prot · GA09115 · 1986-12-31 00:00:00 — Vid konferensen beslutades att fortsättaansträngningarna all försvåra användandet av undermåliga fartyg. Statliga myndigheter skall, när bl.a. frakltjänsterupphandlas, beakta bestämmelserna i upphandlingsförordningen, vilket ocksåunderströks av statsrådet när hon besvaradeen fråga om SIDA:s upphandling av frakttjänster. Enligtupphandlingsförordningen skall det anbud antas som med beaktande av samtligaaffärsmässiga omständigheter är all anse som förmånligast. I detta ligger attvaran skall transporteras på ett säkert sätt. En kontroll med tyngdpunkt på vissa nationaliteter skullestrida mot internationella åtaganden beträffande fri handel. Del skulle inteheller ligga i linje med det övergripande målet all förbättra sjösäkerhetengenerellt, vilket ansträngningarna även fortsättningsvis skall inriktas på. 0/71 myndigheters anlitande av transporter på fartygunder bekvämlighetsflagg 15ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk); Jag tackar kommunikationsministern för svaret. Av svaret framgår att koraraunikationsministern intetänker göra något för att ändra eller rekoramendera en annan tolkning avupphandlingsförordningen, utan de s. k. affärsmässiga principer som harpräglat förordningen komraer att gälla också i fortsättningen. Det äralltså fritt fram för svenska myndigheter att fortsätta all anlitabekvämlighetsflaggade fartyg för sina transporter. Det kan vara av intresse, fru talman, att något granska deproblem som gäller bekvämlighetsflaggade fartyg. Här återfinns den allra sämstadelen av världshandelsflottan. Den ägs i stor utsträckning av rederier iMedelhavsom-rädel, osv. En stor del av dessa fartyg utgör den delav världshandelsflotian som under tarvliga förhållanden får en extra respit,innan den skall huggas till skrot. Den personal som anställs på de fiffelflaggade fartygenhar inga möjligheter att driva några fackliga krav. I flera av de aktuellaländerna är strejker helt förbjudna; personalen saknar vidare möjligheter allpåverka sin situation. Besättningarna utgörs i allmänhet av befäl från detraditionella sjöfartsländerna och av manskap från låglöneländerna, t.ex.Filippinerna, , och olika . Delta gör allredarna kan välja en besättning som är garanterat samarbetsvillig och sora inteställer några krav på löner, arbetsförhållanden, m.m. Säkerhetskraven efterlevs på olika sätt. Till att börjamed är dessa fartyg inte underkastade några besvärande nationella fartygsinspektioner.Det är mycket lätt att få ut de olika ländernas behörighetshandlingar, även omdel finns ett antal formella krav. I många fall tvingas besättningarnaöverträda bestämmelser för att redarna skall kunna maximera sina profiter. Delgäller beträffande lastning, trafikseparationer, väjningsregler,spilloljehaniering osv. Det är i huvudsak den nämnda typen avbekvämlighelsflaggsrederier som står för den internationella konkurrens somhåller på all slå ut den svenska handelsflottan. Som kommunikationsministernmyckel väl känner till är den svenska handelsflottan pä väg att försvinna. Delfinns mellan 12 000 och 15 000 svenska sjömän som är arbetslösa.Den svenska staten har förlorat ansenliga summor i form av minskadeskatteintäkter och i form av kostnader för samhälleliga åtgärder till stöd förde arbetslösa sjömännen. Koraraunikationsministern tänker inte göra något för altmotarbeta de bekvämlighetsflaggade fartygen och problemen kring dessa, utan hantänker tvärtom uppmuntra de statliga myndigheterna att också i fortsättningenanlita dessa fartyg, och detta med hänvisning till affärsmässiga principer.Även affärsmässig lönsamhet är ett relativt begrepp, fru talman. Det som ärlönsamt för den ene kan vara förlustbringande för den andre. Del som är lönsamtför det internationella rövarkapilalel, som styr delbekvämlighetsflaggade tonnaget, är förlustbringande för del svenska sjöfolketoch för det svenska samhället. Av svaret fraragår att kommunikationsministern också ifortsättningen, genom de statliga myndigheternas anlitande av transportfartyg,kommer all uppmuntra bekvämlighelsflagg. År detta något slags straff,konnnunika- tionsministern,som de svenska sjömännen måste betala för en framgångsrik decennielång fackligoch politisk kamp? 16 Kommunikationsminister : Frutalman! Det råder nog inte delade meningar mellan migoch det gäller beskrivningen av förhållandena ombord på de s. k. fiffelflaggadefartygen. Det är sådant sora man från fackligt håll länge har haftuppmärksamheten riktad på. Men det är också detta som är bakgrunden till vadjag nämnde, nämligen att man via internationella överenskommelser har försöktalt få en förbättring till stånd av de förhållanden som staterna i första handkan påverka, dvs. fartygens standard och framför allt den säkerhetsutrustningsom skall finnas. Jag förstår inte vad menar när hansäger att regeringen inte tänker göra någonting. Frågan är ju vad man skallgöra. Jag tror inte att man genom att ändra den svenskaupphandlingsförordningen åstadkommer några stora förändringar av del allmännainternationella problem som finns på detta område. Däremot kan det vara en framkomligväg - och det var den jag hänvisade till i svaret - att staterna träffaröverenskommelser om att hjälpa varandra att bevaka att fartygen håller en vissstandard när det gäller säkerhetsutrustning och sådant. Det kan vara eneffektiv väg. Denna kontroll har ganska påbörjats, men om man gör såsom det har överenskom-mits, nämligen inspekterar av alla utländska fartygi de berörda hamnarna, beräknar man att av fartygen i praktiken blirinspekterade, eftersom de flesta fartyg anlöper flera olika hamnar. Förutomdelta har man byggt upp ett system, som kanske inte har utnyttjats tillräckligtän, av ADB-baserad information, som resp. myndigheter kan utnyttja och pä detsättet åstadkomma en bättre kontroll. Det är felaktigt att tro att man kommeråt detta problem genom all ändra upphandlingsförordningen i . Del ärinte något särskilt effektivt instrument. Vad sedan gäller svenska myndigheters transporter svaradestatsrådet redan för drygt en månad sedan all exempelvisSIDA:s transporter sker enligt överenskommelser sora har träffats med och.att fartygen kontrolleras av ITF. 17 (vpk): Det behövs ingen förändring avupphandlingskungörelsen. Avsteg från affärsmässighetsprincipen är möjliga attgenomföra , om det finns skäl att lägga vidare bedömningar på ellupphandlingsärende. Om del t.ex. rör sig om försvars-, sysselsättnings- ochförsörjningsbered-skapsmässiga skäl, kan man väga in dessa skäl vid bedömningenav ärendet. Det finns i allra högsta grad fullgoda beredskapsmässiga skälför alt säga nej till all bekväralighelsflaggade fartyg anlitas av statligamyndigheter. Just bekväralighelsutflaggningen har medfört alt den svenskaflottan håller på att försvinna, och dagens situation är att man inte kan säkralandets försörjning under politiska eller ekonomiska krissituationer. Det ärett tillräckligt starkt skäl för all rekommendera de statliga myndigheterna attinte se enbart till affärsmässiga principer utan också ta hänsyn tillberedskapsmässiga skäl för att anlita svenskflaggat tonnage för sinatransporter. Om myndigheters anlitande av transporter på fartyg underbekvämlighetsflagg Om myndigheters anlitande av transporter på fartyg underbekvä/nlighetsflagg Dessutom vädjar ITF och andra internationella fackligaorganisationer till olika regeringar om åtgärder mot bekvämlighelsflagg. Avkommunikationsministerns uttalande att döma verkar det sora om de fackligaorganisationerna vädjade förgäves, åtminstone hos den . Jaghar aldrig påstått att enbart del förhållandet att svenska myndigheter anlitadesvensk-flaggat tonnage skulle lösa hela problemaliken med bekvämlighelsflagg,men saken blir inte bättre om de svenska myndigheterna uppmuntrar fartyg medbekvämlighelsflagg genom att anlita dem för sina transporter. Det är inte bara fråga om sjösäkerheten. Det är ocksåfråga om den decennielånga kamp som det svenska sjöfolket har bedrivit ochvarigenom man lyckats åstadkomma en rad ekonomiska och arbetsmässiga fördelarsom genom bekvämlighetsflaggsprobleraet ifrågasätts och åsidosätts. Regeringensovilja att angripa problemet med bekvämlighetsflaggade fartyg måste ses som ettangrepp pådet svenska sjöfolket-det kan inte ses på annat sätt. 18 Kommunikationsminister : Frutalman! Jag vet inte rikligt vad menar när han talar oraregeringens ovilja att göra någonting ål problemet. Jag har ju redogjort för deåtgärder som har vidtagits - jag vill inte upprepa det. Såvitt jag förslår hardet skett i fullt samförstånd med sjöfolkets fackliga organisationer. Jag pekade på att det flnns enöverenskommelse med om hur transporterna skall gåtill när del gäller SIDA. Däremot är jag mer skeptisk till att vi från svensksida skulle försöka lösa problemet genom åtgärder som i andra länder skulleuppfattas som protektionistiska. Även om vi har bekymmer med vår sjöfart har vitraditionellt varit och är fortfarande en sjöfartsnation av betydligt störrestorlek än vår egen handel motiverar. Svenska fartyg fraktar alltså för andraländer. Om vi vill slå vakt om svensk sjöfartsnäring och det svenska sjöfolketsintressen är, tror jag, det sista vi skall göra att börja uppträda på ettsådant sätt att vi blir anklagade för protektionism från andra nationers sida. Dåär det risk att vi förvärrar den situation vi har. Problemen medbekvämlighelsflagg och fiffelflagg skall vi naturligtvis angripa, men det görsbäst genom internationella överenskommelser och inte genom ensidiga beslut. 19ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): Närdet gäller de affärsmässiga principernavill jagsäga att det inte är sant alt bekvämlighetsflaggade transporter ärbilligare. Kostnaden betalas av tusentals sjömän från , ochlåglöneländer i , Kostnaderna betalas av det svenska samhället genomuteblivna skatteintäkter. Kostnaderna betalas av tusentals svenska sjömän somi dag går arbetslösa. Därför måste affärsmässighet och ekonomi ses som relativabegrepp. Vad man kan göra är alt rekommendera de svenskamyndigheterna att inte anlita bekvämlighetsflaggade fartyg för sina transportermed hänvisning till just bekvämlighelsflaggsproblematiken och till att detsvenska samhället av beredskapsskäl måste ha ett antal svenska fartyg undersvensk flagg förall kunna garantera landets transporter. Del kan man göra ulan att ändraupphandlingsförordningen. Del finns täckning för en förändring medhänvisning till beredskapsskäl. Det är just vad internationella fackligaorganisationer raed ITF i spetsen kräver av en socialdemokratisk regeringi , Överläggningen var härmed avslutad. Om stödet åt kvinnor som väljer otraditionella yrken 6§ Svar på interpellation 1986/87:228 om stödet åt kvinnor som väljerotraditionella yrken har frågat mig ora länensåtgärdsprogram för alt stärka kvinnornas ställning på arbetsmarknaden och iutbildningssystemet har följts upp och på vilket sätt de kvinnor sora väljerolraditionella yrken ges stöd. Regeringen gav i deceraber 1984 länsstyrelserna i uppdragatt analysera och redovisa program för att förbättra kvinnornasvillkor på arbetsmarknaden och i utbildningssystemet. Samtliga län har redovisat analysdelen av uppdraget. Dessalänsanalyser har bearbetats och saramanställls av expertgruppen för forskningora regional utveckling. Expertgruppen har publicerat sammanställningen i enrapport nr 50, Kvinnorna pä arbetsmarknaden. Programdelen av uppdraget har redovisats av alla län utomtvå. Programmens omfattning är ganska skiftande, I några län har man gjort ettmyckel ambitiöst arbete och tagit fram väl genomarbetade program med tidsbestämdamål och med förankring i budget, I andra län har man framför allt redovisatexisterande planer hos länsmyndigheter, statliga myndigheter och iblandkomrauner, I de återkommande länsrapporterna har flera länföljt upp länsuppdragel även , För att alla länsstyrelser skallgöra denna årliga uppföljning övervägs att föra in bestämmelser av deninnebörden i förordningen (1982:877) om regionalt utvecklingsarbete. Som jag anförde i budgetpropositionen avser jag att ocksåi fortsättningen noga följa utvecklingen i länen i dessa avseenden, påpekar alt kvinnor som väljerolraditionella utbildningar och yrken har behov av stöd och hjälp och alldetta bl, a, gäller de kvinnliga företagarna. Jag delar den uppfattningen. Tyngdpunkten i denprojektverksamhet som bedrivs för alt förbättra kvinnornas villkor påarbetsmarknaden ligger på alt stödja kvinnor som vall olraditionellt. Länsmyndigheter,skolor och fackföreningar över hela landet arbetar raed att fä fram modellerför hur delta stöd skall bli mest verkningsfullt. Ett par projekt är direktinriktade mot kvinnliga företagare och kvinnor som vill starta eget, I ett av projekten, Företagsamma kvinnor, fick femutvecklingsfonder tillsammans 1 milj, kr, för att utarbeta en modell för stödtill redan etablerade kvinnliga företagare. Avsikten var att genorautbildnings- och 6 protokoll 1986/87:114-116 Om stödet åt kvinnor som väljer otraditionella yrken konsultinsatserstärka företagen och företagarna för att dessa skulle kunna hälla sig kvar påmarknaden och eventuellt våga expandera. Ett hundratal kvinnliga företagare har inom projektetsrara getts utbildning i bl.a. affärsjuridik, marknadsföring och säljträning' 1slutrapporten frän projektet framhålls att den kvinnliga småföretagarenfraniför allt etablerat sig inom service och handel och att hennes motiv föratt starta eget ofta är att finna en verksamhet som går att förena raedomvårdnad av familjen. Det framgår också att de som startar eget ärvälutbildade medelålders kvinnor som inte tycker att de uppskattas efterförtjänst i det arbete de har och som därför vill pröva något nytt och att dekyinnliga företagarna ofta inte räknas som företagare, vare sig i sina egnaeller andras ögon. Av slutrapporten framgår vidare att de kvinnligaföretagarna har dåligt självförtroende, att de har en överdrivenrespekt för myndigheter och banker, att de är ovana att handskas med denföretagsekonomiska vokabulären liksom att de ofta har ett dåligt kontaktnätoch all de själva borde ha större lönsamhetskrav på sina företag. Menrapporten visar också på positiva faktorer som - att kvinnorofta är bra försäljare och skickliga förhandlare. - att kvinnorofta har organisatoriska och administrativa talanger och - att kvinnorofta är vana att handskas med små ekonomiska resurser. , Den här typen av kunskap om kvinnliga företagare - ellernågon annan grupp kvinnor som valt otraditionellt - är viktig, eftersom denklargör varför det inom en rad områden är särskilt viktigt alt se kvinnorsspeciella behov och önskemål. Naturligt nog kan den kvinnliga småföretagare som stämmerin på den just lämnade beskrivningen ha lättare att finna sig till rätta i enutbildningsgrupp med likasinnade jämfört med i en grupp karriärsugna yngre mänsom satsar på en framtid inom tillverkningsindustri eller sombyggentreprenörer. uttalade sig i anslutning till näringsutskolietsbetänkande /85:23 för att samtliga utvecklingsfonder skulle utse särskildapersoner för stöd och rådgivning ål kvinnliga företagare. På många fonder har manockså utsett jämställdhetsansvariga. Jag ser det som en viktig uppgift församtliga fonder att aktivt arbeta med stöd till kvinnliga företagare ochkvinnligt nyföretagande, tar i sin interpellation också uppbristen på kvinnliga uppfinnare. Glädjande nog visar de unga flickorna aktivitet när det gäller den här typen av forsknings- ochutvecklingsarbete. Regeringen har tagit beslut ora stöd till enuppfinnartävling för ungdomar på högstadium. , som anordnar tävlingen, pekar i sin ansökan bl, a, på hurdenna typ av tävlingar är stimulerande inte minst för flickors intresse förnaturvetenskap och teknik. Del är min förhoppning.att flickorna skall hålla sigframme i denna tävling i samma utsträckning som föregående år då flickornasvarat för många av de vinnande bidragen. Jag vill avslutningsvis säga några ord omstarta-eget-bidraget inom arbetsmarknadspolitiken. Av den uppföljning avförsöksverksamheten med bidragetsom redovisade framgår att nästan 40 %av de sora fäll starta-eget-bidrag är kvinnor, medan andelen kvinnor blandsamtliga egna företagare är , Jag finner del särskilt uppmuntrandeatt man ulan särskilda jämställdhetsinsalser lyckats nå en stor andel kvinnorinom ett för kvinnor olraditionellt yrkesområde. Som jag anförde ibudgetpropositionen är det min förhoppning att andelen kvinnor somfår starta-eget-bidrag skall öka ytterligare. Utvärderingen aystarta-eget-bidraget visade också pä ett stort behov av utbildning ochrådgivning till nyföretagarna. Också i denna utbildning är det viktigt allanalysera om kvinnorna har särskilda önskemål och krav, och hur dessa skallkunna tillgodoses. Om stödet åt kvinnor som väljer olraditionella yrken 21WtVI-ANNE RADESJÖ (s): Jag vill tacka arbetsinarknadsministern försvaret. Det är glädjande all höra all del händer så myckel positivt på deltaområde, och det är bra all arbetsmarknadsministern fortsätter alt följautvecklingen. Från milt eget län hörde jag just att del när det gäller åretsval till gymnasiet-är en minskad andel flickor som söker till bådelekniski-prakliska och lekniskt-leoretiska linjer. Man kan fråga sig varför.Del har redan tidigare varit en alltför liten andel flickor som söker tilldessa linjer. Flickorna kanske tycker att trycket blir för hårt och attdet tjatas för mycket på dem. Eller kanske det kan bero på alt det faktum allde flickor som kommit in på de traditionellt manliga arbetsplatserna ofta harkänt sig mycket ensamma och utanför ochdärför har bytt arbete. Del kanske t, o, m, är sä.all del i skolan inte hargjorts tillräckligt mycket förarbete, Jämställdhetsarbelel bör egentligen börja redan iförskolan, och därför måste ämnet teknik in även där; Del finns en hel del somäven de små barnen kan åstadkomma. i skall nutillsammans med anordna utbildningsdagar i ämnet miljöteknikför barnstugepersonal. Del är ett område där barnen t.ex. kan vara med ochgöra mätningar av försurningar. På del sättet kan intresset väckas . Jagmenar således all teknik i förskolan bör priorilerasav jämslälldhelsskäl. Det är också viktigt all både politiker och skolledare fårklart för sig hur viktigt det är alt börja tidigt med jämställdhetsarbelel iskolan för all på så sätt stimulera eleverna att välja olraditionellt. För att ta ytterligare ett exempel från milt eget län såkommer del alt anordnas en kurs för pojkar som är intresserade avvårdområdet. Jag hoppas att det kommer all ge ett positivt resultat. Det var intressant att få höra statsrådet tala omprojektet kvinnor. Vad sora där visar sig är återigen alljämslälldhelsarbelel raäste börja tidigt, och i hemraen. När kvinnor somstartar eget måste tänka pä-all deras nya arbete skall gå alt förenamed omvårdnaden av familjen, då har vi inte kommit långt påjämslälldhelsområdel. Alla i samhället tjänar ju på en större jämställdhet -även barnen. Del visar sig också alt kvinnor som startar eget behöverett nätverk, dvs. en grupp kvinnliga företagare som träffas mer eller mindreregelbundet för alt stödja varandra och ge varandra tips i praktiska frågor. Såsker också på många ställen,.med hjälp frän utvecklingsfonderna eller frånkommunen. Om stödet åt kvinnor som väljer otraditio-nellayrken Stödetfrån utvecklingsfonderna måste emellertid ökas - också därvidlag är Anna-GretaLeijon och jag överens. Men hur många utvecklingsfonder har egentligen i dagnågon särskild person anställd för stöd och rådgivning till kvinnligaföretagare? Detta skulle ju fonderna ha enligt uttalande. Det är positivt att kvinnorna håller sigframme när det gäller starta-eget-bidraget. Jag skulle vilja fråga statsrådetom det är riktigt, som det ryktas, att osedvanligt många kvinnliga företagaregår i konkurs. Det är riktigt som attjämställdhetsarbetet måste börja i förskolan. Detta vet vi, och därför har viockså pä flera håll i landet börjat med försöksprojekt för att ta upp teknik iförskolan och redan från början få personal och barn - både pojkar och flickor- att tillsammans jobba med tekniska frågeställningar av olika slag. Dennaverksamhet ligger än så länge i sin linda, kan vi säga, men jag tror alt den ärriktig och att den behöver utvecklas. När del gäller de unga flickorna är det ju sorgligt atthöra att en minskande andel söker sig till teknik i det län som Wivi-AnneRadesjö representerar. Det finns säkert många orsaker. Jag tror att en hel delav de flickor som har korarait ut på arbetsmarknaden efter en väl genomfördutbildning har känt sig ganska ensamma på arbetsplatserna. Vi vet från mångaskilda verksamheter att man, när man är inne på ett otraditionellt ochovanligt område, behöver en grupp att stödja sig på. Vi som har varit med någraår och bedrivit försöksverksamhet av olika slag med kvinnor i otraditionellayrken känner till att vi misslyckas, om vi inte baserar oss på engruppverksamhet. Man behöver ett stöd i början. I många fall är det nog så attarbetsgivarna, som ju ofta ropar efter tekniskt utbildad personal, inte harsett om dessa flickor, inte har satsat på dem och inte har tagit emot dera såsom man borde ha gjort. har kanske inte heller förarbetet varittillräckligt omfattande. Alla har kanske inte fått jobb, och detycker att de har blivit lurade in på den här utbildningen. Får jag säga att vi även här- precis som arbeta med nätverk av olika slag. har kvinnorna inågra avseenden problem därför att vi inte är vana vid att se kvinnor på vissadelar av arbetsmarknaden. Då behöver man stöd i nätverk. Pojkarna på vårdområdetbehöver kanske också sådant stöd, men vi vet att de har haft lättare alt ta sigfram. Av de pojkar som vi har utbildat till förskollärare är det förvånansvärtmänga som har blivit antingen föreståndare eller också fackliga förtroendemän.Men av de kvinnor som har utbildat sig inom de tekniska yrkesområdena har mångagenomsnittligt sett bra mycket lägre lön än sina manliga kolleger med sammautbildningsbakgrund. Detta är förmodligen en avspegling av just ansvaret förhem och barn, och lack och lov är kvinnor inte beredda att svika barnen. Despelar en mycket viktig roll, kommer att göra del och måste göra det. sade att det märks att vi inte harkommit så långt när det gäller jämställdheten, eftersom många av de kvinnligaföretagarna lägger upp sin företagsverksamhet så att det skall passa ocksåomvårdnaden om Jag skulle vilja säga att när både män och kvinnor gör på detsättet har vi kommit riktigt långt med jämställdheten. Vi kan ju inte svika demsom finns hemma. De måste få sitt, och arbetsmarknaden måste anpassas efter attdet finns ett liv utanför fabriksväggarna och kontorsdörrarna. När det gäller utvecklingsfonderna är det drygt hälften -jag kan inte antalet exakt - som har särskilt jämställdhetsansvariga. Det ärnaturligtvis meningen att riksdagsbeslutet skall efterlevas även i resten avutvecklingsfonderna, så att de ser till att skaffa jämställdhetsansvariga. Pånågot ställe har man väl missuppfattat och trott att det var jämställdheteninom utvecklingsfonden själv som man skulle jobba med - men det var ju interiktigt meningen. Beträffande konkurser är det inte så lätt att få godstatistik som avspeglar konkursernas fördelning på olika områden och olika kön.Men det finns inget tillförlitligt material som tyder på att kvinnor skullegöra fler konkurser än män. När vi har analyserat starta-eget-verksamheten inomarbetsmarknadspolitiken har vi kunnat konstatera att frekvensen av konkurserdär är betydligt lägre än bland företagare totalt i samhället, Istarta-eget-verksamheten inom arbetsmarknadspolitiken har vi - om jag nu minnsrätt, och jag tror att jag gör det - konkurser mot i genomsnitt blandföretagare totalt. Däremot har vi här ingen uppdelning på män och kvinnor, såvi har inte kunnat se om det är någon skillnad. Ingen information sora jag harfått tyder på att del skulle vara någon skillnad. Men jag tycker att det är ganska roligt att notera attverksamhet som riktar sig till arbetslösa - såsom den starta-eget-verksamhet vidriver inom arbetsmarknadspolitiken -, och som i stor utsträckning också riktarsig till långtidsarbetslösa, lyckas sä bra.