det här säger precis vad det handlar om: en uppluckring avregelsystemet. Det är krafter från mycket mäktigare håll än vad som finns inomde nordiska länderna som ligger bakom. Så till frågan om allergier. I vanliga fall är det nästanalltid så när vi här i kammaren skall gå till beslut eller när man skall svarapå en motion som ställer mer långtgående krav, att man hänvisar tillutredningar som är på gång, som först måste komma till något utskott innanriksdagen kan gå till beslut. Men närdet gäller allergifrågorna kan mantydligen gå dll beslut och först senare titta på vad denna utredning harkommit fram till. Här har man alltså börjat i helt galen ända. Varför skall rnan på vara så otroligttänd på en harmonisering till andra länder under sken av att det handlar omfrihandel? Det gör mig väldigt misstänksam. Jag skulle gärna vilja ha enkommentar av . AnL 19 WIVLANNE RADESJO (s) replik: När det tillsatts en kommitté för attundersöka eller utreda någonting brukar vi inte så att säga gå i förväg ochbesluta. Det här arbetet skall dock göras rätt snabbt eftersom det skall varaklart .