prot · GA0959 · 1986-12-31 00:00:00 — Det kan knappast vara så att justitieministerninte har tagit del av sårbarhetsberedningens rapport, där beredningen hävdadeatt def stora antalet användare vid de olika datasystemen urholkarsekretesskyddet och behörighetskonfrollen. Om justitieministern anser attsårbarhetsberedningen har fel, då bör han säga detta och inte säga att haninte ser några indikationer på brister i det här avseendet. Anser justitieministern vidare att data- ochoffentlighetskommittén har fel i sin bedömning aft utlämnandet av uppgifterinom sjukvården strider mot hälso- och sjukvårdssekretessen när uppgifternalämnas ut utan menprövning i det enskilda fallet? Bekymrar sig justitieministern aldrig över tidningarnasåterkommande berättelser om obehöriga inträng i t. ex. sjukvårdens och polisensregister? Även om man inte behöver tro på allt som står i tidningarna, behöverman inte utgå från aff allt är fel. Anser inte justitieministern aft det voreskäl att pröva och kontinuerligt följa hur sekretesskyddet fungerar ipraktiken? uttalade i ett särskilt sammanhangatt regeringen borde pröva hur sekretesskyddet fungerar i praktiken. Det varnär fattade beslut om en särskild kommission för aff följautvecklingen inom folk-och bostadsräkningen och skyddet av den enskildesintegritet och sekretess i det sammanhanget. Då uttalades just uppfattningenatt det inte skall behöva gå så långt som fill eft uppenbart brott som kanskeföranleder JO och JK att agera, utan att skyddet av integriteten också skallkunna omfatta alla de fall som kanske aldrig blir upptäckta. Det var ju justgenom som man kom till insikt om att SCB hanterade folk- ochbostadsräkningens uppgifter på ett felaktigt sätt när SCB till företag lämnadeut uppgifter för stansning utan krav på korrekta sekretessförpliktelser fråndem som skulle hantera uppgifterna. Jag skulle, fru talman, vilja fråga justitieministern omhan verkligen på allvar menar aft han inte har några indikationer på aft detfinns brister i sekretesskyddet. Def vore intressant att få ett besked på denpunkten. Det är beklagligt att justitieministernavvisar tanken på aft de registrerade skall kunna överklaga utlämnandet avsekretessbelagda uppgif- ter om den egna personen. Det innebär i klartext att denenskilde skall vara helt maktlös när man ovan huvudet på honom diskuterarhuruvida de känsliga uppgifter han har lämnat fill en myndighet eller till enläkare skall lämnas vidare. Han har ingen möjlighet att få en rättslig prövningav om detta är förenligt med sekretesslagen. 1 efterhand kan han få rätt, omdet visar sig aft någon har handlat brottsligt, men han skall enligtjustitieministern inte kunna förhindra aft känsliga personuppgifter om honomsjälv lämnas ut. Inom många andra områden anses def naturligt att denenskilde skall kunna gå till domstol för att få sin sak prövad. harjust på grund av brister i denna rätt blivit fälld i . Vad ärdef enligt justitieministerns uppfattning som gör att den som är registrerad ipraktiken skall vara rättslös när def gäller aff hävda skyddet avsekretessbelagda personuppgifter? AnL 10 Justitieminister : Till stor del handlar debatten om storadatasystem och om det förhållandet att stora mängder datauppgifter om enskildamänniskor samlas i allt större utsträckning. Jag vill med skärpa framhålla attdet vid uppbyggnaden av dessa stora datasystem är utomordentligt vikfigt mycket noggrant tänker igenom frågan om vilka som skall ha tillgång tilluppgifterna och att man skapar behörighetskontroller sa att sekretesskyddet kanfungera i praktiken. Det är bra att sårbarhetsberedningen nu har pekat på dennavikfiga fråga. - Jag har naturligtvis uppmärksammat detta, . Jagförstår infe varför insinuerar här i kammaren att jag inteskulle känna till vad särbarhefsberedningen uttalat. Jag vill också peka på aft regeringen har gettstatskontoret ett samordningsansvar när def gäller säkerhets- och sårbarhetsfrågorpå ADB-omrädet. Det är vidare viktigt att vi har väl avvägda och ändamålsenligasekretessbestämmelser. Data- och offentlighetskommittén har fill uppgift attövervaga om det behövs några ändringar härvidlag. söker finna någraslags genvägar när det gäller att skapa större säkerhet. Jag vill påstå att detinte finns några sådana enkla vägar. Det är faktiskt på det viset aff varjemyndighet, liksom varje enskilt företag, har ett eget ansvar - genom behörighetsreglering,utbildning osv. -att se till att integriteten respekteras. Vi får infe tunna utdet ansvaret eller ta def ifrån myndigheterna eller de enskilda företagen genomatt låtsas tro att säkerheten skulle bli större om vi byggde ut fler kontrollinstanser.Gunnar vision av en utbyggd databyråkrati i form av kommissioner ochandra kontrollorgan är bara ägnad att dölja problemen. Sedan vill jag, fru falman, rent allmänt säga attregeringen har stor förståelse för aft enskilda personer kan känna olust ochobehag över att stat och kommun liksom också många privata företag insamlarbetydande mängder personuppgifter om dem. Många känner det rent av som om manlagt beslag på en del av dem själva genom aff samla dessa uppgifter. Såsom jaghar gjort även fidigare i olika sammanhang måste jag dock betona attinsamlingen av uppgifter på t. ex. forsknings- och statistikområdet, som GunnarHökmark särskilt pekade på, egentligen rör frågan om hur man skallgöra avvägningen mellan på ena sidan intresset av aff vi får nya kunskaper,vilka behövs i den fortsatta utbyggnaden av vårt välfärdssamhälle, öch påandra sidan skyddet för den personliga integriteten. Det kan inte vara fråga omatt låta det ena intresset alltid få försteg framför det andra. Dennainfresseavvågning är en fråga som regeringen fortlöpande ägnar storuppmärksamhet. För att få större förståelse för behovet av att samla inuppgifter och därigenom dämpa oron hos den enskilde är det mycket viktigt attmyndigheterna lägger sig vinn om att lämna god information till allmänheten omvad uppgifterna skall användas till och vilket sekretesskydd som finns ochnaturligtvis aff detta skydd iakttas. När det sedan gäller den särskilda frågan om utvidgningenav besvärsrätten så skulle den kunna äventyra vad som ofta är av avgörandebetydelse när offentlighetsprincipen skall tillämpas, nämligen att prövningensker snabbt. Stor risk föreligger alltså att den för vårt demokratiskastyrelseskick så viktiga offentlighetsprincipen försvagas, om t. ex.massmediernas insyn i statens och kommunernas verksamhet fördröjs genom nyakrångliga besvärsregler. Det är skälet till aft vid ett antaltillfällen har avvisat den typ av besvärsregler som nuefterlyser. AnL 11GUNNAR (): Först när det gäller frågan om indikationer påatt det finns brister i sekretesskyddet: Jusfitieministern lät litet förolämpadnär han påstod att jag hade insinuerat att justitieministern inte kunde senågra brister. Men det framgår mycket klart av det svar som jusfitieministernlämnat här i kammaren att justitieministern infe ser några indikationer somställer krav på att man skall vidta åtgärder. Def är justitieministern självsom har anfört detta som ett motiv för att inte vidta några åtgärder. Om det ärså nu att justitieministern ser dessa indikationer, vore det rätt rimligt affhan var beredd att göra någonting. Jag tror att det är riktigt, somjusfitieministern säger, att def i grunden alltid måste vara myndigheternaseget ansvar att se till att insamlade uppgifter hanteras på ett korrekt sätt.Men def behöver för den skull inte innebära aft man infe försöker ha enkontinuerlig uppföljning av hur gemensamma problem åtgärdas just när det gällerskyddet av den enskildes integritet och sekretessen. Det är sannerligen infe jag som har någon vision av enutbyggd databyråkrafi, när jag ställer krav pä aft man skall kunna följa dennaverksamhet. Def är snarare justifieministern och regeringen som bygger ut enomfattande databyråkrati för aft slippa göra någonting. Under de senaste årenhar man tillsatt en lång rad olika grupper, referensgrupper, samråds-grupper,kommittéer osv. för att hantera dessa frågor, men man har inte gjort någontingpåtagligt. Det intressanta, fru falman, år att justitieministern infe här ikammaren i dessa frågor, som gäller skyddet av den enskildes integritet eller sårbarhet,kan peka på en enda åtgärd som regeringen har vidtagit förutom att man byggt uten omfattande byråkrati, som faktiskt leder till att ingen vet vem som haransvaret för vad. Sedan skulle jag vilja fråga justitieministern om det ärnågot principiellt fel i att tillsatt en särskild kommission för attgranska och följa folkbokföringens arbete. Om justifieministern inte anser det,borde han vara litet mer öppen för aft man skall kunna arbeta pä motsvarandesått när det gäller attkontrollera skyddet av sekretessen och att den enskildes integritet respekterasoch fullföljs också inom andra områden. Det borde nämligen inte alltid behövavara fråga om ett upptäckt brott för att man skall kunna åtgärda sådana härsaker. Till slut vill jag säga atf.jag när det gällerutlämnande av personuppgifter tycker att det är felaktigt att den enskildamyndigheten själv helt och hållet skall fatta beslut härom: Def vore rimligtatt det i tvistiga fall fanns en möjlighet för den enskilde att få detta prövatvid domstol. Det skulle inte behöva medföra någon större tidsutdräkt, utan detskulle kunna ske genom en snabb domstolsprövning. Vad justitieministern sägerär att t. ex. de som var registrerade i Metropolit inte hade någon möjlighetatt göra någonting åt det och att de inte skall ha det i fortsättningen heller. AnL 12 Jusfitieminister : Jag förnekar naturligtvis inte behovet av aftägna stor omsorg åt säkerhet och sekretess i dessa sammanhang - tvärtomunderstryker jag def gång på gång. Däremot pekar jag på aff de vågar som GunnarHökmark anvisar för att öka säkerheten är genvägar söm varken är framkomligaeller lämpliga. Vad regeringen har gjort tänker jag infeupprepa här och . Däremot, fru talman, finns det skäl aft något kommenteraGunnar engagemang som sådant för frågorna rörande data och integritet.Jag har ofta prisat def engagemanget. framställdeGunnar interpellationer och frågor i detta ämne. Då kännetecknadesemellertid argumentation av två genomgående teman, sak sammanu: För det första vill inte se, framför alltinte med önskvärd tydlighet, den intresseawägning som måste göras mellan på enasidan människornas berätfigade krav på personlig integritet och på andra sidande gemensamma intressena. För def andra kännetecknas argumentationsom sådan av svepande formuleringar och förklenande omdömen i allmänhet. Ettaxplock av citat från och mina debatter här i kammaren ger vidhanden t. ex. detta: Socialdemokraterna "flyr undan" integritets- ochsekretessfrågorna. Vi skulle förneka problemen, som regeringen ochjag visar prov på nonchalans. Jag hymlar, jag har en nonchalant hållning, jagvill slippa att ta ansvar, jag för en strufspolitik. Det vore tacknämligt omGunnar ville nyansera sig i både sak och form då han debatterar deviktiga frågorna rörande data och personlig integritet. Debatten skulle må gottav det. AnL 13GUNNAR (): När det gäller den större och principiellafrågan, som till rätt stor del ligger utanför just denna interpellationsdebattoch som justitieministern tenderar att hellre vilja diskutera i mer allmännaformer, nämligen avvägningen mellan den enskildes intresse och det offentligas,tror jag att man som en utgångspunkt skall ha att man också kan inse att denenskilde skall ha rätt till ett skyddat privatliv. Det kan i många olika fallvara svårt att definiera,men man bör nog inte göra frågan om integritet och sekretess enbart till enavvägningsfråga i varje enskilt fall. Då kommer man nämligen aff få ensituation där avvägning på avvägning leder fill att den enskildes integriteturholkas steg för steg. När det sedan gäller justitieministerns försökatt recensera sina motdebatförer tänker jag inte gå in på motsvaranderecension. Möjligen hade det varit underligt om jag infe hade haft i stort settsamma uppfattning som i tidigare debatter. Det intressanta i denna debatt är trots allt att få eftbesked av justitieministern om han anser att def finns några indikationer påbrister i skyddet av sekretessbelagda uppgifter som ger anledning till attvidta åtgärder. Jag måste tyda justitieministerns senare svar som att han infeär lika absolut som i sitt skriftliga svar, utan att han alltså anser aff detfaktiskt finns sådana indikationer. Då vore def intressant om justitieministernvore beredd att lämna förslag till åtgärder. sade justatsrådet att han inte ville upprepa allt vad regeringen har gjort i dessafrågor, men jag tror inte att justitieministern hade behövt vara rädd för attfördröja kammarens debatt särskilt mycket, för en sådan uppräkning hade variträtt snabbt avklarad. Regeringen har tillsatt eft stort antal olika grupper,men man har infe gjort någonting för att stärka den enskildes ställning i dessafrågor. Jag skulle trots allt vilja ha ett principiellt svar frånjustitieministern på denna debatts huvudfråga: Varför skulle det vara felaktigtatt ge den enskilde en besvärsrätt när det gäller utlämnande av känsligapersonuppgifter om honom själv, om man ser till aft en sådan besvärsrätt gessådana former att prövning inte bara sker hos myndigheten utan också hos en tredjepart, vid domstol? Det borde kunna ske utan att man på det viset försinkar denoffenfliga debatten. Def skulle ge den enskilde en betydligt bättre ställningenställning som man i alla andra sammanhang inom rättssamhället anser att denenskilde skall ha, nämligen rätten att få sin sak prövad. Jag skulle vilja hörajustitieministerns principiella syn på varför detta inte är lämpligt. Om de kurdiska invandrarna Överläggningen var härmed avslutad. 58 Svar på interpellation 1986/87:129 om de kurdiska invandrarna har ställt följande frågor till mig. Vilka åtgärdertänker justitieministern vidta med anledning av Palme-utredarnas envetnautpekande av PKK som "huvudspår" utan att några bevis läggs fram? Vilka åtgärdertänker regeringen vidta för att avlägsna den stämpel som kurderna fatt i denallmänna opinionen genom polisens agerande? Härden svenskaregeringen haft riågra kontakter med i fråga om kurdernaeller den kurdiska organisationen ? Hur trovärdigabedömer justitieministern och regeringen de uppgifter som iiiilitärregimen iTurkiet lämnar till svenska myndigheter och svensk polis om den stora kurdiskaminoriteten i ? Om de kurdiska invandrarna lag har här i kammaren förklarat att det ankommerpå polis och åklagare att självständigt utreda mordet på statsminister . Av detta följer att dessa myndigheter också ansvarar för informationtill allmänheten om resultatet av spaningsarbetet och inriktningen av utredningeni övrigt. Information om utredningen har frän polisens och åklagarens sidasenast lämnats bl. a. vid en presskonferens . Def ankommer infe på mig aft nu kommentera eller på annatsätt styra den information som lämnas. Låt mig emellertid, mot bakgrund av depåståenden som gör om trakasserier mot den kurdiskainvandrargruppen från polisens sida, erinra om def uttalande sominvandrarministern gjorde på regeringens vägnar . Han anförde dåatt den polisakfion som genomförts och som bl. a. innebär gripande av någrakurder inte får leda till misstänkliggörande och trakasserier mot kurder i vårtsamhälle. Invandrarministern har även haftsamtal med företrädare för . Därvid har uttrycktsregeringens förståelse för den oro som kurder i allmänhet känner. Misstankarmot enskilda individer får inte drabba en hel folkgrupp. Några direkta kontakter mellan den svenska och denturkiska regeringen om den kurdiska organisafionen PKK har inte förekommit. Den turkiska regeringen har genom sin ambassad här vidolika tillfällen framfört sin principiella inställning till kurderna. Dessakontakter har emellertid ägt rum inom ramen för normalt diplomatiskt umgänge. AnL 15OSWALD (vpk): Jag tackar justitieministern för svaret på min interpellafion. Det var ett beklämmande skådespel vi fick vara med om häri , med tungt beväpnad polis som posterades utanförregeringskansliet och kring polishögkvarteret här i staden. Det varju en psykologiskt bra grej för polisen för att uppamma en stämning av kris ochkatastrof. Sedan gjorde man ett stort tillslag för att verkligenklara ut de för hela svenska folket och även för det internationella samfundetintressanta sambanden när det gäller mordet på vår statsminister. Vad fick mandå i nätet? Ja, man arresterade några kurder för ett annat mord, och de sitternu häktade. Vi får väl se hur det går med den saken. Man sydde in någrasmåbrottslingar, bl. a. en välkänd halare här i - dock inte kurd -somman ansåg var en viktig ledtråd i det s. k. huvudspåret och som tydligen harvinglat fram och tillbaka och lämnat uppgifter den ena gången si, den andragången så. Som det alldeles riktigt sägs i interpellationssvaret vardef också en presskonferens . Justitieministern talar ominformation som har lämnats. Jag vore tacksam om jusfitieministern villeförtydliga vad den informationen egentligen innehöll och innebar och hur denförde frågan framåt. Sedan säger justitieministern: "Det ankommer inte påmig aft nu kommentera eller på annat sätt styra den iriformation somlämnas," Då vill jag fråga: På vem ankommer det? har det här pågått , Def har talats om spår,om def ena och om det andra. Polisen gör stora ingripanden utan att över huvudtaget visa upp något substantiellt resultat. Då måste man ju kräva avregeringen - och så är fallet med vårt parfi - att den gör någonting. Vi anseratt det vore vettigt att tillsätta en parlamentarisk kommission som tar itu medhela saken. Jag skulle vilja fråga om justifieministern är intresserad ellertänker vidta några åtgärder eller i fortsättningen som tidigare bara tänkersäga: "Def ankommer inte på mig," Det är en fråga av stort intresse,på vem det då skulle ankomma och hur länge detta skall få pågå. För att återvända till den kurdiska folkgruppen, så haralla sagt att det inte får bli misstänkliggöranden eller trakasserier motkurder i vårt samhälle, "Misstankar mot enskilda individer får inte drabbaen hel folkgrupp", säger justifieministern. Men det är just det de hargjort! Vad tänker regeringen göra åt def? Jag skall be att få referera några händelser i ,kl, 12,00 kallade säkerhetspolisen den kurdiskakulturföreningens styrelse till polishuset. Man sade till styrelsen: Vi vet attföreträdare för finns i er förening. De skall mörda någon i föreningen. De tänkerskapa panik och ta över föreningen. Naturligtvis frågar de kurdiska representanterna förföreningsstyrelsen: Vem skall mördas? Kan ni skydda oss? Vilken hjälp kan vi fåav polisen? Men vad svarade säpo: Det vet vi infe, det kan vi intetala om för er, vi har inga möjligheter att hjälpa er. Men ni måste hjälpa ossatt arbeta mot PKK, för annars kommer organisafionen att bli ett hot mot bådeer och oss. Ni skall ställa upp med demonstrationer, gå ut med flygblad och påalla sätt hjälpa oss inom säkerhetspolisen att peka ut PKK som en fara förkurderna och för det svenska samhället. Det sades mycket annat också vid defdär mötet i , Jag vill fråga justitieministern: det förenligt medsvensk rättspraxis att den svenska polisen handlar på det sättet? Anser infejustitieministern att det är regeringens och justitieministerns skyldighet attbeivra sådana tendenser när dé uppträder i def svenska polisväsendet? PKK är, det vet vi, en organisation som har använt myckethårda metoder. Man har dödat kurder i , Det finns kurder i somsamarbetar med den turkiska regeringen, armén och polisen, precis som i andradelar av Kurdisfan, Det pågår strider mellan olika kurdiska grupper. Men det ärbara tvä länder i som har stämplat PKK som terroristorganisation, ochdef är milifärjuntans och den svenska staten. Jag tycker def är märkligt att vi fortfarande inte harfåft några klara besked om vilka terrordåd den kurdiska organisationen äranklagad för i , Man har dödat två kurder här, men såvitt jag vet harman infe krökt ett hår på någon svensk medborgares huvud, man har inte sprängtnågra banker och man har över huvud taget inte agerat mot tredje man. Är det inte dags att på nytt ta upp en diskussion omdetta, så att vi kan få veta varför PKK stämplades somferroristorganisation och varför organisationen direkt utpekades fördelaktighet i mordet på för snart eft år sedan? Villjusfitieministern medverka till att den diskussionen tas upp på nytt och intebara avfärda den, som regeringen Om de kurdiska invandrarna Prot.1986/87:59 26januari 1987 Om de kurdiska invandrarna gjorde närvpk anmälde saken till för snart tvä år sedan? AnL 16 Justitieminister : Jag sade när jaginformerade om beslutet att tillkalla en juristkommission attavsikten är, och har varit, att man så snart ett kvalificeratunderlag har lämnats av juristkommissionen skall gå vidare med det andrasteget, som skall innefatta politiska bedömningar och förslag fill deförändringar som kan krävas i den nuvarande ordningen. Jag sade då också attfrågan om lämplig tidpunkt för def andra steget skall diskuteras medföreträdare för oppositionen - så har också skett vid fidigare tillfällen. Vid partiledaröverläggningen - det hållssådana regelbundet - kommer denna fråga rimligtvis aft tas uppmellan partiledarna. Jag har sagt, men det kan finnas skäl aff sägadet , att jag alltsedan mordet på sfafsminister haransett det vara min skyldighet som justitieminister att fortlöpande följaspaningsläget och att hålla mig och regeringen informerad i ärendet även iövrigt. Jag har därvid särskilt beaktat de säkerhetsaspekter som gör siggällande, liksom ärendets karaktär av nationell angelägenhet. Jag kan ocksåtillägga att jag har ansett det vara min och regeringens uppgift att se tillatt de myndigheter som ansvarar för utredningsarbetet har de förutsättningarsom behövs för att de skall kunna lösa sina viktiga och svåra uppgifter. Förnärvarande för jag samtal med företrädare för polis- och åklagarmyndigheterna.Några upplysningar om de samtalen eller några andra kommentarer är jag nu infeberedd att lämna. Jag vill sedan när det gäller kurdernas ställning i defhär sammanhanget upprepa att invandrarministern på regeringens vägnar har sagt attmisstankar mot vissa kurder, medlemmar av PKK, infe får leda fillmisstänkliggörande av och trakasserier mot kurder över huvud taget i vårtsamhälle. Misstankar mot enskilda individer får inte drabba en hel folkgrupp.Jag upprepar alltså detta ånyo på regeringens vägnar. Avslutningsvis, fru talman, vill jag bara nämna att chefenför FN:s flyktingkontor i med anledning av dessauttalanden från regeringens sida har sagt att regeringen här handlat korrektoch att den har tagit sitt ansvar i sammanhanget. AnL 17OSWALD (vpk): Ja, det är inte några nya besked somjustitieministern här kommer med utan det är samma gamla vanliga besked som vihört en längre fid. Det är bra aff frågan skall fas upp med partiledarna påonsdag. Vi får väl se om det då sägs något mera substantiellt. Och det är braatt, som jusfitieministern säger, samtal pågår. Men sådana har ju pågått enlång tid. Sedan vill jag återkomma till detta med den kurdiskafolkgruppen. Så länge det inte lämnas eft klart besked i den ena eller denandra riktningen förvärras situafionen för den kurdiska folkgruppen i Sverige.Jag tänker då på alla skriverier och på det faktum att inga klara besked har lämnatsom huruvidamedlemmar av PKK är skyldiga eller inte. Så länge sådana besked infe lämnaskommer alltså gruppen som helhet att utpekas och aft få bära hundhuvudet i defhär sammanhanget. Jag vet väl att FN:s flyktingkommissarie har sagt det somjustitieministern här återgeft. Det har ju stått i alla tidningar, så detbehöver inte justitieministern gå upp här och fala om. Den saken har vi, somsagt, kunnat läsa om i pressen. Jag vet också aff invandrarministern har sagtdet som jusfitieministern återgav. Också def har vi alltså kunnat läsa om ipressen. Vidare vet jag att förra invandrarministern vid ettfillfälle har sagt aft def infe är värre aft vara kurd i än att varapolack i - det är nästan bevingade ord. Instämmer justitieministern i denbedömningen när def gäller en stor minoritet i ?