prot · GA0950 · 1986-12-31 00:00:00 — Om hade lyssnat litet bättre på mig ochanammat mina kloka idéer hade vi varit ganska överens nu inför jul-ochnyårshelgen. Men vi kommer förmodligen inte varandra närmare. Vi har olikauppfattningar om vad som är neutralt och inte. Om det privatafastighetsbeståndet har möjlighet att höja sina hyror beroende på att dengaranterade räntan går upp, anser inte jag att dessa pengar skall hamna ifastighetsägarnas fickor. återkom till de kommersiella lokalerna. Jagtycker mig trots allt ha märkt att de som köper fastigheter inte räds vare sigfastighetsskatten eller, som det har antytts i en del motioner, den kommandefastighetstaxeringen. När man kommer att utvärdera detta kommersäkert en del att få ta tillbaka vissa argument. Vi har märkt inte vill vidkännas de argument som 1984 användes om vad som skulle kunnaske med byggföretagen - den frågan skjuter man . några ord till , som hoppas att deborgerliga partierna -om de får regera - kommer att vända sig till lagrådet merän den socialdemokratiska regeringen gör. Med tanke pä de förslag som deborgerliga har kan jag så här inför nyår säga att jag hoppas att de över huvudtaget inte kommer tillbaka i regeringsställning. Förste vice talmannen anmälde att och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. AnL 80 JANSANDBERG (m): Jag kommer i huvudsak att beröra tvåsakområden i detta betänkande om bostadspolitiska frågor. Dessa två områden ärbostadssituationen i samt ungdomarnas problem päbostadsmarknaden. Dessa frågeställningar har också berörts i motion1986/87:Bol 12, som är väckt av samtliga moderata riksdagsledamöter fränStockholms län. Om man ser tillbaka på den bostadspolitik som regeringenoch den socialdemokratiska majoriteten i fört kan mankonstatera att socialdemokraterna fortsätter att.ha en klart socialistiskinriktning av bostadspolitiken. Olika socialdemokratiska regeringar har i sin iver attstyra bostadsmarknaden genomdrivit nya lagar, subventioner, skatter, programoch riktlinjer i en aldrig sinande ström. Resultatet harblivit attbostadsmarknaden är den mest genomreglerade sektorn i det svenska samhället.Det är också den sektor som uppvisar de kanske största problemen. Regleringarföder problem, som förvärras ytterligare av nya regleringar. Bostadsmarknadenhar hamnat i en ond cirkel, inte minst i . Detta har ocksådrabbat ungdomarna. och huvudstadsregionen är ettSverige i miniatyr. Här.finns såväl stadscentra som glesbygd, storajordbruksarealer såväl som en utbredd skärgård och stora skogsarealer. sikte påatt utveckla , utvecklar också . Regeringensförslag angående bostadspolitiken går i motsatt riktning. ROT-programmet, som tidigare framhölls vara lösningen påbygg- och bostadsmarknadens problem, skall nu helt plötsligt strypas iStockholm. Moderata samlingspartiet motsatte sig bidragsgivningen förreparation, om- och tillbyggnad, det s. k. ROT-programmet, når det infördes. Sålånge ROT-programmet finns skall det dock gälla hela landet. Då Stockholmsområdethar det största bostadsbeståndet som år aktuellt för dessa åtgärder ärregeringens förslag ologiskt, medför en betydande ryckighet i planeringen ochkan endast tolkas som ett ytterligare uttryck för regeringens vilja attdetaljstyra. Regeringens beslut att i storstadsområdena styra ochstoppa byggprojekt genom länsarbetsnämndernas tillståndsgivning är ett hot motsysselsättning och tillväxt inte bara i utan i hela landet.Stockholmsregionen är motor. Nya trender, affärs- och företagsidéerinitieras ofta i storstadsregioner. Utvecklingen fortplantas därefter tillövriga delar av landet. Om man försöker att begränsa Stockholmsregionensutveckling kommer även landets utveckling i övrigt att bromsas. Regeringen avser vidare att ej frisläppa de allmännainvesteringsfonderna för byggnads- och markarbeten i storstadsonirådena efterdet att den nuvarande generella frisläppstiden går ut . Meddenna åtgärd försvåras än mer byggandet av industri-, kontors-och andranäringslokaler. Resultatet kommer att bli att näringslivets utveckling iStockholmsregionen kommer att bromsas. Enligt min uppfattning är en förutsättning för enpositivare utveckling av såväl som ett friare,öppnare och mindre politiskt styrt samhälle. Utvecklingen skall underlättas,inte motverkas och bromsas. Regeringens och den socialdemokratiskariksdagsmajoritetens politik är direkt riktad mot en utveckling av företagandeoch industrietableringar i regionen och syftar till att ytterligarecentraldirigera bostadsmarknaden. problem inom bostadsmarknaden har inteminst drabbat ungdomarna. Fördelningen av lägenhetsstorlekarna har tidigare intebaserats på människornas önskemål, utan på de centralt uppställdaprocentsatserna tvåor och mindre, treor och resterande fyror ochstörre. Vägrade dispenser vad gäller hissinstallationer hareffektivt motverkat omvandling av vindar till niånga små och billiga bostäder. Förslagen i bostadsutskottets betänkande kommer attförvärra situationen ytterligare. Hissinstallation föreslås bli ett villkor förombyggnadslån. Amorteringstider för ombyggnadslån förkortas i andra fallgenerellt om huset efter ombyggnaden saknar hiss. har byggnationen av nya enrummare i stort settstått still. Orsaken har varit centralt uppställda mål, som säger att ettenpersonshushåll skall bestå av ett sovrum och ett rum för s. k."samvaro". Detta har medfört att det i stort sett endast har funnitstvårummare att tillgå i nyproduktion, med allt vad det medfört i form av högaboendekostnader. En följd har blivit att färre personer har kunnat hitta enförsta bostad som är privatekonomiskt Prot,1986/87:50 Bostadspolitiska frågor, m.m. BostadspoUtiska frågor, m. m. överkomlig.En stelbent, monopoliserad bostadsförmedling har ytterligare förstärkturigdomarnas problem på bostadsmarknaden. Kostnaderna för nyproduktion av bostäder iSverige är bland de högsta i världen. De höga kostnaderna medför att mångaungdomar har problem att klara av betalningen, Otsaken är till stor del denväldiga flora av detaljerade bestämmelser som medför ökade utgifter. Fleraexempel på hur man kan sänka boendekostnaderna genom s, k, "förenklatbyggande" finns dock, lägre boendekostnader har kunnat påvisas. betänkande ombostadspolitiken bygger på principen att ytterligare regleringar, subventioneroch centralstyrning skulle gynna bostadsmarkriadens utveckling. Historien visaratt resultatet blir det motsatta. innebär förslaget att bostadsmarknadeni storstadsregionerna, främst i , skall styras i än störreutsträckning. Vi motsätter oss detta. En friare bostadsmarknad och en positivutveckling av ger det bästa resultatet såväl för Stockholmslän och våra ungdomar som för landet i övrigt. Jag yrkar bifall till de moderata reservationerna ibostadsutskottets betänkande 7, AnL 81KARL-GÖRAN BIÖRSMARK (fp): Proposition, som innebär förslag om nytt ellerväsentligt höjt anslag eller riktlinjer för viss statsverksamhet, skallinnehålla uppställning äv framtida kostnader. Om detta står att läsa iriksdagsordningen 3 kap, 2 §, Det är därför minst sagt förvånande attbostadsministern lägger fram en proposition, utan att det presenteras någraberäkningar av vilka kostnader ett genomförande av förslaget skulle innebära.Bostadsministern hänvisar endast till att kostnaderna kommer att framgå avkommande budgetproposition. Den naturliga ordningen och konsekvensen av dettaborde då vara att realbehandla propositionen efter det att budgeten lagts frami. har också fört fram detta krav i motion Bolll. , som yttrat sig i frågan, erinrarbl.a. om bestämmelserna i riksdagsordningen och skriver att riksdagsordningen"bl.a. innebär att proposition med förslag om nytt eller väsentligen höjtanslag eller om sådana riktlinjer för viss statsverksamhet som avses i 9 kap. 7§ regeringsformen bör innehålla uppskattning av framtida kostnader för detändamål som förslaget avser". Det är min förhoppning att bostadsministern tar del avkonstitutionsutskottets yttrande och drar de riktiga slutsatserna. I propositionen meddelar bostadsministern heltkort att och statens planverk skall slås samman. Regeringenhar bestämt sig för en sammanläggning, och den skall träda i kraft den 1 juli1988. Motiven för en sammanslagning, som helt kort redovisas ipropositionen, ger inte belägg för den där framförda uppfattningen att enrationalisering och samordning av verksamheten skulle uppnås genom ensammanslagning. Av den ytterst kortfattade beskrivningen i propositionenframgår inte närmare vilka uppgifter den föreslagna myndigheten skulle få.Däremot skulle, som också framhålls i motion Bolll, en sammanslagning innebäraatt en myndighet, , som är en sektorsmyndighet, läggs samman med enannan, planverket, som har ett övergripande ansvar för frågor som avser fysiskplanering och väsen. Av principiellt intresse i detta sammanhang ärhur planväsendet skall kunna inta eri neutral ställning till bostadsförsörjningsfrågorna,I den fysiska planeringen uppkommer inte sällan konflikter mellanbostadssektorn och andra sektorer i markanvändningsfrågor. En sammanslagning av och planverketskulle bl, a, innebära att mycket olikartade verksamheter förenas i ett verk.Som exempel kan nämnas ä ena sidan kreditmarknadsproblem, låneavisering,pantvårds-frågor, bostadsbidragsregler, särskilda gruppers bostadsbehov och åandra sidan frågor om utbyggnad av älvar eller utnyttjande av kuster ellerfjällvärld i sambänd med fysisk planering. I regeringens bostadspropositionbehandlas inte de svårigheter som möter då man skall förena så skildaverksamheter i en och Samma myndighet. Det blir alltså en stor och splittrad central byråkratiskorganisation som uppkommer vid eri sammanslagning. I ett sådant verk med såmånga arbetsuppgifter finns stor risk för kompromisser i riiånga frågor. Detleder i sin tur till att uriderlaget för offentlig debatt försvagas. Dettamåste ses som särskilt allvarligt i frågor som berör medborgarna i så hög gradsom bostadspolitik och fysisk planering. Det finns, enligt uppfattning, intetillräckliga skäl för att,godkänna den i propositionen föreslagnasammanslagningen av och planverket. Jag yrkarbifall till reservation 26. Att lånereglerna, fru talman, för ombyggnad avålderdomshem försvårar för kommunerna att göra mindre och ej så genomgripandeförändringar är ett känt faktum och har debatterats här ikammaren. Saken har också låt mig säga i marginalen berörts hår i dag.Grundförutsättningen för att' bostadslänen skall kunna utgå år ju att det ärfråga om fullvärdiga bostäder. Detta innebär att mer flexibla och mindrekostsamma renoveringar av ålderdomshem ute i kommunerna ej kommer till stånd.Enligt 7 § ombyggnadsförordningen är det visserligen möjligt att göra mindreavsteg från kravet på fullvärdig bostad. Vid nybyggnad måste dockstandardkraven uppfyllas helt. I princip kan man säga att staridardkraven iombyggnadsförordningen innebär att ett ålderdomshem måste byggas om tillservicehus för att bostadslån och räntebidrag skall kunna utgå. Ombyggnad av ålderdomshem bör ske med stor varsamhet ochmed hänsyn till och omsorgom de boende, deras situation och önskemål. En alltför snabb och omfattande ombyggnad kan leda tillatt många ålderdomshemsplatser försvinner, och därmed ökar trycket pålångvården. Det bör finnas möjligheter, menar , att utifrån lokalaförhållanden påverka ombyggnadens utformning. Mot bakgrund härav och dä de nya reglerna faktiskt varit ikraft under finns anledning för att hosregeringen begära att en utvärdering äger rum. Regeringen bör, närutvärderingen gjorts, för redovisa sin syn på frågan i förening medförslag i avsikt att förverkliga riksdagsbeslut om en flexibeltillämpning av lånereglerna för ombyggnad av ålderdomshem. BostadspoUtiska frågor, m. m. Bostadspolitiska frågor, m. m. Jag yrkarbifall till reservation 18, Om de allmännyttiga bostadsföretagen byggerupp en för låg andel av eget kapital är risken stor att kommunerna måste användaskattemedel för att klara likviditeten. har tidigare krävt att deallmännyttiga bostadsföretagen måste bygga upp ett eget tillfredsställandekapital. Jag yrkardärför bifall till reservation 29, Slutligen yrkar jag bifall till reservation 30, som rörlåneandel för bostäder som upplåts med kooperativ hyresrätt. Folkpartiethärtidigare tagit ställning i frågan och avstyrkt regeringsförslaget angåendeförsöksverksamhet med kooperativ hyresrätt. AnL 82KJELL A, (): har tidigare här underdenna debatt om bostadsutskottets betänkande 7 redogjort för de flesta avcenterpartiets reservationer till betänkandet och de synpunkter iövrigt har velat anlägga. Jag skall bara göra ett par ytterligare kommentarer. Den ena kommentaren gäller regeringens förslag om attsammanlägga och statens planverk. Vi i har under ettantal år motionerat om just denna åtgärd. Vi har i det sammanhanget sagt attden direkta statliga långivningen skall slopas, att man skall försöka få tillstånd en så stor inlösning som möjligt av dessa bostadslån, att besluten skalldecentraliseras till kommunerna, att de detaljregler som styr långivningenskall reduceras kraftigt och att finansieringen av statens del av bostadslånenskall lyftas ut ur statsbudgeten. Det sistnämnda är genomfört. Centerpartiettillstyrker regeringens förslag att sammanlägga med statensplanverk. Den andra kommentaren jag vill göra gäller effekterna avden prioriterade upplåningen och av att placeringsplikten har slopats. Vi hardär reserverat oss. Vi vill ta bort en del av det som står skrivet ibetänkandet, eftersom den kan tolkas sä, att man även fortsättningsvis skulleha speciella regler för detta område. Jag tycker att detta skall styras av deövergripande riktlinjer som kommer att gälla för kreditmarknaden ochfinanspolitiken. Om man finner att det av andra skål är bra att vi varken haren särskild prioriterad upplåning eller placeringsplikt och kreditförsörjningenändå fungerar tillfredsställande, bör detta få gälla även i fråga ombostadssektorn. Men vi är medvetna om att detta betyder att de redovisadekostnaderna för staten i form av räntebidrag och andra eventuella subventionerkan bli större, i all synnerhet om det höga ränteläget kommer att bestå underett antal år framåt. Men vi redovisar öppet den verkliga kostnadenför bostadspolitiken, och vi kan inte finna att det är något fel i att man haren sådan ordning, Per och även berördefrågan om reglerna för ombyggnader av ålderdomshem. Man kan i och för sig sesaken så, att det vore riktigt att man väntar innan man omprövarreglerna. Men jag tror inte att det finns något område när det gällerbostadslåneregler som detta där det har skett så många förfrågningar frånkommuner. Jag skulle tippa att jag själv har tillfrågats av i alla fall mellan10 och 20 kommuner - det är i det sammanhanget ett mycket stort antal. Om vilkaförutsättningar som gäller. När kommunerna därvid har informerats omriksdagens beslut har de svarat att de har försökt tillämpa detta men attlänbostadsnämndens standardsvar har varit att det inte är möjligt att få sådanalån. Det måste därför vara något fel i tillämpningen. Vi har därför den hårgången ställt oss bakom yrkande om att man ganska omgående skall seöver bestämmelserna, såatt de stämmer överens med den enhälliga uppfattning somriksdagen gav uttryck för i samband med behandlingen av den proposition somberörde denna fråga, Per ansåg att reservation 19 var luddigtutformad och svär att följa. Den handlar alltså om att fastighetsägarna inteskall komma i åtnjutande av lån för t, ex. löpande underhåll och inte hellerskall ges möjlighet till lån för alltför luxuösa ombyggnader. Vi tycker att detär riktigt att man vidtar denna förändring. Det är ju inte sedanvi behandlade särskilda tilläggsanslag för att göra det möjligt förbostadsstyrelsen att kontrollera om man hade betalat ut för mycket pengar rad fastighetsägare, som hade tagit med alltför mycket av åtgärder i låneunderlaget.Vi har därför hävdat uppfattningen att man alltså borde vara restriktivare ochha i beräkning att det alltid vid sådana ombyggnader faktiskt är en rätt stordel som utgörs av löpande underhåll, som det inte är rimligt att det skall utgåräntestöd för. Man bör heller inte bidra till att trissa upp bostadskostnadernagenom att godta den typ av förändringar i en byggnad som kan betraktas somonödiga när det gäller bostadsstandarden - ombyggnader som vi har rubriceratsom luxuösa. Det finns alltså mycket starka motiv för att man bör utformareglerna på detta område på det sätt som framgår av reservation 19, Med det anförda yrkar jag bifall till dereservationer som ,har undertecknat och i övrigt till utskottetshemställan. Bostadspolitiska frågor, m. m. AnL 83RUNE (): Jag har begärt ordet för att något kommenterareservation 24 angående utveckling. Det är en reservationfrån i bostadsutskottet. Jag vill börja med att citera två meningar ireservationen, I första stycket lyder den sista meningen: "En positivutveckling av huvudstadsregionen genererar en positiv utveckling av landet iövrigt," I tredje stycket lyder den sista meningen: "Enpositiv utveckling av är till gagn för landet somhelhet," Dessa två meningar kan jag som centerpartist ochstorstadsbo helt ställa upp för. Men trots detta kan jag inte ställa upp förreservationen i dess helhet. Orsaken är att vi, vad jag förstår, med en positivutveckling för storstadsregionerna menar helt olika saker. En ökad trängsel,ökade köer, bostadsbrist, sämre miljöer och ökad rotlöshet för många människorkan inte vara en positiv utveckling. Och att få bekymmer på mångaandra håll i landet på grund av att befolkningsunderlaget minskar är ej hellertill glädje vare sig för dem det berör eller oss storstadsbor. Den starka befolkningsomflyttning som skedde i vårt landunder medförde stora bekymmer för såväl våra storstäder som förlandet i övrigt. Många bra bostäder på mindre orter övergavs och många kanskeibland inte 6 protokoU 1986/87:50 Bostadspolitiska frågor, m. ni. riktigt såbra bostäder byggdes upp i våra storstadsområden. Det förvånar mig därför att , med den lärdomalla parfier borde ha tagit av. 1960-falets omflytfningspolitik, inte harkommit till en annan inställning i fråga om vad som kan vara en positivutveckling för våra storstadsregioner och vårt land i övrigt. Jag började med några citat, och jag villavsluta mitt inlägg med ytterligare ett. Det år från en ledare i en i . Rubriken lyder: "Folkvandringen måstehejdas". Jag citerar den senare delen av denna ledare: " Gratis? Är det då gratis att låta bostäder stå tomma iglesbygdskommuner? Eller nedlagda butiker, skolor och postkontor? Stora fina vägar kan ståta med nedåtgående kurvor överolycksstatistik. Tyvärr dock mest därför att trafiken minskat till följd avfärre människor i trakten. Kanske firiris det storstadsmänniskor som tror att folk pålandsbygden fortfarande bor i enkla stugor, försörjer sig på några får ochgetter samt färdas med häst och vagn. De allra flesta vet dock att såväl bostäder som produktionoch offenfliga anläggningar håller hög materiell standard. Föralla dessa borde det framstå som ekonomiskt slöseri av gigantiska måttatt frivilligt lägga ner stora delar av det kapitalstarka . maninte fly ilar.villor, skolor och asfalterade vägar hur enkelt som helst. Detta kanbilda en av utgångspunkterna för den fortsatta regionalpolifiska Och bör vara skål nog aft tänka ut mer kraftfulla inslag i Även våra'storstadstidningar börjar alltså komma tillinsikt om problemen. Det förvånar mig därför att så ensidigt stårfast vid tanken på koncentrationens fördelar och därmed också medverkar tillatt så mycket av bra samhällskapital förstörs i vårt land. AnL 84 JANSANDBERG (m) replik: Jag begärde replik med anledning av RuneThoréns anförande. Det är glädjande att också ser positivt påstorstadsregioner och tycker att en förutsättning för ått utvecklingen i landeti övrigt är att vi har fungerande storstadsregioner, talade om trängsel, dålig miljö, m, m. Sådanaproblem finns i storstadsregioner, också i , Man måste dock frågasig varför sådana finns. Det finns olika sätt att mäta sociala problerii. Omman ser på kan man konstatera att det i stort sett finnssamma inkomstintervall bland medborgarna, samma procentuella fördelning vadgäller arbetslöshet, socialbidragsberoende osv, utom i vissa områden i regionen.Man kan faktiskt påvisa att de områden där de stora problemen finns ihuvudsak är de 15 stora bostadsområden som ingick i det centralpoli-tisktbeslutade miljonprogrammets bostadsbyggande. Jag nämnde vilka nackdelar en centralistisk politik kaninnebära då man från centralt håll styr utvecklingen såväl i storstadsregionersom i glesbygden. Jag vänder mig mot den typen av politik. Jag hoppas att ivarje fall jag och kan vara överens om att är det någonting vibehöver mindre av. är det just politisk centralstyrning. Vad gäller bådestorstadsregioner och glesbygder vill vi ha en utveckling av samhällen på ettsätt som människor som bor där själva önskar. Prot,1986/87:50 Bostadspolitiska frågor, m. m. AnL 85OSKAR (): Jag begärde ordet med anledning av det inläggJan gjorde . Han tog som mycket ung och ny ledamotav upp ungdomens bostadsfråga med anknytning till ,Jag hade hoppats att denne unge man skulle bryta av från den bostadspolitik sommoderaterna länge har försökt att förverkliga i , Hans anförande blev enenda stor veklagan över hur socialdemokraterna försökt lösa bostadsfrågor iSverige, Det tycker jag var väldigt tråkigt, för om inte de nya unga kamraternai riksdagsarbetet kan förnya debatten om bostäderna, är det rätt svårt ätthitta nya lösningar. Det kanske mest intressanta i det sade varatt han försökte framställa som speciellt intresserade av attmedverka till att lösa ungdomens bostadsfrågor. Jag vill säga att det är envåldsam överdrift, för att inte säga rent av felaktigt. Inte ens vid dettillfälle då bostadsutskottet skulle handlägga ett förslag från regeringen omatt anslå 1 milj, kr, till försöksverksamhet med ungdomeris bostadsfrågorkunde ställa upp och ge sitt bifall. Över hela linjen är det så, när vi lägger fram förslag omatt öka bostadsbyggande, att öka ombyggnadsverksamhet och förstärka samhälletsinflytande så att allt fler människor, däribland ungdomen, skall ha möjlighetatt få en bostad, att eller i övrigt inte ställer upppå denna mycket progressiva politik. Det beror på att utgångspunkten har varitatt det här samhället, som uttryckte det, är ett politiskt styrtsamhälle, vill, med hans egna ord, ha ett öppnare, ett friare, ettmindre polifiskt styrt samhälle. Vad är det då för samhälle som vill ha, sominte är politiskt styrt men ändå så fritt och så öppet? Jo, han vill ha enmarknadsanpassning av boendekostnaderna. Han vill inte ha några bostadsbidrag,inte några räntebidrag och inte några ombyggnadslån. Han vill inte.ha någramöjligheter att förverkliga det s, k, ROT-systemet, Han vill ta bort allt detsom är belastande för den statliga budgeten. Han vill att var och en självskall lösa sina boendefrågor, bekosta vad det kostar att efterfråga en bostad.Det kallar han för det friare och öppnare samhället. Den här marknadsanpassningen, som är så oerhört populäroch som yi hört talas om tidigare i debatten , fick Per att ställa frågan: Om vi nu rensar bostadsmarknaden från allt statligtoch kommunalt stöd och gör samhället så öppet och fritt att var och en betalarvad det kostar att efterfråga en bostad, vad kostar i ett sådant samhälle en Bostadspolitiska frå gor, m. in. Prot.1986/87:50 "moderat" trea? Eller för att gå litet längre ner iungdomsåldrarna och tala om en lägenhet för dessa, JanSandberg: Vad kostaren "moderat" tvåa eller t, o, m, en etta i ett"moderat" bostadssamhälle? Jag har tagit upp detta, frutalman, därför att ordet ju är fritt i . Här kan alla meningar kommatill tals. Men det skulle vara direkt felaktigt att låta inläggstå oemotsagt, representerar ju ett parti som vi känner till frånStockholmsregionen: Överallt i där har ettverkligt inflytande gör allt vad man kan göra för att stoppa bl, a,den bostadsform som ungdomarna i allmänhet har råd att efterfråga, nämligenbostäder inom de allmännyttiga bostadsföretagen.