prot · GA09136 · 1986-12-31 00:00:00 — Men det är inte särskilt bra aftkomma med det förslaget när bönderna planerat växtodlingen och gödslingen ochhar preparaten hemma. Det är att komma litet , och det är där kritikenligger fast. Sedan noterade jag att saknar svar påfrågan varför man när det gäller friska, färska livsrtiedel, lokalupphartdiirtg. bättre kontrollavgifter på importerade livsmedel röstar mot ossi kartimarcrt: 1986/87:136 4junil987 Jordbruks- och livsmedelspolitiken, m. m. 15ARNE i () replik: . Jag kan ju tycka att det var bra att mau medhärtsyn till den korta tiden åstadkom någonfing. Men det fanns ingenfing i fjolåretsbeställnirtg som sade aft resultatet skulle vara färdigt , att detvar så bråttom. Ni hade den tid ni behövde. Jag har möjligen dragit denfelaktiga slutsatsen att ni inte hade mer att prestera. Och denna näst intill rörande beskrivning; ett steg itaget, det kommer nog ett steg till, nu får vi titta på det, def kauske kommerom framöver-det var som om det gällt att beskriva en åldring som rtiedkäpp tar strävsamma steg över vidderna. Det är inte ofta medlemmarna av den socialdemokratiskagruppen beskriver regeringert på def sättet. Jag har irtgert anlednirtg aftirtvända, men nog tycker jag jordbruksministern ser vitalare ut än så, och vitycker def var överdriven kritik. Jordbruksministern kan mycket mer änMargareta vill tillvita honom. Jag tycker att han skall fortsätta ienlighet med reservanternas förslag. Då spelar det ingcrt roll orti riksdagertfår större eller mindre stöd fördetta, fördet var så fjolårsbeslutet varformulerat. Def tycker jag är viktigt. Jordbruks- och livsmedelspolitiken, m. m. 16MARGARETA () replik; Jag noterar med tillfredsställelse att KarlErik nu är med pä inriktnirtgert, han kritiserar omfattningen.Det återspeglar inte riktigt reservatiorten, tycker jag. Däri verkar det som omdet vore fel på allting som har gjorts. Jag kan trösta med vadjag förut sade: detta är att betrakta som ett första steg. i ironiserar litet över gamlamänrtiskor med käpp, men säger han att detta inte var nödvändigt, visade ingenting om att def skulle komma förslag över huvud taget dettaår. Detta rimmar illa dels med situationen som den är iNorrland, dels med den inställrting som alla bönder där har, nämligen att manväntar pä någonting och tycker det är ganska bråttom. Enligt delar han inte den uppfattrtirtgert. tycker tydligert att deirtsatser som rtu föreslås skulle kurtna vänta till etf annat år och dåförhoppningsvis vara fler. Trots den besvärliga situationen somjordbruket befinner sig i kunde jordbruksnämnden i samförståndmed Lantbrukarnas förhandlirtgsdelegafion och Konsumentdelegationen lägga framett förslag om prisreglerande åtgärder på jordbrukets område för tiden den 1juli 1987-den 30 juni 1988. Det är naturligtvis mycket bra att det varit möjligt aftkomnia överens mellan parterna utan medling. Jag tolkar def som ett tecken påatf det trots olika uppfattningar i sakfrågor ändå skall vara möjligt att finnagemensamma åtgärder också i andra för jordbruket viktiga frågor. När vid sedartdiskuterade prisfrågorna, handlade diskussionen fortfarande om gamlatvistefrågor. kunde regeringen emellerfid träffa överenskommelsermed jordbruket i en rad för näringen och samhället angelägna frågor.Överenskommelsen innebar bl. a. atf den s. k. historiska spannrnålsskuldenslutgiltigt reglerades. Övercrtskommelscn innebar som bekant även ett nyttskördeskadeskydd med LRF som huvudman fr. o. m. skörd och enöverenskommelse om finansieringen av djurens hälso- och sjukvård. Ytterligare en fråga som diskuterades av förraåret var Norrlandsjordbruket. Också här har vi i och rned årets prispropositionkommit en god bit pä väg genom åtgärdsprogrammet för jordbruket i norra utvecklat det. På en viktig punkt är dock situafionen fortfarande i stortsett oförändrad jämfört med föregående års debatt. Jag tänker på spannmålsöverskottet. I debatt om detta framhölljordbruksutskottets ordförande aft "såväl anseratt de medel som staten ställer fill förfogande föratf underlätta produktionsanpassningen, måste utnyttjas för att stödja eninriktning av produktionen sorn minskarkostnadsbelasfningen på samhället och på lantbrukets ekonomi. För aft göradetta krävs en omställning, där den s. k. överskottsarealert utnyttjas förannan produktion."" Jag vill i sammanhanget understryka vikten av atfjordbruksnäringen far sin del av ansvaret för överskotten. Det är viktigt attnäringen själv redan inför nästa odlingssäsortg tar initiativ till åtgärder. frågar om samhället är berett medverka.Självfallet är samhället berett att medverka. Sådana åtgärder som man tarinitiafiv till från näringens sida skall kunna främjas inom ramen för de medelsom staten ställer till förfogande för produktionsanpassning inom ramen förstatens 40-procenfiga ansvar. sorn beslutat om är detviktigt att mau kan redovisa konkreta resultat av omställningsarbetet inomjordbruket. Staten ställer också upp med betydande resurser för forskning ochutveckling om alternativa produktionsformer i jordbruket och nya grödor,cnergigrö-dor, industrigrödor och annat. Staten medverkar alltså och är beredd att ställa pengartill förfogande inom 40-procentsramen. Men när det gäller förslag till nyaprodukter som skall lanseras på en marknad - och det är detta det handlar om ihög grad - måste inifiativet komma frårt företagen själva. Så gott som alla industriländer producerar merjordbruksprodukter än de kan sälja. De stora överskotten dumpas på en krympandevärldsmarknad. Överfulla livsmedelslager, som motsvarar världshandel,trycker ner priserna än rner. Den internationella jordbrukskrisen drabbar såvälskattebetalare som konsumenter och jordbrukare, vilkas inkomster- minskar tillföljd av dyrbara subventioner av överproduktionen. Också bönderdrabbas av överproduktionen i industrilärtderna. Den internationella jordbrukskrisen fortsätter attförvärras. Genom allt högre effektivitet och en mer intensiv odling, starkareinsatser av-kemikalier och handelsgödsel, fortsätter man att driva uppöverskotten i mänga länder. Denna ohållbara utveckling måste brytas. För första gångenhar mart beslutat om internationella förhandlingar i för att komma bortfrån det nuvarande slöseriet, kommer att vara aktivt i dessa förhandlingar, Konsumertterna ställer allt högre krav pä matens kvalitet.De intensiva produktionsmetoder som driver fram överskotten leder i vissa falltill att maten blir sämre än den skulle kunna vara: De högavkastande,kemikaliein-tensiva produktionsmetoderna leder också till skador på miljön iform av övergödning av haven; kemiska restsubstanser blir kvar i jord, vattenoch mat, Def är därför nödvärtdigt med ett omtänkande ijordbrukspolitiken. beslut atf vidga jordbrukspolitikentill en livsmedels-politik med större hänsyn till miljön och konsumenternaanger en klar målsättning. än andra länder har vi börjat angripa våraegna överskottsproblem för atf få en produktion som är i balans. Vi har kommiten bra bit på väg när det gäller mjölk, kött och fläsk, som ju också har sagtstidigare i debatten här. gäller det alltså, som jag var inne på tidigare,det stora spannmålsöverskottet. Det gäller också att prakfiskt nu förverkliga de nyamålsättningarna för livsmedelspolifiken, där böndernas inkomstmål,konsumenternas mål om låga priser skall kombineras med hänsyrt fill miljö,matkvalitct, djurens hälsa Prot,1986/87:136 4junil987 Jordbruks- och livsmedelspolitiken, rn. 3 protokoll 1986/87:136 Jordbruks- och livs-medelspoldiken, m. m. Det är alldeles givet atf detta är en svår omställning, somrymmer inånga konflikter mellan olika intressen. Det är därför viktigt attarbetet sker på en bred front och så mycket som möjligt i samordning ochsamarbete mellan de olika aktörerna. Mycket av jordbrukets regleringar rnåste förenklas och merav marknadssignaler föras in i systemet. Det gäller t, ex, spannrnälsgruppensutredning om frågan om ett s, k, tvåprissystem på spannmål som man arbetar meddär-def är crt sådart fråga. En annan fråga som jag vill beröra i detta sammanhanggäller att jag kommer att ge jordbruksnämnden i uppdrag att studera olikaalternativ för atf avreglera äggproduktionen, som kanske är den mestindustriliknande produktionen inom jordbruksområdet. Problemen på världsmarknaden kan vi inle ensamma göranågonfing åt. Där krävs det resultat ay GATT-förhandlingarna, Vi måste sornandra länder skydda vårt eget jordbruk genom ett gränsskydd. Men inom dess ramfinns det stora möjligheter att successivt förenkla och avreglera. Vi arbetardärför för att jordbruket skall bli mer likt andra branscher, där det ärkundernas krav på god kvalitet och rimligt lågt pris som styr produktionen. Vi vill angripa överskotten genom att minskasubventionerna och ersättningert till jordbruket för de livsmedel vi självainfe behöver. Där är då tvåprissystemet ett exempel på detta. Den nya livsmedelspolifiken handlar också om hur djurenföds upp och behandlas. Vi får inte acceptera att produktionsformerna lederfill att djur far illa. Vi bör infe finna oss i att djur får bölder,leverskador eller stressas genom alltför hårda uppfödningsformer. Vi skall infeacceptera, menar jag. att djur föds upp under sådana former. Det har vi ocksåbeslutat om i vissa fall när det gäller artificiella medel som antibiotika ochhormoner för att få snabbare tillväxt. Nya regler - def tas också upp i prispropositionen - börinföras så att endast jordbrukare som levererar friska och välmående djur fårfull betalning. Vi arbetar inom departementet också med en rty och strängaredjurskyddslag, som vi senare skall presentera för . Våra krav på livsmedelskvalitet gäller inte enbartjordbrukets egna produktionsformer utan allt det som sker i livsmedelskedjan, ilivsmedelsindustrin, i transporter och i handeln. Jag vill ge ett litet exempel på ett arbete där man nu kangå vidare när det gäller kvaliteten, nämligen i fråga om temperaturen vidtransporter och förvaring av mjölk öch charkuferiprodukter. Skärpta regler förhögsta tillåtna temperatur ger där klara fördelar för konsumenterna fränkvalitetssynpunkt, I niånga andra jämförbara länder, t, ex, , Danmarkoch , har man betydligt lägre temperatur ärt våra -I- . Oftahar man -I- och i vissa fall t, o, m, endast -I- som högstatillåtna temperatur. Detta ger klara kvalitetsfördelar för konsumenterna, ochjag menar att det är dags atf vi pä allvar börjar arbeta med denna fråga ocksåi , Jag vet att man från livsmedelsverkets sida kornmer att driva den. Vi arbetar också för att göra def möjligt att ha en rnersmåskalig livsmedelsindustri på vissa områden. ger färskare mat och störrevalmöjlighet för konsumenterna. Jag kan nämna att regeringen gett styrelsenför teknisk utveckling i uppdrag att ta fram förslag på program som främjar småskaligteknik i livsmedelsproduktionen. Konsumenterna måste kunna lita på att livsmedlen infeinnehåller farliga ämnen, är näringsriktiga och häller vad de lovar. Därförarbetar vi med bättre och mer begriplig märkning av livsmedel, strängarekvalitetsregler, mer kvalitetsbetalning, som prioriterar kvalitet på de sämreproduktionsformernas bekostnad osv. När det gäller den för konsumenterna och hushållenförvisso avgörande frågan om priserna på livsmedlen är det positivt att nukunna konstatera på rätt länge att prisutvecklingen förlivsmedel enligt pris- och karfellnämndcrt uuder periodert tillmaj varit klart lägre än den allmänna prisutvecklingen. har juofta matpriserna drivit på den allmänna prisutvecklingen - det senaste åretligger matprisufvecklingen klart lägre, och det är positivt, I det sanimanhanget vill jag peka på den utredning som hartillsalts med uppgift aft se över kortkurrensförhållandena och prisbildningeninom livsmedelsindustrin. Det här är första gängen som def görs en ordentligutredning om alla leden i livsmedelskedjan efter jordbruket. Jag tänker dä påLars Hillboms utredning. Så snart generaldirektörert i SPK är färdig med dcrt,vilket beräkrtas bli , avser jag att bjuda in handeln ochgrossisterna till överläggningar. De stora handelskedjorna och grossisterna måste ta sittansvar för att hjälpa till med lokal distribution, sä aft också små odlare kannå närmarknaden med färska produkter, sä att vi kan minska användningert avkonserveringsmedel och andra insatsämnen, som behövs för att klara mycketlånga transporter. Den nya livsmedelspolitiken handlar också om att utvecklalandsbygden, I Norrlandsjordbruket och i glesbygdsområden gäller det attfrämja, som har diskuterats här , kombinationer av jordbruket ochannat näringsliv, så att sysselsättningen kan tryggas och lartdskapet hållasöppet och levande, 1 det program som vi har lagt frarn vill vi sättasysselsättningen i bygderna i centrum i stället för de insatser som hittillshar lett till storleksrationalisering och överskottsproduktion. Jag vill såga rned anledning av diskussionen om olika stegoch hur regeringen "vandrar pä vidderna"", eller hur det varKarl uttryckte det, att vi vill ta till vara erfarenheterna av dethär programmet successivt, Vi menar aft den utvärdering som man skall göramycket väl kan ske successivt. Vi tror att det är klokt att ganska snabbt sättai gång med detta för att se i vilken utsträckning de åtgärder som vi nu vidtari Norrlandsjordbrukef och som är av annan karaktär än tidigare i praktiskhandling kan överföras också till andra glesbygdsområden. Jag tycker också att def i det sammanhanget är viktigt , som jordbruksnämnden har framhållit i sitt remissyttrande, prövar om detär klokt och möjligt att införa ett arealstöd sorn komplement till Norrlandssfödet,Det skulle då gälla vissa glesbygder i norra-Sverige där det inte. frän allmännatur- och landskapssynpunkt är önskvärt att lägga ned . De hårdamiljökrav vi i ställer på industri, komrnuner, transporf- 1986/87:136 4junil987 Jordbruks- och livsmedelspolitiken, in. 1986/87:136 4junil987 Jordbruks- och livsmedelspolitiken, m. rn. väsende m,m, måste självfallet också gälla jordbruket. Användningen av kemikalier ochhandelsgödsel i jordbruket måste minskas både för att ta ned överproduktionertoch för miljörts skull. Jag har som bekartt rtyligert tillsatt en särskildexpertgrupp som skall studera hur intensifetcrt i jordbruket skall kuurtasänkas genom minskad användning av handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Jag vill säga till , när han hävdar attjag inte diskuterar böndernas inkomstmål och att miljöministern och jag infefanns tillsammans, så fanns vi just tillsammans vid en presskonferens kringdetta. Där tog jag upp frågan om böndernas inkomstmål i diskussionen. Det harjag gjort också häri . Jag menaratt def är alldeles givet aftkostnadskonsekvenserna av en mer miljövänlig produktion självfallet kanbeaktas i prisförhandlingarna. Här finns det ju olika skolor, Def finns de somär optimister och menar aft en rner miljövärtlig produktiou irtte kortimer aftleda till högre kostrtader . De pekar dä på erfarenheterna från densvenska irtdustrin. där hårda miljökrav har kunnat förenas med god lönsamhetoch en hygglig kostnadsnivå. Det finns också pessimister som menar att dertiiljökrav som vi ställer på jordbruket kommer att leda till högre kostnader.Om pessimisterrta har rätt, är det alldeles självklart att detta är frågor somkan beaktas i prisförhandlingarna på samnia sätt som andra kostnadskomponenterförs in i prisförhandlingarna, Def har jag sagt , och detär en given utgångspunkt atf miljökostnaderna, i den mån de uppträder - där vetvarken eller jag om pessimisterna eller optimisterna harrätt -, är en fråga som kan lyftas in i förhandlingarna, Def var däremot inte helt klart för mig, efter den kritiksom riktade mot regeringen på denna punkt, var centernegentligen står själv när det gäller miljöfrågorna och jordbruket. Vi har i ett mycket effektivt och moderntjordbruk, så effektivt att vi som bekant producerar betydligt mer än vadvi behöver. Det leder, i varje fall på kort sikt, givetvis fill aft när vi tarned överskottet, när vi minskar intensiteten, får ett mer miljövärtligtjordbruk, får vi också dert kostnadsfördelen att vi infe för bönderna, förkonsumenterna och för skattebetalarna behöver ta på oss så väldigaexportkostnadcr som , vilka ju som bekant sänker böndernas inkomster ochhöjer konsumcrttcrnas priser och skall betalas över skatten. Vi har en allmän opinion som alltmer börjarintressera sig för matfrågor- hur vi producerar, vad vi producerar och tillvilka kostnader vi producerar. Ur den här kuuskapsbartkcn skall vi välja vägarsom gör aft vi kart lägga gruudcrt fill enlivsmedelspolitik som alltså innehåller mera av arbete för kvalitet och miljö.Och vi har, som jag påpekat, börjat den här omställningen tidigare ärt deflesta andra länder, Def gör aft jag tror aft man kan vara ganska optimistisk ifråga om att vi också skall kunna ta oss igenom omsfällrtirtgcrt bättre än deländer som ännu bara börjat diskutera dessa frågor. Men ert förutsättning fören sådan optimism är naturligtvis aft alla aktörer, alla medverkande, samverkari den besvärliga omdaning som förestår. Samhället är berett att fa sitt ansvar.Jag vet att det finns intresse för den här omställningen också inomlantbrukskooperationen, och om alla berörda samverkar, bör ha en godmöjlighet att ta sig igenom denhär omställningen på ett posifivt sätt. Jag menar att den diskussion som förtshär visar att det är mycket mer som förenar än som skiljer. Efter aft halyssnat både till vad som irtte sägs och till vad som sägs menar jag atf i bådedagens utskottsbetänkande och den debatt som har förts här finns ändå rättmycket av gemensamma tag för att driva arbetet för en livsmedelspolitik som kanmötas av förtroende hos både konsumenter och producenter. Jordbruks- och livs-medelspoUtikén, m. m. 18KARL () replik: Jag noterar efter inlägg attdet råder allt större enighet om förra årets riksdagsbeslut beträffartdeNorrlartdsprogram-met. Man ställer upp på det som står i riksdagsbeslutet, ochdet är ju väl det, för det hade varit allvarligt om regeringen sagt att maninte frågar efter det. är det klart att det här är ett första steg, ochegentligen skulle alla kunna vara överens om vär reservation, där vi tar upp depunkter som infe är inne utan skall komma . begriper jag också att regeringspartiet infe ställerupp på reservationskraven här i kammaren, men jag tycker att av debatten harframgått att här skall komma någonting i fortsättningen. Vi får väl se. Vikommer även atf fortsätta aft kritisera där det finnsbrister, Frågart om miljömål och irtkomstmål är intressartt. Jagtar upp den frågan mot bakgrund av att det finns en väldigt utbredd oro hosböudcrrta. Det firtns ingen ovilja mot att ta större miljöhänsyn, men det råderen oro för att detta skall påverka inkomsten negativt. Vågar jag tolkajordbruksministerns uttalande här som att det infe skall bli några negativaeffekter? Gäller det i så fall helheten eller kan mart också tolka irt deertskilda familjejordbrukarna som känner sig drabbade? Jag skulle gärna vilja upprepa dcu fråga jag ställde imitt inledande anförande om prioriteringen av miljöåtgärder, I fråga öm det härbeslutet som gäller men som kart tärtkas utvidgas till hela södraSverige är det väl avarterrta som mart skall ta tag i först? Beträffartde vissamindre familjejordbruk som har något för många djur, får man vara litet mindrebrutal. De kanske kart sköta sitt jordbruk på ett snyggt sätt. Jag skulle gärnavilja ha den frågan utvecklad av jordbruksministern. Vad gäller ställningstagartde är det bara atthärtvisa fill vår reservatiort 10 i jordbruksutskottets betärtkartde nr 22, därvi tar upp anvärtdningcrt av kemiska medel och handelsgödsel samt ävennaturgödsel och där vi ställer upp på hårda miljökrav. Sedan är det intressant att notera atf debatten omlivsmedelskvalitef går vidare även i jordbruksministerrts irtlägg. Det var jucenterns förslag i som ledde fram till kravet på lägre pris för djursom varit sjuka. Vi måste också - det vill jag bara understryka - sfimulera dengoda produktiortcrt och inte bara bestraffa den dåliga. Det är viktigt atf gåvidare på det området. Avslutningsvis vill jag när def gäller regeringensinitiativ beträffande omställnirtgen av jordbruk notera att jordbruksministernsäger att initiativen självfallet måste komma frän näringen själv. Jag tyckerinfe det är ""självfallet". Jag tycker det är passivt avregeringert att ha den attityden. Prot.1986/87:136 ett mycket stort ansvar för aft ta initiativ, rnen det ansvaretborde delas av Jordbruks- och livs-medelspoUtiken, m. in. regeringen,för det handlar här om en nationell resurs som snabbt måste tas till vara såatt den inte går över styr, 19 i () replik; Def är tillfredsställande att kunna konstateraenighet med jordbruksministern om det sorti hart avslutningsvis framhöll,nämligen aft det finns inånga områden där vi tar gernensamnia tag och där vifakfiskt har rätt lika syn på hur man kan lösa problemen. Det bör emellertid inteöverskugga atf det finns en del andra områden där vi, om vi än inte i grundenvill se annorlunda på det, helt enkelt vill förbättra. För den skull kan man jui all välmening påstå att vår kritik och vår reservafion är goda råd sorn vitror att denna lyhörda regering självfallet skall ta till sig. När det gäller intensiteten i jordbruket så har den fåttslagsida i så måtto att det varken från jordbruksministern eller miljöministernhar klargjorts hur man skall fullfölja den sista delen av genomförandet,nämligen hur den mindre intensitefen i jordbruket skall ge ungefär denlönsamhet som bondefamiljen behöver för att överleva. fru falman,frän den bygd som jag känner allra bäst och som är mycket representativ förSverige, nämligen , föra i minnet hur jordbruket ser ut där. Detär den typ av jordbruk där rtiart för fio femton är sedan byggde ut ladugårdenfrån 15 till 25-30 kor osv. Det gjorde rnan för att familjen skulle få en tryggoch säker utkomst. Det är i många fall de som hotas av de här åtgärderna.Därför tycker jag det är en skyldighet att tala om hur detta skall gå till. Vidårets länsförbundsstämrnor har det väckts många motioner om detta, och det harnäst intill sett ut som om jordbruksministern hade fullt stöd för lägreintensitet. Det vill jag förklara med att man i jordbrukarlcdcu möjligen kantänka sig att jordbruksniinistern har tänkt skicka rned pengar på ett ellerannat sätt för detta. Men om nu jordbruksministern allierar sig med bönderna iden delen, kan jordbruksministern i varje fall inte riktigt komnia runt dettaproblem med finansieringen. Följaktligen skulle det yara välgörande med enredovisning av hur man tänker fullfölja detta. Det kan naturligtvis ske genomatt man företar en arealniinskning med mer eller niindrc hård styrning. På såsätt kan de jordbruk som finns kvar producera med betydande intensitet och ävenha god farniljeförsörjning. Men denna del måste ut, för annars skapardenna i och för sig vällovliga debatt mycket mer oro än vad den förtjänar. Jag skulle bara vilja säga tvä saker om kvalitefsdebatten.Den går nästan varje gång snett av def enkla skälet att den förs så som om detfunnes någon som hade annan mening. Det år ju rimligen inte så att vi intealltid har strävat efter en god kvalitet på maten. Så framförs det infe nu.Jordbruksministern berättar om att sjuka djur skall få sämre avräkning. Detäralldeles uppenbart atf det låter som orn jordbruket alltid hade levereratsjuka djur rnot god ersättning, Def år egentligen ett något onyanseratresonemang rnot slakteriernas besikfningsveterinärer, som ser till att råvarorför en god matkvalitct kommer frarn. 20BENGT () replik; Jag måste tillstå aft jag, när jag lyssnattill jordbruksministern här liksom när jag lyssnat fill honom i andrasammanhang, varit beredd att skriva under på def mesta av def sorn han sagt.Han har nämnt en del positiva saker som har skett sedan han tillträdde sittämbete. Vi har fått en uppgörelse "beträffande def historiskaspartnrnålsunderskotfet, och vi har klarat prisförhartdlingarna, och def tyckerjag är bra, Mert jordbruksministern erkänner också aft grundläggandeproblem för jordbruket kvarstår.