prot · GA09112 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:112 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1§ Svar på interpellation 1986/87:183 om de internationella reglerna för fiske-och handelsfartyg har frågat mig om möjligaåtgärder för att garantera att svenska handels- och fiskefartyg inte blirföremål för diskriminerande behandling på det fria havet och i andra staterslerritorial-hav t, ex, vid sökande av nödhamn. Hon har vidare frågat om mangenom överläggningar mellan strandstater skulle kunna garantera allen likvärdig behandling av de olika staternas handels- och fiskefartyg uppnås. Låt mig först betona att folkrätten har ett rättvälutvecklat system av regler för sjöfarten på det fria havet och i staternaslerrilorialhav. Dessa regler har fått en modern kodifikation i 1982 årsFN-konvention om havsrälten. Konventionen har visserligen inte trätt i kraftännu. Men i de delar som det blir fråga om här får den anses återspegla dengällande sedvaneräiten. Således kan havsområdet utanför territorialgränsernafritt brukas för sjöfart och fiske med det i och för sig viktiga undantaget attfiske utan särskilt tillstånd från kuststaten inte får bedrivas inom den numeraaccepterade ekonomiska zonen. Den sträcker sig som bekant som mest 200 sjömilut från kusten. Även i denna zon har dock alla fartyg full rätt att navigerafritt och obehindrat. kan del hända alt fullt rältsenliga användningar avhavet kommer i konflikt med varandra. I sådana fall blir det fråga om enavvägning där rimlig hänsyn skall tas till olika legitima användningar avhavet. Man får t. ex. inte placera en.havsindustriell anläggning så att denhindrar sjöfarten i en allmänt brukad farled. En militärövning, som hålls påett område av del fria havet, får inte på ett orimligt sätt störa eller helthindra legitimt fiske i samma område. Övningar är tillåtna, men får inte hindraallt fiske i ett större område. utgör en del av kuststatens territorium.Här har främmande fartyg, inkl, handels- och fiskefartyg, rätt till s, k,oskadlig genomfart. Sådan genomfart skall i princip vara snabb och direkt ochfår inte innebära ett hot mot kuststatens fred, ordning eller säkerhet. ex. inte ägna sig åt fiske eller skjutövningar under sådan genomfart. Inteheller får man samla in information. Man får dock vidta de åtgärder som ennödsilulation kräver; 7 protokoll 1986/87:110-112 Om de internationella reglerna för fiske- ochhandelsfartyg sedangammalt gäller rätten för alla fartyg att vid behov söka nödhamn även på annanstats territorium. Från svensk sida håller vi mycket hårt på de folkrättsligareglerna i det internationella umgänget. Vid övergrepp mot svenska hahdels-eller fiskefartyg brukar vi alltid reagera bestämt. Möjligheterna till dettakan dock ibland vara begränsade, särskilt om händelseförloppet och andraomständigheter är svåra att klarlägga. Jag vet inte vilka konkreta händelser som ligger bakomAnita Bråkenhielms fråga. Jag ser inget behov av särskildaöverläggningar mellan strandstater om efterlevnaden av defolkrättsliga reglerna pä området. Jag kan dock försäkra att vi alltid, näromständigheterna kan klarläggas, reagerar om vi får kännedom om en kränkning avsvenska intressen som strider mot gällande folkrättsliga regler på området. Viföljer självfallet kontinuerligt vad som händer i och slår i löpandekontakt med de myndigheter som har att svara för bevakningen av havsområdena iangränsning till värt territorium, 2 (): Jag vet inte om det är avsiktligt somutrikesministern har skrivit om min fråga så att den har fått en annan vinklingän vad jag hade gett den. Utrikesministern betonar den behandling som svenskafartyg blir utsatta för i av andra stater och säger att Sverigepåtalar diskriminering när den kan bevisas. Jag vet att det har hänt attsvenska fiskare har fått sina nät sönderkörda, att ett svensktsignalspaningsfartyg har blivit påseglat och att det t, o, m, har förekommitmystiska försvinnanden. Men det var egentligen inte detta jag menade. Svenskafiskefartyg får söka nödhamn på andra sidan , men först efter kontakt medvederbörande lokala myndighet och i vissa på förhand angivna hamnar. Jag harinte heller påstått att detta är diskrirriinering. Min fråga gäller i stället i huvudsak myntels andra sida.Del framgår klart av formuleringarna i interpellationen om nationellsuveränitet, hävdandet av vårt territorium, det öppna samhällets sårbarhet,kustbefolkningens och fiskares irritation över mystiska vistelser av andrastaters fartyg i våra vatten. Det handlar framför allt om vad vi utsätts förfrån stormaktsgrannen och dess allierade på andra sidan Östersjön.- Derasfiskefartyg behöver inte begära tillstånd för att söka nödhamn, och.debehöver inte heller länka pä att göra, det i särskilda hamnar. Det verkarenligt kustbefolkningen som om de har förkärlek för att göra detta utanförsvenska försvarsanläggningar. De ligger där ibland väldigt . Den amerikanske marinbefälhavaren i har vid etttillfälle kallat den sovjetiska fiske- och handelsflottan"slate-controlled eyes and ears". Del är ingenting som han har hittatpå själv. Förre sovjetiske marinchefen , som är den i väst mest kändesovjetiske teoretikern, strategen och försvarsskribenten, har i sin bok betonat handels- och fiskeflottans roll i krigsmakten. Sovjetiska handelsfartyg har ombord speciella, under KGBsorterande, officerare. De sovjetiska rederierna har särskildaunderrättelseavdelningar, som sannolikt styr de speciella uppdrag vilka svensk kustbefolkning. sommarseglare,våra enheter och våra fiskare kan iaktta. De har anlennutrustning som,precis som någon uttryckte det, fär dem att se ut som. Utrikesministern talar om den i folkrätten inskrivnarätlen till oskadlig genomfart och säger mycket riktigt alt den skall vara snabb och direkt. Man fär heller inte enligt folkrätten inhämta information vid genomfart på andra länders territorialvatten. ' Det finns rapporter om handelsfartyg eller, som jag hördeen norsk säkerhetspolitisk expert kalla dem, fiskefartygsliknande farkoster somlegat stilla eller rört sig myckel sakta utanför militära övervakningscentralereller radarstationer under pågående svenska övningar eller t. o.m. närman på allvar jagat ubåt. Tror utrikesministern att dessa fartyg ingår i denjagade ubåtens hjälptrupper? Det finns rapporter om fiskefartyg som enligtkustbefolkningen kan ligga hela dygn i s. k. nödhamn, även om det är ganskalugnt väder, utanför väl kända militära anläggningar. Det är påfrestande för demänniskor som ser detta och upplever att det inte görs så hemskt mycket, attinte få landsfaderliga besked från stals- eller utrikesministern. Densäkerhetspolitiska debatten tycks få föras av journalister och enstakakvalificerade militärer och forskare. Jag vill fråga utrikesministern: några utredningar omdé här mystiska fartygen gjorts av berörda myndigheter? Har någraframställningar gjorts till regeringen? Pågår något arbete i regeringskanslietmed anledning av detta? Och-den viktigaste .frågan: Anser utrikesministern attdessa fartyg utgör något säkerhetspolitiskt hot? Om de internationella reglerna för fiskcr ochhandelsfartyg 3 (): Att söka nödhamn anser jag som yrkesman tillhöra demänskliga rättigheterna. Att kunna ta sig i land när det är storm och oväderoch känna sig trygg är oerhört viktigt för fiskarkåren. Som förhållandena är känner fiskare osäkerhet inför att närma sig östländernas stränder därföratt man aldrig riktigt vet vad som kan inträffa. Utrikesministern säger att man har rätt att fritt ochobehindrat navigera även inom territorialvattnet. Det kanske man har, men detförekommer att man ibland i högsta grad hindras från att göra detta. Del ärinte enbart östslalsländer som gör på det sättet, utan delta har t.o. m. hänt ivärt grannland territorialvatten. Det har också skett övergrepp mot svenska fiskare, vilketvi känner till väl. Man har inte kunnat färdas fritt, och man har inte hellerfått full ersättning för de skador som man har åsamkats, utan endast vissersättning. Från svensk sida är vi generösa närdet gäller utländska fiskare, och det skall vi vara. Därföranser jag detangeläget att regeringen med uppmärksamhet följer det som händer och tar tillvara fiskets intressen. Fiskare har varit utsatta för övergrepp och åtgärdersom rimligen inte hade behövt vidtas mot fredliga fiskare - de är.inte särskiltfarliga där de befinner sig. Jag delar självfallet helt då del gäller rätlen att söka nödhamn. Jag vet också att delinträffat incidenter som 1986/87:11228 april 1987 ' Om de internationella reglerna för fiske- ochhandelsfartyg kan lydapå att inte har riktigt samma syn på de här frågorna som vi. Menvarje gång en kränkning har skett och vi fått fram så klara uppgifter att detfinns grund för en framställning har också den påtalat dethela, och vi är självfallet beredda alt göra så också fortsättningsvis. Viskall slå vakt om att fiskarna, som utför ett ytterligt samhällsnyttigt arbete,får detta skydd från den egna staten. Jag beklagar att vi inom departementet tydligen harmissförstått frågan i interpellationen. Men jag undrar om interpellanten intefår vara med och dela ansvaret för missförståndet. Om interpellationen i förstahand avsåg kränkningar av svenskt territorium från handelsfartyg,undervatiensfarkos-ter eller andra transportmedel, spionage eller hjälp tillundervattensverksamhet, då hade detta onekligen kunnat uttryckas klarare ochbegripligare än vad som skett i interpellationen. Det är klart att problemet är allvarligt. Vi har ingabevis för att del skulle pågå mera regelbunden verksamhet av denna karaktär.Men jag kan försäkra att regeringen och de myndigheter som har ansvaret för altinga kränkningar av de här slaget får förekomma - vet vilkamyndigheter jag avser - har ögonen på problemet. Det är helt klart att om vifår fram bevis på det här området är vi fullt beredda att ingripa enligt detsätt som man ingriper på i sådana fall. 5 (): Det är möjligt att jag hade kunnat uttryckamig ännu klarare i interpellationen, men jag tycker inte att man skall göra delalltför lätt för utrikesministern - han skall få hitta på litet på ställetockså. Jag talar om detta med likaberättigande. Det beteende somöststaters fartyg - enkannerligen sovjetiska handels- och fiskefartyg - ägnarsig åt på svenskt territorialvatten kan vi för vår del ingalunda ägna oss åt påden andra sidan, för det skulle vara mycket farligt. Dessutom kan man här talaom kapacitet och möjligheter att närvara. Den gamla klassiska strategininnehåller budet att visa närvaro. Man kan då fråga sig: Har våra marinastridskrafter och vår flotta tillräckligt stor kapacitet för att kunnavisa sä pass mycket närvaro i känsliga områden all vi utifrån sedvanerätten kanhävda våra rättigheter, eller är t. o. m. detta omöjligt? Jag medger emellertidatt det här är en annan fråga. Viktigare tycker jag är att möta svenska folkels krypandeobehag och oro över att - som t. o. m. en seriös säkerhetspolitisk forskareuttryckte det - det pågår någon form av övning och anfallsplanering mot oss sominte stämmer med traditionella försvarspolitiska doktriner. År det kustinvasioneller luftlandsättning man övar? Eller är det fråga om det överraskandeanfallet, där man i stället för att slå ut våra flygbaser mördar vårastridspiloter och i stället för alt försöka anfalla kusten med mini-ubåtar ochannat sätter i land sabotageförband som besätter vårakustartilleriinstallationer? Frågorna berör en helt annan sak, men de hör till sammaområde. Människor känner en oro över att. som det sägs, öststaternaspansarofficerare patrullerar våra vägar i lastbilar för att rekognoserauppfartsvägar, anfallsvägar och mål. Del jag frågar efter är egentligenföljande: Vilket seriöst utredningsarbete och vilka överväganden pågår inomregeringen för att vi påett sätt som är förenligt med vårt öppna samhälle, som vi vill bevara, skallkunna försvara oss mot denna verksamhet på ett bättre sätt än vi kan göra ? Så till den viktigaste frågan: Anser utrikesministern attdenna verksamhet innebär eller kan innebära ett säkerhetspolitiskt hot? Skallregeringen, enkannerligen utrikesministern, i så fall försöka att, som jagsade, på ett landsfaderligt sätt gå in i debatten och tala om för svenskafolket vad man gör, vilka rapporter man är villig att ta emot och att man ärberedd att i enlighet med de regler som finns försöka göra någonting åt saken? Om de internationella reglernaförfiske- och handelsfartyg 6 (): Jag känner till, utrikesministern, att fiskarna harprotesterat, gjort framställningar och framfört krav. Men jag vet också att dei varje fall hittilldags inte har fått full ersättning för de skador som deåsamkats. De har fått ersättning till en del, men de har inte ersatts förförlorad förtjänst - om de blir av med redskapen måste de återvända hem ochbyta dem eller kanske skaffa sig nya, och det kan göra alt de blir fördröjdatvä . Jag förutsätter att det kommer attbli så även att regeringen och ger fiskarnadet skydd som det finns möjlighet att ge dem. Men jag vill också understrykaatt vi från svensk sida bör se till att fiskare - och jag vill dä betona ordetfiskare - kan få skydd och söka nödhamn i , men också att våra fiskarekan söka nödhamn när de kommer till andra länder. Vi skall ha samma rättigheterdär som de utländska fiskarna har hos oss. Det är en sak att arbeta för,eftersom det faktiskt inte riktigt är så , utan reglerna är olika frånland till land. Det här är en fråga som man borde kunna komma överens om. Jag kan försäkra att vi ifortsättningen kommer att göra allt som står i vår makt för att ge svenskafiskare det skydd de har rätt all begära om de råkar ut för sådant som iblandhar hänt i . Detta gör vi gärna i samråd med fiskarnas egnaorganisationer. Men det går inte att resa skadeståndsanspråk och hävda dem omman inte har väldigt klara belägg och kan ange fartygsnamn osv. Så snart vi harfått sådana uppgifter har vi reagerat precis som sade. Det är ensjälvklarhet att vi skall göra det. Sedan måste jag ge en honnör. Det ärförsta gången som en interpellant så klart har redovisat syftet med interpellationen.Den var litet oklart formulerad för att, som sade, inte göradel för lätt för statsrådet. Det primära syftet har alltså inte varit alt fåfram fakta i den fråga som formulerats så ofullständigt - men O.K. Det där med att vara landsfader är inte så lätt, om detförväntas att man skall kunna lugna folk sedan det från olika håll har sprittsinformationer, åberopade en fredsforskare - eller var detkanske en forskare inom något annat område- och spred sedan själv samma informationersom denna forskare om vad det kunde länkas vara som förekom i våra vatten, utanatt ha några som helst belägg för att detta hade något olagligt syfte. Man kaninte grunda utrikespolitiskt agerande på spekulationer eller Prot.1986/87:112 " Om de internationella reglernaförfiske- och handelsfartyg sannolikhetskalkyler.Det enda jag kan försäkra; och jag vet inte om det är landsfaderligt nog, äratt de myndigheter som har att utöva den här kontrollen och bevakningen gör vadde kan. Regeringen har ögonen på problemet. Vi säger inte att det harförekommit sådan här verksamhet - det kan vi bara göra om vi har belägg fördetta - men visst betraktar vi det som ett tänkbart säkerhetspolitiskt problem.Det är därför som vi - regeringen och myndigheterna - har ögonen på den härverksamheten. Det vore oklokt av mig. även om jag försökte ta på mig denlandsfaderliga rollen, att exakt tala om vad vi gör och vad som har kommit framvid undersökningarna. Så mycket är klart att om del kommer fram någonting somger oss belägg föratt sådan här verksamhet förekommer, kommer vi inte att tvekaett ögonblick att ingripa och påtala det som har skett, 8 (): ' jag vill medge alt min inspiration underdebatten kanske har lett mig ännu längre i frågeställningarna än jag hade tänkt från början. Det är ju också sä, som utrikesministern vet, att del har varit svårt att hittaen dag då både han och jag befinner oss i landet och att den här interpellationen därför har legat obesvarad ett par . har del hänt nya saker som har haft anknytning till det här problemet och som har gett nya idéer, - ' Jag noterar med tacksamhet att utrikesministern säger attdelta kan vara ett säkerhetspolitiskt problem och att man har ögonen på del.Det är klart all utrikesministern inte kan tala orn exakt i detalj vad som harhänt eller vad regeringen tänker göra. Men det räcker att tala om att man t,ex, ämnar utfärda bestämmelser om vilken myndighet som skall ha rätt attingripa och att denna myndighet får regler för hur den skall ingripa om t, ex,utländska fritidsseglare uppehåller sig inne i eller i närheten av svenskaskyddsområden, att man skall ha rätt alt begära visering och en plan för färdgenom den svenska skärgården. Jag vet attöverbefälhavaren har begärt sådanaregler. Håller man på att utfärda sådana regler, och kommer man att tala omvilken myndighet som har ansvaret? Jag skall återgå till den konkreta händelse som frånbörjan inspirerade mig till interpellationen. En man i ser öslsiatsbåtar ligga utanför en avlokalbefolkningen väl känd signalanläggning, som tillhör försvaret. Den här mannen ringer till och fårsvaret: Vi har inga resurser - alla är på kurs. Det är en resursfråga. Såringer han till en försvarsmyndighet. Där svarar man; Det är inte vår sak - detär . Sedan ringer han till polisen och därefter till en annanförsvarsmyn-dighel. Då får han till svar: Båtarna har rätt all ligga där. Någonsäger, vilket är ett dumt svar: De vet säkert redan allt som finns att veta. Detta gör en i grunden försvarsvänlig svensk irriterad ochdesperat. Man undrar: Vad är delegenlligen för regler som gäller och hurdanaresurser har ? skall ju kunna gå ut och sägaifrån till båtarna: får ni passa er i väg! Det blåser inte. del har inteblåst . Ni kan ligga någon annanslans. Jagefterlyser ett litet mer konkret besked om att det i arbetas påatt utfärda regler som t, ex, tillmötesgår överbefälhavarens begäran om alt manskall ha rätt att börda,segelbåtar som ligger inne på svenskt skyddsområde, tareda på varför de är där och pm de har visum, att man skall ha rätt att begäraatt de talar om vart de är på väg, att man skall kunna se till att de verkligenägnar sig åt oskadlig genomfart och inte ligger och spionerar på ställen där deinte skall vara. Jag är belåten om jag får ett besked om att detta årensäkerhetspolitisk risk och att man i regeringskan-slieiöverväger åtgärder föratt möta hotet. Om ökat rättsskydd för barn i äkteixskap mellan sve/xskaroch invandrare, m. m. Jag vill barasäga att gerett intryck av att inga regler finns, men det gör det naturligtvis. Sommartidbor jag i närheten av étt av dé här skyddsområdena, och jag har träffat bådeutländska och svenska seglare, vilka har blivit avvisade och bordade avmilitära myndigheter och , som haft instruktioner att ingripa, I det fall som åberopar var detkustbevakningen som hade uppdraget. Jag,tycker inte alt fyllersin uppgift, om den skickar alla som skulle sköta den bevakningen på kurs. vet jag att överbefälhavaren håller på att se överreglerna för att de skall bli litet stramare och förhoppningsvis leda tillstörre aktivitet då sådant här inträffar. Längre än så tänker jag inte gå, förnu är tiden ute. Jag har heller ingen anledning att gå längre, för nu är AnitaBråkenhielm ganska nöjd med svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 2§ Svar på interpellation 1986/87:216 om ökat rättsskydd för barn äktenskapmellan svenskar och invandrare, m. m. har frågat mig om jag har för avsikt att seöver lagstiftningen om egenmäklighel med barn så att rättsskyddet för barn iäktenskap mellan svenskar och invandrare stärks, har vidarefrågat om jag har för avsikt att se över bestämmelserna om rättshjälp så att enkvinna som är målsägande i dessa mål kan få stöd och hjälp av en advokat. Frågan orii åtgärder med anledning av det ökande antaletfall av olovliga bortföranden av barn i internationella förhållanden behandlasför närvarande i , I en promemoria från. departementethar föreslagits att ansluter sig till .Europarådskonyention omerkännande och verkställighet av avgöranden rörande vårdnad om barn samt omåterställande av vård om barn och till ominternationella bortföranden av barn. Remissbehandlingen av promemorian har avslutats.Samtliga remissinstanser tillstyrker att biträder konventionerna.Avsikten är att en proposition i ämnet skall lämnas till under deltaår. Genom att ansluta sig till dessa konventioner kan Sverigekomma med i étt internationellt samarbete som syftar till att motverka olovligabortföranden Prot.1986/87:112 . Om ökat rättsskydd för barn i äktenskap mel-lan sve/iskaroch invandrare, m. m. av barn i internationella förhållanden. Konventionernainnebär bl.a. alt varje konventionsstat skall ha en centralmyndighet meduppgift att kostnadsfritt lämna och förmedla hjälp åt dem som ansöker om attfå tillbaka sitt barn. För del är det avsikten att denna uppgift skallfullgöras av . Man måste dock räkna med att en del stater kommer att ståutanför detta samarbete. Det gäller kanske framför allt stater i förhållandetill vilka de största problemen föreligger. Beträffande sådana stater fårSverige i stället försöka få till stånd särskilda överenskommelser omåterförande av kidnappade barn. Enligt min mening är det utomordentligt viktigt attSverige kommer med i ett internationellt samarbete av det slag som jag nu harangett. Det är emellertid naturligtvis också angeläget att vi har effektivastraffbestämmelser som avhåller en förälder eller andra från att röva bort ettbarn från den som har vårdnaden om barnet. Enligt 7 kap. 6 § är det straffbart altobehörigen skilja ett barn från dess vårdnadshavare. Straffet förett sådant brott -egenmäktighet med barn - är i normalfallet böter ellerfängelse . Genom en lagändring som trädde i kraft den 1 juli1983 gäller emellertid ett högre straff, fängelse i högst , för fall dåbrottet är grovt. Denna straffskärpning tar särskilt sikte på fall då ett barnolovligen förs bort till ett annat land. Straffskärpningen innebär bl. a. attden som har begått ett så grovt brott kan utlämnas till frän en statsom har anslutit sig till europeiska utlämningskonvention (se prop.1982/83:165 s. 22 och 39). De straffsatser som gäller ändring ärenligt min mening väl avvägda. Jag har därför inte för avsikt att föreslå någonändring av dem. har i interpellationen tagit upp frågan omden som har dömts för egenmäktighet med barn kan åtalas på nytt, om denne efterdomen fortsätter all hålla barnet undan från dess vårdnadshavare. Enligt vad jag känner till prövas denna fråga förnärvarande av domstol, och jag kan givetvis inte föregripa domstolarnasställningstagande. Om det skulle visa sig att bestämmelserna är oklart ellermindre ändamålsenligt utformade, är jag emellertid beredd att föranstalta om enöversyn av dessa. Vad slutligen gäller frågan om rättshjälp kan jag nämnaatt rättshjälpskommittén i sitt slutbetänkande har lagt fram förslag, sominnebär att personer som har blivit utsatta för sexuellt övergrepp ges rätttill ett särskilt mälsägandebiträde såväl under förundersökningen som vidförhandling inför domstol. Fråganom vilka brottsoffer som bör komma i åtnjutande av förmånen av ett särskiltmälsägandebiträde kommer att övervägas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. 11BRITTA BJELLE (fp): Jag ber att få lacka justitieministern för svaret. Då det gäller olovligt bortförande av barn iinternationella förhållanden kan man dela upp förfarandet i två delar - delsett internationellt, dels ett nationellt perspektiv. Beträffandeden internationella aspekten hänvisar justitieministern till att Sverigeförmodligen kommer att ansluta sig till ochHaagkonventionen om dessa frågor. Det här är naturligtvis bra i sig. Som justitieministernockså påpekar i sitt svar kommer dock de länder till vilka flertalet svenskabarn har förts att stå utanför detta internationella samarbete. Då återstår alltså att försöka få till stånd särskildaöverenskommelser med dessa länder. Min fråga till justitieministern blir: Vilkaåtgärder har regeringen vidtagit för att få till stånd sådana överenskommelser?