prot · GA0965 · 1986-12-31 00:00:00 — Def är glädjande aft även har anslutit sigtill kravet på lägre mafskatt och sannolikt också i förlängningen ett slopandeav denna skaft, enligt vad jag kunde döma av .Stig Josefsons inlägg. När det gäller den kommunala skatteutjämningenhar kommunisterna yrkat avslag pä regeringens propositionhärvidlag. Vi anser att den är förfelad, bl, a, för att så mycket statligamedel undandras, men vi kan inte heller acceptera de beräkningar av grundgarantierm, m, som ligger i botten. Detta är några av de frågor som bör vara med i endiskussion om och en översyn av framtidens skatter. Skattesystemet utgör en delav en samhällelig omfördelning för rättvisa, och därför är det viktigt attbehålla en så hög skattekvot att samhället, stat och kommuner, kan tjäna måletatt ge alla så goda och lika sociala och kulturella förutsättningar som möjligtinom ramen för detta i grunden orättvisa samhällssystem. AnL 28LARS (): presenterade Landsorganisationensfördelningspolitiska enhet en rapport om LO-medlemmar i välfärden. Det var isanning en dyster läsning. Den visade nämligen, att de allra rikaste i Sverigeblev ännu rikare , medan vanliga löntagares realinkomstersjönk . Det är en utveckling som naturligtvis hänger sammanmed de kraffigt sjunkande reallönerna . Svenska löntagare i låg-och mellanlöneklasserna förlorar t, ex, inte en hel månadslön utan att det synsi statistiken. Det finns nog anledning att gräva ännu litet djupare istatistiken, om hela sanningen skall fram. Det visar sig nämligen, att en av devikfigaste orsakerna till aft höginkomsttagarna har kommit tämligen helskinnadeundan det allmänna ekonomiska raset 19761982 och t, o,m, kunnat stärka sinekonomi var stora kapitalinkomster, vinster från akfier, obligationer, fastigheteroch bostadsrätter. Just den typen av inkomster är dessutom ofta lågt beskattadei förhållande fill inkomster av arbete. Det skall inte förnekas att det känns en smula bittert attbehöva konstatera att det svenska skattesystemet har medverkat fill att ökaorättvisorna i samhället. Det finns dess värre andra exempel på samma sak, pekar man t, ex, på att de 20 000 rikaste i haft ettsjunkande skattetryck , medan de s, k, vanliga löntagargrupperna haftett oförändrat skattetryck. Detta beror på att statsskatten har minskat iförhållande fill kommunalskatten, att underskotfsavdragen ökade kraffigt framtill skattereformen 1982 och att den del av denna reform som innebar sänktamarginalskatter gynnade höginkomsttagarna. Det behövs sannerligen en offensiv, för rättvisa. Detkänns nästan befriande, när nu den ena rapporten efter den andra på detta temapresenteras från det socialdemokratiska parfihögkvarteref, Def är rapporter somalla grundar sig på arbetet i studiecirklar, där hundratusentals socialdemokraterhar sagt sin mening. De allt överskuggande frågeställningarna i rapporterna är: Hur skall vi öka rättvisan i vårt samhälle? Hur skall vikunna göra det bättre för de sämst ställda? Det är klart att skattesystemet måste få en framskjutenplats i den debatten, för skaftesystemets främsta uppgift är trots allt attskapa en ökad rättvisa, att vara eft fördelningspolitiskt instrument. Skattesystemet har naturligtvis också andra viktigasyften, t. ex. att skapa gynnsamma villkor för en ekonomisk fillväxt - någotsom i sin förlängning också är en viktig rättvisefråga, eftersom tillväxten ären nödvändig förutsättning för full sysselsättning. Hur skall man då gå till väga för att skapa denna ökaderättvisa med hjälp av skattesystemet? Är def över huvud taget möjligt? Javisst, och det skall kanske för säkerhets skull tilläggas, att det redan i detnuvarande systemet finns många fördelningspolitiska inslag, även om det kundeha varit fler och bättre. Ser vi t. ex. på vad alla skaftepengar används till, vadvi så att säga får för dem, är det inget tvivel om aft här finns mångaomfördelande moment. Alla människor skall ju t. ex., oavsett ekonomisk ochsocial ställning, ha rätt till en bra sjukvård, utbildning, barnomsorg,åldringsvård osv. Den sidan av saken glömmer vi alltför ofta bort. Def ärlättare att gnälla över ett högt skaftetryck - och det utnyttjas av våraborgerliga motståndare - än aff tala uppskattande om det välfärdssystem som harbyggts upp bl.a. med hjälp av skatterna. Def är alltså främst den andra sidan av saken, nämjigenhur skatterna tas in, som tilldragit sig det största intresset. Man kan frågasig vad som är rättvisa i detta sammanhang. Är det t. ex. rättvist att kapitali allmänhet beskattas lindrigare än arbete? Nej, def gynnar självfallet dem somhar ett stort kapital och dem som har möjligheter aft förvandla arbetsinkomstertill kapitalinkomster. Är det rättvist med dagens höga skattesatser? På denfrågan får man nog svara både ja och nej. Det är rättvist om progressivitetentillåts slå igenom på avsett sätt. Det är däremot inte rättvist om dennaprogressivifet på ett eller annat sätt urholkas. Det är just detta som sker , framför allt med hjälp av en rikhaltig flora av avdragsmöjligheter i defsvenska skattesystemet. Avdragen har i sin tur ofta framtvingats av just dehöga skattesatserna. Alla vet också aff de som utnyttjar avdragen mest och fården största utdelningen av detta är just höginkomsttagarna. Därför finns detanledning aff överväga en sänkning av inkomstskatterna, men endast underförutsättning att detta på ett fördelningspolitiskt bra sätt kompenseras avbegränsningar i avdrags-rätten. Eller i klartext: Om höginkomsttagare gynnas avmarginalskaftesänkningar skall de i motsvarande grad missgynnas av enupprensning i avdragsdjungeln. En annan orättvisa i det svenska skattesystemet, som någraav de föregående talarna har varit inne på, är att det är krångligt -1, o. m.mycket krångligt. Det är klart att det utnyttjas av smarta människor för attkomma undan skaft, och de som lyckas bäst är de som har råd aff utnyttja dyrbarexpertis i detta syfte. Det kan vara fråga om aft hitta så många avdrag sommöjligt eller att genom en listig manöver förvandla högbeskattade arbetsinkomstertill lågbeskattade kapitalinkomster. Def här ärbakgrunden till att def på senare fid gjorts betydande 1986/87:655 februari 1987 ansträngningaratt förenkla skattesystemet. Jag kan nämna den förenklade självdeklarafionen,som kommer att tillämpas vid taxering. Hit hör ocksåslopandet av den kommunala beskattningen av bolag. Hit hör slopandet av denkommunala garantibeskatfningen för såväl bolag som fysiska personer, slopandetav sambeskattningen av B-inkomster och åtskilliga andra förändringar. Det återstår emellertid mycket aft göra för att förenkladet svenska skattesystemet, och det kan väl filläggas aft def knappasttillsätts någon skatteutredning utan aft kravet på förenkling är mycketmarkerat. En annan orättvisa, som inte bara är avfördelningspolifisk ärt utan också av regionalpolitisk, ärde stora skillnadernai utdebitering. Trots att den socialdemokratiska regeringen harvidtagit åtgärder för att komma till rätta med detta, så är skillnaden mellanhögsta och lägsta debitering hela 6:75 innevarande år. Def betyder, att det förpersoner som har en kommunalf beskattningsbar inkomst om . kan finnasskillnader i kommunalskatt på . Till råga på eländet så finnsdet en mycket tydlig tendens till att lågskattekommuner, t. ex. ochLidingö, framför allt befolkas av höginkomsttagare, medan högskaffekommunerna iallmänhet har flest låginkomsttagare. Därmed förstärks också orättvisan. Det nuvarande skatteutjämningssysfemet har uppenbarligeninte kommit till rätta med dessa problem. Därför har regeringen nu i budgetproposifionenföreslagit att skatteutjämningssysfemet skall ändras fr. o.m. Syftet medomläggningen är aft minska klyftorna i utdebiteringen. Det gäller inte minst destora regionala skillnaderna mellan norra och . Skatteutjämningssystemetfår på så vis en tydligare regionalpolifisk utformning. Det finns kanske fler orättvisor att peka på. Jag skallinte gå in på dem. Jag skall bara konstatera aft det är just dessa orättvisorsom ligger bakom def som litet felaktigt har kallats . 1 själva verket är det tankar, idéer och förslag frän tusentalssocialdemokrater som har bearbetats till något som väl närmast är att betraktasom en idéskiss. Den här skissen har väckt berättigad uppmärksamhet. Tyvärrär def nog så att de som har haft synpunkter ofta valt aft bryta loss ochkommentera mindre bitar av förslaget. Man har inte orkat se fill helheten, tilldet ideologiska greppet på skattepolitiken. Väldigt många - särskilt borgerligatyckare - har uppmärksammat tankegångarna om en sänkt inkomstskaft och en smulatriumfatoriskt utropat, aft nu har minsann finansministern gått borgerlighetentill mötes. Men det finns en betydelsefull skillnad mellan idéskissenoch borgerligheten - framför allt moderata samlingspartiet: visocialdemokrater menar aft en eventuell sänkning av inkomstskaften måstefinansieras inom skattesystemets ram och på ett sätt som leder till en ökadrättvisa, dvs. på ett fördelningspolitiskt bra sätt. Vi vill inte vara med omnågra drastiska ingrepp i budgetens utgiftssida. Vi accepterar inga hål ivälfärdsnätet. Vi säger blankt nej till systemförändringar av den typ somtidigare lanserats av borgerliga politiker och som på nytt dyker upp iborgerlighetens alternativa budgetförslag. Det som tas bort på budgetens inkomstsida måste ocksåkompenseras på samma sida. Därför finns det också i idéskissen förslag tillinkomstförstärkningar. Jag har redan nämnt en sådan med klarfördelningspolitisk profil. nämligenen begränsning av avdragsmöjligheterna. Effektivare och höjd kapitalbeskattningär en annan, liksom skärpt förmögenhets- och företagsbeskattning. Def är alltså defta som bl. a: skall göra vårtskattesystem effektivare från fördelningssynpunkt, helt enkelt skapa en ökadrättvisa. Def har borgerligheten hitfills infe visat något större intresseför. Kampen för en jämnare fördelning har vi socialdemokrater i stort sett fåttföra ensamma. Det lär vi få göra även i fortsättningen. AnL 29 BOLUNDGREN (m) replik: Det var litet förvånande att höra regeringens förslag till skatfeutjämning. Def innebärkraftiga försämringar, infe minst i hans eget fattiga län, . till skaftekraften där kan vi konstatera att skatteutjämningsbidraget behövs-liksom i mitt län, län, och för övrigt i hela . Men det är klart att om tycker aff Kjell-OlofFeldt skall höja skatten i , och litet varstans får han stå fördet. Vi moderater tycker inte def. Sedan talar om begränsningar av avdrag, somskall finansiera sänkta marginalskatter. Han använder en beteckning somförekommer i debatten, nämligen "avdragsdjungeln". Man kan riktigt sehur mycket konstiga avdrag det finns, som höginkomsttagarna sliter till sig närde deklarerar. Vad finns def egentligen för avdrag? Vilka kommer attdrabbas, och vad blir den fördelningspolitiska följden av ? Grundavdraget är det största avdraget. Visst kan man sänkadet, som antyder. Det drabbar framför allt deltidsarbetandeoch låginkomsttagare. Def kan drabba pensionärer och dessutom skolungdomar. Visst kan man minska schablonavdraget. Det är rimligt ioch för sig, men ni har ju själva just infört en höjning av schablonavdraget,och jag vet infe om ni vill ändra det - detta gäller de flesta inkomsttagare,dock inte pensionärer Och egenföretagare. Och visst kan man minska reseavdragen. Det kanske också kan vara fördelningspolifiskt riktigt, enligtKjell-Olof och . Vidare har vi sparavdraget på . - skattefri räntaför de småsparare som tycker att skatten tar för mycket av derasränteinkomster. Def kan man också minska, men jag undrar hurudan denfördelningspolitiska effekten av def egentligen blir. Sedanfinns underskottsavdragen, som redan är begränsade. Går man vidare blir det framför allt de låg- ochmedelinkomsttagare som inte får så mycket skattesänkning genom sänktamarginalskatter som drabbas av avdragsbegränsningar! Den fördelningspolitiskaprägeln är helt klar. Låginkomsttagare, medelinkomsttagare som inte har småhus,pensionärer, deltidsarbefare - det är de som drabbas av avdragsbegränsningarna.Defta är avdragsdjungeln - den djungel som vill begränsa! AnL 30KJELL () replik: Det var eft mycket intressant anförande somLars höll .här. Det hade faktiskt ett ideologiskt anslag, och jag skallta upp den tråden. Han hänvisade till en , som sade att de rika harblivit ännu rikare . Rapporten handlade om storakapitalinkomster, aktieägare och ägare till fastigheter. De som hade förloratvar vanliga arbetare, och skattetrycket hade sjunkit för de 20 000 rikasteunder . Om man skulle göra - och det tror jag aft man kommer attgöra - en sådan undersökning beträffande törs jag förutsägaen del om hur den kommer aft se ut. Den kommer aft visa klart att de som har tjänatpä den här perioden, haft en mycket fin utveckling, är de med stora kapitalinkomster,aktieägare, ägare till fast egendom-dvs. exakt samma grupper som nämns iLO-rapporfen. En ny rapport kommer däremot förmodligen aft visa attockså vanliga löntagare har klarat sig bättre . Denkommer sannolikt även aff visa att de 20 000 rikaste har haft eft sjunkandeskattetryck . kommer alltså den intressanta frågan: Vad är det somgör att folk ändå har fåft det bättre , aft vi faktiskt harhaft en förbättring för dem som vi brukar kalla sämst ställda ellerlåginkomsttagare? Jo, det handlar om världskonjunkturen, som var totalt skevunder den tid som berörs i LO-rapporfen - beroende på oljepriser och annat. Ochdet handlar om tillväxt i ekonomin. Svensk indusfri har gått för fullt. Vi harhaft det ganska bra. Jag såg att man gjorde i ordning kamerorna för att följaden kommande debatten. Om ett litet ögonblick kommer dessa att kopplas på.Antagligen är man intresserad av debatten om . Vad skedde då i underden period som har refererat till? Jo, den borgerliga regeringensatsade . Företaget hade gjorts "lönsamt" - så attdef faktiskt gav ett överskott 1982. Sedan har det gått ganska hyggligt. SSABär alltså ett mycket dåligt exempel, eftersom det infe alls visar den mycketfina utveckling som svensk industri har haft. Låt mig lägga till ett moment: tillväxt, dynamik. Det villvi skapa med det skaftesystem som vi har föreslagit! AnL 31 () replik: sade attde höga vinsterna på aktier förekom . Ser vi påutvecklingen på aktiesidan finner vi att huvudparten av de stora aktievinsternasannerligen skett efter 1982. Jag vill bara sägaatt vi är fre partier, och jag tycker vi har rätt att bli behandlade somsådana. har aldrig gett avkall på sin grundsyn att samhället har ettansvar för grundtryggheten. Det är vikfigt att slå fast detta. När det sedan gäller den kommunala skätteutjämningen görLars , liksom en del andra, jämförelser mellan de kommuner som befinnersig inom skafteutjämningsområdet och dem som är utanför. Skall vi göra en rättvis bedömningav skatteutjämningen får vi hålla oss till de kommuner som befinner sig inomskaffeutjämningens ram. Om man vill göra en omstrukturering avskatteutjämningsbidragen kan jag infe finna annat än att det är dét generellabidraget, som utgår på grundval av faktorer som infe kan påverkas i denenskilda kommunen, som skall byggas ut. Man måste ta en del av despecialdestinerade pengarna. På det säftet åstadkommer man en likvärdighetmellan kommunerna och en möjlighet för kommunerna att själva bestämma men ocksåen möjlighet att få likartade resurser i samtliga kommuner. När det gäller känslan för solidaritet och omsorg om desämst ställda är jag tveksam till om man kan utmåla socialdemokraterna som detparti som har visat ett särskilt stort intresse för detta, när man tar del avde senaste årens propositioner. Vi kan se på folkpensionärer,låginkomsttagare,småföretagare, vi kan fa skattefrågorna och infe minst designaler som aviseras. Jag vet inte var den speciella omsorgen om de sämstställda finns i de riktlinjer som skisseras. AnL 32 (vpk) replik: Med anledning av aff det är kvar tillfrågedebaften skall jag inskränka mig till två frågeställningar. Den första är föranledd av vad sade att omhöginkomsttagarna gynnas av marginalskaftesänkningar så skall de missgynnas avförändringar i avdragssystemet. Men detta förutsätter att det uppstår eftslags neutralitet i det hela. Såvitt jag kunnat finna när jag läst idéskissenuppstår inte denna neutralitet om man tittar på hur verkligheten ser uf. Somjag sade i mitt inledningsanförande har huvudparten av arbetarna i landet, somhar underskottsavdrag på grund av egnahemsboende, inte möjlighet att tillgodogörasig den lägre beskattning som uppstår genom realbeskaftning påkapitalinkomster. För dem innebär förslaget ett minus, dvs. en högreboendekostnad, och det har också TCO-ekonomerna räknat fram, sä jag är inteensam med mina beräkningsgrunder härvidlag. Jag vill fråga om han har tittat på hur detser uf i verkligheten när han försvarar idéskissen utifrån dessautgångspunkter. Den andra frågeställningen gällerkommunalskatterna. Som jag ocksä nämnde inledningsvis är det kommunalskatternasom är de besvärande skatterna för flertalet arbetare i landet. Omsocialdemokratin har haft cirklar och studier kring dessa frågor, varför harman inte upptäckt att def är de höga kommunalskatterna som är det storaproblemet för flertalet av inkomsttagarna? Det är där man måste göra något omman vill göra skatterna rättvisare -självfallet bortsett från att man gör vissaväsentliga förändringar av under-skoffsavdraget eller, som vi föreslär, heltslopar def. Det är där man behöver gä in med aktioner, och det kan man göragenom att skaffa fram pengar på annat håll, bl. a. med enproduktionsbeskattning - som vi föreslår - för att kunna lyfta av storakostnader från kommunerna och därigenom få ner skattebelastningen för låg- ochnormalinkomsttagaren. AnL 33LARS () replik; Vilka avdrag är det som skall tas bort, frågarBo Lundgren, och vad ger def? Då ställer jag motsvarande fråga till BoLundgren. det som istörsta utsträckning utnyttjar de avdrag som ändå finns? Jo, det ärhöginkomsttagare som gör det. Det vet vi, för def är statistiskt belagt att detär de som tjänar mest på avdragen. behöver bara gå fill honomnärstående politiker som har lyckats utnyttja avdragsrätten så mycket att deinte betalar någon skaft alls. Där finns det en del pengaratt hämta. säger att minsann inte villvara med om att urholka den sociala grundtryggheten. Men Sfig Josefson, ni kaninte springa ifrån ert förflutna. Ni har varit med i regeringar som har lagtfram skatfesänkningsförslag för de bäst ställda som de föreslagit enurholkning av sjukförsäkringssystemet, arbetslöshetsförsäkringssystenief ochpensionssystemet. Def kan ni inte blunda för. Dessutom säger ni. ,att ni skall regera-om ni nu färden möjligheten-tillsammans med moderatasamlingspartiet. Och moderata samlingspartiet föreslår i sin motion aft manskall plocka bort från utgiftssidan under en femårsperiod.Hur det skall kunna ske utan att man urholkar det sociala trygghetssystemet,det är en gåta som ni måste förklara för mig. Slutligen, eftersom det är knappt om tid, bara en kortreplik till . Han frågar varför vi inte tar upp kommunalskatternai idéskissen. Jo, def är för att kommunalskatterna är något som kommunernaskall få bestämma själva. Går vi in här så inkräktar vi på den kommunalabestämmanderätten. Det är möjligt aft och vänsterpartietkommunisterna vill göra det. AnL 34 BOLUNDGREN (m) replik: Jag har den största respekt för ,och jag är övertygad om att det var eft rent misstag när han nu pådyvlade ossuppfattningar som vi infe har. Vi har inte sagt att man skall dra nerutgifterna med . Vi har sagt att man genom en restriktivutgiftsprövning när det gäller existerande verksamheter, nolltillväxt i kommunerna,kan utnyttja def överskott som skapas för att sänka skatterna. Sedan har vi defacto en situafion som innebär aft om man sänker och begränsar avdragenytterligare blir det faktiskt låg- och medelinkomsttagare och sådana som harsmåhus som drabbas. Det är som sade. Det händer infe ofta att vihar samma uppfattning, men i def här fallet är vi helt överens. Dessutom harKjell-Olof faktiskt talat om grundavdrag, schablonavdrag och reseavdrag,dvs. sådant som drabbar låginkomsttagare mest. AnL 35 (vpk) replik: När det gäller kommunalskatterna ligger det såtill att av kommunernas utgifter är sådant som kommunerna inte bestämmeröver själva, utan dessa utgifter beslutas av riksdag och regering. Vi menar av dessa delar gott och väl kunde lyfta av kommunerna utgiftsbördor för aftdärigenom sänka de kommunala skatterna. Det vore inte alls något intrång i denkommunala självständigheten. AnL 36KJELL () replik: Ingen har väl lust aft fortsätta denna debattefter så jag skall nöja mig med en kort sammanfattning. Satsar man på eft skattesystem som skapar resurser genomtillväxt så får alla det bäftre här i landet. Bibehåller vi eft skattesystemsom inte uppmuntrar till arbete och sparande och som är orättvist fär vi iSveriges riksdag och i andra beslutande församlingar i fortsättningen försökafördela ett sjunkande välstånd. Det är kontentan av vad jag sade. Höjdakapitalvinster utgör inget som helst hinder för ett höjt välstånd. hade jag tänkt hälsa löneministern välkommen till kammaren,men det hann jag infe. AnL 37 () replik: När nu igen tar upp frågan vem viskall regera tillsammans med i en regering vill jag bara ställa en motfrågä:Vem regerar socialdemokraterna med? Ni har ju ingen egen majoritet. Jag tyckeraff den diskussionen är ganska meningslös. Lät oss i stället diskutera vadpartierna vill åstadkomma, då får vi en bättre grund för en saklig debatt. Socialdemokraterna sade att man skall användaavkastningen av engångsskatten till att förbättra pensionerna för de sämstställda. Är det förslag som har lagts fram ett exempel på omsorgen om demsom har det sämst ställt i samhället? Man förbättrar pensionen genom att höjabasbeloppet, vilket påverkar ATP-pensionen och ger mest fill den som har högstpension, i stället för att höja folkpensionen och pensionstillskottet. Är defett exempel på omsorgen om de sämst ställda, ? AnL 38 () replik: Engångsskatten var alltså ett sätt att låtadem som tidigare kommit relativt lindrigt undan den allmänna ekonomiska kriseni vara med och betala för pensionärskollektivet, som ju tillhör dem somhar det sämst i samhället. påstår att de 50 miljarderna inte skullebehöva beskära utgiftssidan på budgeten. I parfimotion står såhär: "För att en sänkning av skattetrycket av den omfattningsom vi förespråkar skall vara möjlig krävs därför aft den offentliga sektornsandel av BNP minskar i motsvarande omfattning." Frågan är om inte dettakommer att innebära en nedskärning av utgiftssidan på budgeten och enurholkning av den sociala tryggheten framöver. Centerparfiet och folkparfietkommer aft tvingas att gå med på detta, åtminstone till en del, eftersom deskall samregera med . Förste vice talmannen anmälde att anhållit afffill protokollet få antecknat aff han inte ägde rätt fill ytterligare replik. 2 8 Påförslag av förste vice falmannen beslöt kammaren att avbryta denallmänpolifiska debatten (forts, s, 92) för dagens frågestund. 5 protokoll 1986/87:65 Om användningen av miljövänligt papper 3 8 Svar på fråga 1986/87:306 om användningen avmiljövänligt papper AnL 39 Finansminister : har frågat mig om jag avser attvidta åtgärder för aft bringa beställningar avpappersprodukter i bäftre överensstämmelse med uttalanden. Den beställning av papper som åsyftas skedde på grund avbildandet av länsskatfemyndigheterna. För att vinna samordningsfördelar ochuppnå lägsta möjliga kostnad för statsverket gjorde en centralupphandling för hela skatteförvaltningen. Beslut om upphandlingen fattades ijuni 1986, Det riksdagsutfalande som syftar pä är detsom finansutskottet gjort (FiU 1986/87:1) rörande användningen av miljövänligtpapper i offentlig förvaltning. Utskottet anförde därvid bl, a, att närprakfiska förutsättningar finns bör statsförvaltningen öka användningen avmiljövänligt papper. Givetvis skall detta riksdagsbeslut lända fillefterrättelse. Jag avser att föreslå regeringen aft uppdra åf statskontoret attinformera postens inköps-central och större upphandlande myndigheter om pävilket sätt det miljövänliga papperet kan ersätta det klorblekfa.