prot · GA0912 · 1986-12-31 00:00:00 — Som vanligt, eller som , höll JörnSvenssonett intressant ideologiskt anförande som jag inte har tid att gå in ochnärmare analysera. Jag vill dock ta upp en fråga som berörde. Detgäller möjligheterna att utnyttja den nya tekniken inom elektronik och datatill att berika människor och orter även i perifera regioner. Det är precis vadvi vill göra med många av de satsningar som vi gör inom regionalpolitiken påteknik- och utvécklingscentra. Där kan småföretagare och deras anställda liksomandra intresserade lära sig den nya tekniken och hur den kan användas i derasföretag och verksamheter. Jag delar uppfattning att samhällets rollmåste vara aft göra den typen av satsningar, att se till att människor runt omi landet får lära sig den nya tekniken. Då motverkar man också denkoncentrationsfendens som kommer automatiskt om marknadskrafterna får härjahelt fritt. Vi har satsat ungefär 200 milj. kr.av regionalpolitiska medel på utbildnings- och teknikspridningsåtgärder föratt se till att utbildning och teknik sprids från de stora universiteten ochhögskolorna ut i landet för att just ge regionerna högre kompetens och bättreutvecklingsmöjligheter. Norriands inland, som tog upp, är detstora problemområdet. När det gäller måste det göras extra insatser,och då måste självfallet och dess högskola vara en viktig resurs förutvecklingen i . Vi måste försöka skapa ett nätverk av teknik- ochutvecklingscentra i större orter i inlandskommunerna. Men det kräver dåintresse, insatser och engagemang från länen, kommunerna och det näringsliv somfinns i regionerna. De stora skogsföretagen som ju är beroende av inlandetsöverlevnad för sin råvaruförsörjning borde kunna vara med och göra insatser.Här är då utbildning och teknikspridning nyckelord i utvecklingen 8 protokoll 1986/87:12 -13 Viktig är också turistsatsningen - vi har ju fått SIND;sutredning som bereds i . Glesbygdsstödet har ocksåfått större utrymme genom de höjda länsanslagen. Men det är klart att och intetycker om dessa krav- på näringslivet. tycker atf regeringenställer för stora krav på företagen. Han tycker inte om atf de friamarknadskrafterna skall justeras det allra minsta. Moderaternasoch BengtWittboms filosofi är att ett företag som kanske under tiotals år har varitverksamt på en ort och tagit hem stora vinster, fått människor att bosätta sigpå orten och göra helhjärtade insatser för företaget, ett företag som har fåttkommunen att göra betydande infrastrukturella investeringar: skolor, sjukhus.Folkets hus, daghem och mycket mera - det företaget skall inte känna det minstaansvar för den orten och den regionen utan skall ha rätt att lägga ner hur somhelst och lämna en bygd. Det är det ansvaret det gäller. Jag har inte ifrågasatt att det här kan gälla riktigastrukturåtgärder. Men frågan är ändå om det företaget inte skall ha någotansvar för orten, för människorna som bor där, och hjälpa till aft bygga uppett nytt näringsliv. Det är därför som jag har rest kraven på ett antal storaföretag. Så länge jagar industriminister och ansvarig för regionalpolitikenkommer jag att fortsätta att resa dessa krav, därför att jag anser atfnäringslivet har en sådan skyldighet. En kraftig förstärkning av de,regionalpolitiska insatsernahar skett. Detta har ändå inte förmått att vända den negativa regionalautvecklingen som ju är en följd av svåra strukturkriser under andra hälften av1970-talet och . Det här betyder, som jag har sagt, att deregionalpolitiska insatserna måste ökas ytterligare. I det här sammanhangetdiskuterar vi en rad olika åtgärder. Ett uppslag är att göra det generelltdyrare att bedriva verksamhet i och därmed i motsvarande månförmånligare att etablera sig i andra områden i landet. Jag har inte tagitställning till dessa frågor och är inte beredd att vare sig döma ut ellerförorda något förslag. Som jag sade i en frågestund här i förra veckanarbetar vi nu med en mängd förslag och idéer i syfte att stärka regionerna ochpåskynda utvecklingen mot regional balans och rättvisa. Jag sade då också atfdetta är en viktig fråga även för stockholmarna. En snabb expansion här är inteenbart positiv, utan den kommer.att skapa spänningar i mellandem som tjänar och dem som förlorar på en sådan expansion. Jag menar att vimåste få till stånd en balanserad utveckling både av rättviseskäl och avsociala skäl, att vi måste hålla ihop både regionen och landet i övrigt. Jag skall avsluta med några ord i all vänskap tillBengt.Wittbom om den moderata attityden till regional balans och rättvisa. Jagmåste säga aft jag är förvånad över att moderata samlingspartiets företrädareså till den milda grad värnar tillväxt och expansion i storstadsområdena och isnabbt växande tillväxtcentra aft man inte för reflekterar överde avigsidor och nackdelar som en ohämmad tillväxt innebär för t. ex.Stockholms län. Detta med tusentals ungdomar i bostadskö tycks infe det minstabekymra . Det är ungdornar som helt kommer till korta gentemotföretag och kapitalstarka personer som kan lägga fram upp fill 1 milj. kr. fören lägenhet i staden. Man bekymrar sig inte det minsta för ökade sjukhusköer. ökadträngsel i tunnelbanan, ökade miljöproblem eller att de nya bostadsområdenatränger ut både parker och grönområden. Är detta månne ett uttryck för att man i moderatleden intehar några människor som åker tunnelbana eller buss eller behöver sitta påakuten eller har problem med allt högre bostadshyror och överlåtelsevärden,utan att man bara har grupper som kortsiktigt skulle tjäna pengar på att detblir flera hundra tusen människor fler i regionen, med högre markvärden ochökad trängsel? Jag måste säga att jag efterlyser solidariteten imoderatpolitiken, solidariteten med hårt utsatta regioner i landet,solidariteten med de grupper av människor i som skulle få detallt besvärligare om' en ohämmad inflyttning hit pch tillväxt skulle få ske.Jag efterlyser i moderatpolitiken en gnutta humanism och social känsla i erkrassa tillväxtpolitikj den som ni står för just nu när det gäller regionalrättvisa. vice talmannen anmälde attBörje , och anhållit atf tillprotokollet få antecknat att de infe ägde rätt till ytterligare repliker. Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättas . 6 §Tids- och ärendeplaner Till kammarens ledamöter har utdelats dels en tidsplan,dels en ärendeplan för kammarens sammanträden den 3 november-den 17december 1986. 7 § Anmäldes och bordlades 1986/87:30Följdändringar till slopandet av den kommunala garanti- och utbobeskattningen m. m. 1986/87:31 Redogörelse förtillämpningen av terroristlagstiftningen 1986/87:32 Fotsatt giltighet av lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i 8 § Meddelande om interpellationer Meddelades att följande interpellationerframställts 1986/87:55 av () till justitieministern omgatuvåldet: harvåldet på gator och torg, infe bara i storstäderna utan över hela vårt land,varit förstasidesrubrikér. Våldet har blivit påtagligt; Många människor,framför allt äldre, vågar inte längre gå ut efter mörkrets inbrott. Det finnsen risk att det ökande antalet överfall och råa misshandelsfall endast utmynnari det i och för sig berättigade kravet på fler poliser, men detta undanröjersäkerligen inte de bakomliggande orsakerna till vardagsvåldet. Vi får aldrig det perfekta samhället. Vi kommer aldrigdithän att tryggheten och trivseln är 100-procentig, men det är dags att vi nutar itu med de krafter och den människosyn som öppnar dörrarna för det hårdasamhället, för det samhälle där föraktet för svaghet far sig tusen och ettuttryck. För att återupprätta ett mer tryggt och harmonisktvälfärdssamhälle, som vi alla strävar efter, krävs det att hemmen tar sittansvar, att hemmen fungerar bättre. I hemmen måste barnen, utöver trygghet ochtrivsel och vetskap om att man bryr sig om dem, få lära sig de elerrientäralivs- och levnadsreglerna. Jag tror att barn måste få lära sig att inte stjäla,att våld infe är acceptabelt för aft lösa konflikter människor emellan, attrespektera alla andra människor - även dem som till det yttre är annorlunda änmajoriteten. En av orsakerna fill det ökande våldet är - enligt minåsikt - att samhället pläderat för en värdeneutralifef, attföräldrar inte skall förmedla moral, etik, levnadsregler över huvud taget tillbarn och ungdom. Därför är också politiker ansvariga för åtskilligt av det våldoch elände som vi ser breda ut sig. Kds presenterade ett tiopunktsprogram motgatuvåldet. Programmet innehöll krav på förhandsgranskning av videogram, förbudmof alkoholkonsuinfion på offentliga platser, att ungdomar som vandaliserar igörligaste mån skall åläggas att återställa det som man fördärvat och aft ökaduppmärksamhet ägnas åt brottsoffer. Programmet skickades i form av ett öppet brev också tilljustitieministern och statsministern. I ett svar på brevet skrevjustitieministern bl. "Även om jag inte är beredd att skriva under på allade uppfattningar och förslag Du för fram i tiopunktprogrammet i Ditt brev kanjag ända konstatera att vi är överens i viktiga delar. Särskilt vill jag framhållavikten av atf vi med allvar och kraft förmedlar, som Du säger, moral, etik ochlevnadsregler fill barn och ungdom. Det är viktigt att vi alla, inte minst politiker, på dennapunkt är överens och så långt som möjligt visar ett entydigt vuxenansikte mofde unga." Jag är tacksam över det raka språk som justitieministernanvänder i sitt svar. Ändock finns det några frågor som infinner sig medanledning av justitieministerns svar. Vilken moral,vilken etik och vilka levnadsregler anser justitieministern skall varavägledande för barn och ungdom? Hur och varskall dessa värderingar förmedlas? 1986/87:56av {vpk) till statsrådet om den Prot.1986/87:12 svenska importen och exporten av kärnavfall: I skuggan av debatten omTjernobylkatastrofen och dess effekter i Meddelande om har en annanviktig fråga inom kärnenergiområdet mer eller mindre passerat interpellationerobemärkt. , , när stora delar av svenskafolket påbörjat sin semester och var på väg att sommarstängas, skickadeindustridepartementet ut ett pressmeddelande. Det hade rubrikenoch talade om att regeringengett fillstånd till ett utbyte, av använt kärnbränsle mellan ochVästtyskland. I all sin enkelhet uttryckte pressmeddelandet; Beslutet innebär att använt svenskt kärnbränsle,som ägs av och och förvaras i La Hague i , bytsmot använt västtyskt s. k. MOX-bränsle för slutförvaring i . Det verkar och framstår i industridepartementetspressmeddelande som om en slutpunkt satts debatt om den svenskakärnenergin när det gäller upparbetning, villkorslag, lag om kärntekniskverksamhet, handel med använt kärnbränsle och plutoniumekonomi. Menverkligheten är en helt annan och kräver i stället förnyad och intensifieraddebatt. Vi står, fack vare, eller hellre olyckligtvis nog, på grund av detsvenska kärnkraftsprogrammet på tröskeln till eller är redan en bit över den påväg in i en situation, som kärnkraftsmotståndarna ständigt varnat för underdessa . Sambandet kärnkraft-kärnvapen har alltid funnits, och betydelsenav det har ständigt ökat..Spridningen av kärnvapen ökar, allt flera länderskaffar sig "kompetens" på området, och inkörsporten är allfid"civila" kärnkraftsprogram, som ger teknikkunnande och råvaror i formav använt kärnbränsle. Vad mera är, den ständigt pågåendekärnvapenupprustningen binder allt större mängder av klyvbara produkter i deenorma vapenlagren, och de s.k. militära reaktorerna hinner inte med atfproducera tillräckligt. Inte heller skrotningen och tillvaratagandet avklyvbart material i föråldrade kärnvapen förslår för att täcka de ökandebehoven. Därför blir det använda kärnbränslet från "civila" reaktorerallt viktigare för kärnvapenindustrin. Överföringen från "civilt"till militärt kan ske antingen direkt genom att upparbetat bränsle gervapenplutonium eller indirekt genom att det används på nytt som bränsle ochdärigenom avlastar trycket på den direkta militära produktionen i denbristsituation som nämnts ovan. Det är mot denna bakgrund den svenska affären medVästtyskland skall ses. MOX-bränsle är en blandning av plutonium och färskt uran; Det lämpar sig inte för upparbetning efter användning och är därför inte av intresse för den västtyska kärnenergiindustrin, eftersom dess program bygger just på upparbetning. Däremot är det vanligen använda bränslet från de svenska reaktorerna högintressant då det kan upparbetas och det på så sätt framställda plutoniet kan användas i nytt MOX-bränsle eller som bränsle i bridreaktorer. Använt kärnbränsle från de svenska reaktorerna kommer på detta sätt ut på den internationella plutoniummarknaden. Regeringen hänvisar som vanligt till kontroll via lAEA, men med kännedom om de många fall då denna kontroll inte fungerat utan plutonium och andra klyvbara produkter kommit på avvägar är det ett bräckligt argument. -Prot.1986/87:12 MOX-bränsletger dessutom ett avfall som är giftigare och ger mera strålning än det somproduceras i svenska reaktorer. Det finns också andra affärer där och svenskkärnkraftsindustri är inbländad genom export och irriporf. Många av dem hartidigare varit uppe till debatt i den svenska ; Efter affären medVästtyskland återstår fortfarande en stor pott av svenskt använt kärnbränslesom kontrakterats för leverans till Cogéma och LaHague. I Windscale, f. dSellafield, i ligger från vidOskarshamnsverket; Jäg har tidigare frågat export avuran fill . Även exporterar avfallsproduktertill för upparbetning. Men det pågår också en omfattande import, utöver dennu beslutade, av MOX-avfall från . Asea-Atom importerar sedan fleraår tillbaka restprodukter från för uranåtervinning. Verksamhetenhar pågått i , och i och med företagets uppbyggnad av enuranåtervinningsanläggning i har kapaciteten kraftigt ökats. importerar låg- och medelakfivt avfall, skrot och liknande fördekontaininering och tillvaratagande av uran och eventuellt andra klyvbaraprodukter. och den svenska kärnkraftsindustrin är såledesdjupt indragen i den internationella handeln med klyvbara ämnen användbarasåväl till vapenproduktion som energiframställning. Det överensstämmer dåligtmed beslutet om att avveckla kärnkraften, med och andra tidigareregeringsledamöters uttalanden om atf inte skall fa emot avfall fråriutlandet, och det visar allt tydligare på dubbelmoralen i att propagera förkärnenergi till elproduktion men mot den för vapenframställning. Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följandefrågor fill energi- och miljöministern: " Är interegeringens tillstånd för import av MOX-avfall och andra restprodukter frånkärnenergiframställning ett brott mot tidigare gjorda' utfästelser atf Sverigeinte skall ta emot och förvara kärnavfall från ufiandet? Vilken är denavgörande skillnaden mellan en "civil" och en militär kärnreaktor? Vilka planerhar regeringen för det återstående kontraktet med Cogéma, och vilken kontrollutövas.över de avfall som överlåtits till och de 140 tonsom finns i Windscale? Vilkaytterligare exporttillstånd av klyvbart material, har lämnats av regeringen,och vilka ansökningar om dylika har inlämnats? Vad innebär denimport av klyvbart material och restprodukter från kärnenergiframställning somAsea-Atom och bedriver - omfattning, ändamål,resultat, produkter? 1986/87:57av (vpk) till statsministern orri flyktingpolitiken; Den svenska regeringensflyktingpolitik, i likhet med den politik som förs i många andra länder iVästeuropa, koncentreras i huvudsak på ansträngningar ätt stoppaflyktingtillströmningen till det egna landet. Det sker dels genom en mycket restriktiv tillämpning avutlänningslagstiftningen för de flyktingar som lyckas komma till , delsgenom visumtvång samt genom kontakter med och påtryckningar mot våra grannländervarigenom man försöker blockera flyktingvägarna och göra det omöjligt förflyktingar att komma hit och söka polifisk asyl. Följderna av en sådan politik har blivit attutlänningslagens praktiska tillämpning numera strider mot lagens anda avhumanism och generositet och inte sammanfaller med den allmännarättsuppfattningen. Dessutom strider regeringens överenskommelser med andraländer om visumtvång också för politiska flykfingar mot Genéveöverenskommelsen,som vi har varit med och undertecknat. Vi kommunisterna är medvetna om i längden infe kan föra en sådan politik. Vi är också medvetna om aftflyktingproblemet i världen inte kan lösas av enskilda länder separat. Därförhar vi upprepade gånger föreslagit att regeringen på statsministernivå bör fainitiativ till internationella överenskommelser, som gör det möjligt förländerna i att på ett organiserat sätt ta sin del av ansvaret för detstora flyktingproblemet i världen. Behovet av regeringsinitiativ på det härområdet blir mycket mera akut med tanke på beslut om visumtvångför alla medborgare som infe tillhör dessa länder. Medhänvisning till det anförda vill jag fråga statsministern; Vilka initiativ ämnar regeringen taför att konstruktivt bidra till lösningen av flyktingproblemet? 1986/87:58av () till utbildningsministern om regionstyrelserna förhögskolan: Enligt pressuppgifter harutbildningsministern framfört idéer om att regionstyrelserna skulle avskaffasoch deras planerande funktioner överföras till länsstyrelserna. Derasanslagsfördelande uppgifter skulle i huvudsak föras över tillhögskolestyrelserna vars sammansättning skulle ändras så att allmänföreträdarnaskulle få majoritet. Antalet företrädare för verksamheten skulle samtidigtkraftigt reduceras.Ordförandeposten skulle upprätthållas av enallmänföreträdare, och inte som vanligen är fallet av rektor. Rektor skullei stället bli föredragande i styrelsen och därmed överta förvaltningschefensroll. Jag beratt få ställa följande frågor till utbildningsministern; 1, Vill statsrådetbekräfta att regeringen överväger åtgärder av det slag som jag här redovisat? . 2, att länsstyrelserna bättre än de nuvarande regionstyrelserna harförutsättningar att främja en samverkan mellan universitet och högskolor i enregion? 3, Hur anserstatsrådet att en minskad representation av verksamhetsföreträdare påverkarhögskolestyrelsernas kompetens? 4, Vilka skullefördelarna vara av att föra över arbetsuppgifter från förvaltningschef fillrektor? 1986/87:12 5. Har regeringen övervägtmöjligheterna att föra över planeringsuppgifter ftån UHÄ till regionstyrelserna? 9 § Kammaren åtskildes .