prot · GA0984 · 1986-12-31 00:00:00 — Det är sant att förutsättningarna för ett avskaffande ärbetydligt större , men även består riskerna. Som jag redan påpekatär en liten sparv i den stora internationella tranedansen. Den svenskakronan skulle mycket lätt kunna utsättas för attacker och spekulation, om fullfrihet för kapitalrörelser förelåge. nämnde och som exempel på atten avreglering skulle ha varit lyckosam. Vad har hänt i ? harhaft jättestora underskott i sin bytesbalans, både 1985 och 1986, som i och försig har parerats med försäljning av danska statsobligationer, framför allt iTyskland. Att det är en fullständigt livsfarlig politik inser danskarna också,och de har tvingats till hårda åtstramningar - men . Vad hände i när man tog bort valutaregleringen1979? Jo, det ledde till en stark inströmning av valutor som sedan pressade upppundkursen väldigt kraftigt. Det tycktes kanske på kort sikt vara fint, men pålängre sikt var det fullständigt förödande för ekonomin, för det ledde till attstora delar avden engelska industrin blev alldeles konkurrensoduglig. Industrin slogs helt uti många engelska städer, bl.a. Det ledde till att arbetslöshetensnabbt drevs upp frän en miljon till tre miljoner arbetslösa, och vi vet attregeringen aldrig har kunnat ta sig ur de problem som landet hamnat i. Så fria kapitalrörelser, särskilt om de kombineras med enfast växelkurs, vilket tydligen har avsetts, är en mycket fariig väg att slå inpä. Den politiken skulle nämligen leda till att jämvikten i bytesbalansenskulle bli det helt övergripande målet för den ekonomiska politiken. Om vi iett pressat läge skulle få tendenser till underskott i vår bytesbalans ochsamtidigt en stark, oförutsedd utströmning av valutor, är det lätt att insevilken typ av åtstramning som skulle kunna bli nödvändig. Den skulle framförallt gå ut över sysselsättningen och skapa en ordentlig arbetslöshet, precissom skedde exempelvis i . Det är möjligt att faktiskt har insett det.Kanske deras förkärlek för att avskaffa valutaregleringen motiveras av deraskärlek till vad de med ett fint ord kallar icke-ackommodation. Kanske är detett sätt för dem att försöka klavbinda en framtida regering så attsysselsättningen måste offras. Men jag har litet svårt att tro att ochfolkpartiet också skulle vilja föra en sådan politik. Jag tror att hos dem ärivern för valutaregleringens avskaffande ett utslag av brist pärealism, kombinerad med fromma förhoppningar. Men låt oss inte glömma bort attvägen till helvetet inte sällan är stenlagd med goda intentioner. De borgerliga partierna liksom vpk har inga realistiskaalternativ att komma med. Ser man till deras finanspolitiska förslag, visar detsig också att dessa redan på helårssikt innebär en betydande försvagning avbudgeten. Om vi slår upp s. 57 i dagens betänkande från finansutskottet kan viläsa de kalkyler som finansutskottets kansli har gjort. Det blir försvagning pähelår för 3,5 miljarder, för 3,9 miljarder, för folkpartiet4,4 miljarder och för vpk en ännu högre siffra. Hur vill man då klara den här saken? Jo, de borgerligavill försöka klara biffen genom att sälja ut statlig egendom. Det är klart attdet går att sälja ut den elektricitet som producerar och de skogarsom domänverket äger, men jag tror att de flesta inser att detta är mycketkortsiktig politik. Det är helt enkelt som att sälja matsilvret för att få rådatt bjuda pä middag. När tror att avreglering skulle leda till ensänkt ränta, då förutsätter hon egentligen vad hon skall bevisa. Det kannaturligtvis tänkas att det momentant kommer att ske, men på litet längre siktlägger det den svenska ekonomin öppen för oerhört stora faror, och precis detmotsatta kan bli följden. Vi måste vara medvetna om att den socialdemokratiskaregeringen är en minoritetsregering, och det är då ganska tragiskt att deborgerliga partierna inte tycks vilja medverka till att åtminstone punktvisförstärka finanspolitiken på de områden som har diskuterats här . Socialdemokratin har ändå fört en framgångsriksaneringspolitik, som också uppmärksammats internationellt. Det är möjligt kan vifta bort vad som har stått i senaste numret av , som ären av världens ledande ekonomitidskrifter, men vad som absolut inte går attvifta bort är den storaboken från . Ett team av ledande amerikanska ekonomer harnoggrant gått igenom den svenska ekonomin. De har läst allt som har skrivits avsvenska ekonomer av vetenskaplig relevans, och de har gjort egnaundersökningar. De slutsatser de kommer fram till är oerhört intressanta ochockså originella, både när det gäller mikrofrågor som skattesystemet ocharbetsmarknadens sätt att fungera och när det gäller den övergripandemakropolitiken. Den som försöker vifta bort Brookingsrapporten tror jagtar en litet för stor börda på sig. Jag skulle vilja säga att den personen görsig egentligen ganska löjlig i ett mer seriöst sammanhang. Den budget som vi diskuterar här kunde kanske görasännu litet starkare, men den bidrar trots allt till att fortsätta detframgångsrika sanerings- och reformarbete som påbörjades . Jag ber,herr talman, att få tillstyrka utskottets hemställan i alla dess delar. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 29RUNE () replik: Det är alltid intressant att lyssna fillprofessorn och riksdagsmannen . Problemet är att man inte riktigtvet vem av de två personerna som representerar, riksdagsmanneneller professorn, i ett givet läge. Om man läser välkända läroboki internationell ekonomi, finner man att han där har en annan uppfattning änden han för fram här , när han talar för en regleringsekonomi. Jag tyckeratt det är mycket intressant att göra den jämförelsen. Jag kan hålla med när han säger att marknadenär minst av allt rationell. Det gäller den svenska marknaden, och det beror päatt den socialdemokratiska regeringen inte låter marknaden fungera på ettrationellt sätt. Man har reglerat den i olika delar. När man har infört enreglering har marknaden störts, och det leder till att man måste ha andraregleringar för att ta reda på hur den resterande biten av marknaden verkligenfungerar. Det ena ger det andra, och man får bara ont värre på det viset. Vi har från moderat håll sagt att vi får dra lärdom av detsystemet. Vi menar att man inte kan försvara den nuvarande situationen och dennuvarande valutapolitiken. Det är därför vi säger att det system somvalutakorgen nu representerar och som i nuvarande valutaläge innebär ensmygdevalvering - som får effekter pä den svenska lönebildningen - måsteefterträdas av ett system med betydligt fastare och tydligare spelregler. Det finns två vägar, som jag sade i mitt anförande, attlösa det problemet. Den ena är att man konsekvent genomför förändringar genomatt ändra på korgen, den andra är att man anknyter kronan till ett fast system,exempelvis EMS. Vi föredrar EMS av flera skäl, bl. a. därför att detrepresenterar ett område där vi har en stor del av vår handel. sade att den senaste uppskrivningen avD-marken har förbilligat vår import; han menade antagligen tvärtom. Men hansade också, och där tror jag att han har rätt, att den har förbilligat vårexport till detta område. Det vikfiga är emellertid att marknaden, med enanknytning av kronantill EMS, skulle få mycket entydiga och klara spelregler, och det skulleförhindra de spekulationer som talade så varmt emot. Det som har förespråkat är i stället ensocialdemokratisk regleringsekonomi. har vi sett vad deninnebär. Vi vill ha en starkare och tydligare finanspolitik än regeringen. del av den spekulation som kom månad orsakades antagligen avden mycket svaga finanspolitiken i finansplanen. Med en annan finanspolitikhade den säkert inte inträffat. pekade också på att tvingadeslämna EMS-samarbetet. Det är i och för sig riktigt, men han fick göra det isamband med en nödvändig devalvering, orsakad av den socialdemokratiska ekonomiskapolitiken . 30 BO () replik: Det kan tyckas som om det vore någotesoteriska ting vi talade om här , men i själva verket är det om saker somär fullständigt avgörande för väldigt mänga svenskars välfärd. Betänk om detskulle ha varit sä som vill ha det, att den svenska kronan hadevarit knuten till den tyska D-marken, vilket är den faktiska innebörden av attvi skulle vara med i EMS. Vad hade det lett till? Jo, till att vi under desenaste 18 månaderna skulle ha apprecierat, dvs. skrivit upp, kronans värde med20 %. Det skulle ha fått förödande konsekvenser inte enbart för stora delar avden svenska exportindustrin utan också för stora delar av den hemmamarknadsindustrisom arbetar i konkurrens med utländska producenter. Detta skulle ofelbart halett till att vi hade fått påfrestningar på vår sysselsättning som vi inte hadekunnat bemästra. Vi skulle ha fått en kraftig ökning av den öppnaarbetslösheten som en följd av en sådan politik. Och det är möjligt att det ärdit vill. Naturligtvis är detta en utmärktpolitik, om man vill stycka fackföreningarna och också i och för sig om manvill hälla tillbaka krav pä löneökningar, men det är en mycket dyrbar politikför löntagare i allmänhet och för ett folkflertal, för det är de som kommer attfä betala. Vi har ingen möjlighet att styra utvecklingen av den tyska marken,lika litet som vi har någon möjlighet att styra utvecklingen av dollarn. Vi harhaft en betydande del tur genom att vi har stått utanför den här typen av fastsamarbete, och det har varit till stor båtnad för den svenska ekonomin. 31RUNE () replik; Jag håller med om att detförvisso inte är esoteriska ting som vi diskuterar här, utan utomordentligtviktiga frågor som är av avgörande betydelse för den svenska ekonomiskautvecklingen. Det är beklagligt att vi har så olika uppfattningar om den härfrågan, för om det hade funnits större samstämmighet i om valutakurspolitikentror jag att förutsättningarna också hade varit bättre för en kraftfullekonomisk politik i landet. vill, som helt riktigt sade,knyta kronan till EMS. Det innebär också att vi får en fastare knytning tillD-marken. Naturligtvis skulle det , som Bo Söderstenvisar, leda till enappreciering av den svenska kronan, men han bör också i äriighetens namnsträcka ut det över en längre tidsperiod, och då blir bilden helt annorlunda.Vi vet ju att D-marken också har rört sig ät andra hållet under flera års tid.De problem på exportmarknaden som tar upp hade inte uppstått, omvi hade varit med i EMS, eftersom vi då hade haft de fasta, tydligaspelreglerna, som hade påverkat både lönebildningen och prisutvecklingen iSverige. Genom att vi inte har det har vi för hög lönebildning och prisbildningi landet i förhällande till våra närmaste konkurrentländer, bl. Det leder till en successiv urholkning av den svenska kronansvärde och påverkar successivt också sysselsättningsläget. Man kan faktisktföra det omvända resonemanget mot . Det är löntagarna som fårbetala den socialdemokratiska politiken i slutändan, därför attsocialdemokraterna inte för en kraftfull finanspolitik och därför att de hartillåtit den här smygdevalveringen . Fastare spelregler och enanknytning till EMS hade gjort en annan utveckling möjlig. 32 BOSÖDERSTEN (s) replik: tog upp resonemangen omavregleringar. Det är faktiskt just den socialdemokratiska regeringen ochriksbanken som har genomfört en väldigt stark avreglering av kreditmarknaden,men det har inte enbart fört goda saker med sig. Det ledde till att vi fick envåldsam kreditexpansion och också till att vi fick en ökning avden privata konsumtionen som inte enbart var av godo. Men faktum kvarstår, att det trots allt är vi som hargenomfört den betydande avreglering som har förekommit. Däremot är viinte beredda att lägga oss öppna pä det sätt som det skulle innebära, om vi togbort den valutareglering som kvarstår när det gäller de s. k. portföljinvesteringarna. talar både ekonomiskt och politiskt i väldigtvaga och luftiga termer. Vad skulle ha hänt, om vi hade suttit fast i EMS, omvi hade fått en våldsam uppskrivning - appreciering - av den svenska kronansvärde? Vi skulle ha fått alla negativa effekter, utslagningar av stora delar avden svenska industrin. Skulle vi försöka gå i ledband på det härområdet, skulle vi också tvingas att acceptera en liknande typ av politik ochungefär samma grad av arbetslöshet. I vårt land har vi eller något mindre än100 000 öppet arbetslösa. har öppet arbetslösa. Detärliktydigt med att vi skulle få en ökning från 100 000 till ungefär 400 000arbetslösa. Det är naturligtvis ett pris som är alldeles för högt. Fundamentala ting som dessa försöker dölja isin propaganda. Men vad de trots allt inte kan dölja är att de i detta avsnittär helt extrema. De är extremisterna i den svenska politiken. Inget annat parti- varken liberaler eller centerpartister - är intresserat av den typ avväxelkurspolitik som förespråkar. Det visar återigen att moderaterå den ena sidan och liberaler och centerpartister ä den andra står helt emotvarandra pä för den ekonomiska politiken helt fundamentala områden. Det finnsinga möjligheter till samverkan. Därför saknar det borgerliga alternativet alltrovärdighet som ett regeringsalternativ i fråga om en framtida svenskekonomisk politik. vice talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet fä antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare replik. 33 (): Alltsedan slut har måletför den ekonomiska politiken angetts vara full sysselsättning, stabiltpenningvärde, hög ekonomisk tillväxt, jämn fördelning av levnadsstandarden,regional balans och balans i utrikesbetalningarna. Kds instämmer naturligtvis idessa målsättningar men anser inte att de är tillräckliga. Mänga av de metodersom har tillgripits för att uppnå ekonomisk tillväxt och den många gångerensidiga betoningen av detta har också skapat stora problem. Tillväxten hardärigenom fått ett högt mänskligt pris. Under de goda tillväxtåren grundlades mänga av de växandesociala och mänskliga problem som vi brottas med. 1950- och 1960-talensrörlighet på arbetsmarknaden, som det hette, ledde i praktiken till flyttlasspolitik.Vad som hände var att människor i den ekonomiska tillväxtens namn rycktes uppmed rötterna och fick flytta från sin hembygd. Färden gick till storstäderna,där den lönsamma industrin, den utbyggda infrastrukturen och den nära marknadenfanns. Bostadspolitiken medverkade inte till att skapa den sociala gemenskapman fick lämna. Trots stora satsningar från samhällets sida blev många ensammaoch isolerade i det nya folkhemmet. Alkohol- och drogproblemen ökade. Den ekonomiska tillväxten får alltså inte isoleras frånsina sociala, miljömässiga och resursmässiga följder. Livskvalitetsfrågornamåste prioriteras också i den ekonomiska politiken. Trasiga familjemiljöer,bristande miljöpolitik och drogproblem har stora negativa effekter påsamhällsekonomin. Skattedebatten är i full gång, och det ärnaturligtvis en angelägen debatt. I stället för exercis med procent och siffrorborde debatten, anser jag, mycket mer handla om de många verksamheter som rymsinom den offentliga sektorn. Visst kan skattetrycket sänkas. Skattedebattenblir lätt enkelspårig. Man tycks uppställa som ett axiom och utgå ifrån -att omskattetrycket skall minskas, då innebär detta att också välfärden minskar. Detär dags att studera hur livsstilen påverkar skattetrycket. Minskar trycket påden offentliga sektorn, kan också det totala skattetrycket minskas. Det är heller inte säkert att människors välfärd ökar baraför att den offentliga sektorn byggs ut i nominella tal. Detta harforskningsassistenten på Arbetslivscentrum visat i sin häromdagenpublicerade undersökning av 1 200 högst ordinära Örebropensionärersförhållanden. Enligt undersökningen går . per hundralapp åt tilladministration av . når de gamla direkt. Undersökningentyder på att den som behöver hemvård måste räkna med att få mindrekonkret hjälp än vad motsvarande pensionärer fick , när denoffentliga sektorns andel av BNP var avsevärt lägre än den är . Dåträffade pensionärerna samma person . kan det passera uppåt 50vårdbiträden genom den gamles hall, berättar . Någotabsolut matematiskt samband mellan den offentliga sektorns procentuella andelav BNP och människors välfärd finns alltså inte. pekternamåste få ökad plats också i den ekonomiska debatten. skulle kraftfulla satsningar päförebyggande åtgärder på familjepoiitikens, miljöpolitikens, alkoholpolitikens,skol-, kultur- och hälsovårdens område skapa ett minskat tryck på denoffentliga sektorn. Förebyggande åtgärder av denna karaktär innebär inte såstor BNP-tillväxt på kort sikt, men är definitivt starkt tillväxtbefrämjande pälängre sikt. Den snabba ekonomiska och industriella tillväxten hadeockså negativa konsekvenser på den fysiska miljön. Gifterna i vår miljö ochskövlingen av naturresurser är resultatet av en politik där tillväxtprioriteras före livskvalitet och hälsa. Därför måste hushållning mednaturresurser lyftas fram som ett mål, jämbördigt med de övriga som gäller förden ekonomiska politiken. I kds budgetalternativ börjar vi en omläggning avproduktionsbeskattningen där vi minskar löneskatten och ökar energiskatterna.Dessutom föreslår vi kraftfullt ökade anslag till kalkning av försuradevattendrag, bättre resurser till länsstyrelserna för service i miljöfrågor ochövervakning av miljön och ökade forskningsresurser för havsområdena. Svensk ekonomi måste komma till rättamed sina strukturella balansproblem för att inte hamna i en nydevalveringssituation och därmed låta de sämst ställda fä betala för bristen päen ansvarig ekonomisk politik. Men de kortsiktiga nödvändiga åtgärderna måstekombineras med åtgärder som styr utvecklingen mot ökad valfrihet ochlivskvalitet för den enskilde medborgaren. Det är positivt att den privata konsumtionen ökar eftermänga år av reallönesänkningar. I är emellertid den privatakonsumtionen oerhört importbenägen. Det blir i stor utsträckning kapitalvaror,resor och andra importerade varor som efterfrågas då köpkraften stiger. när vi alla var något yngre varsparande en dygd. Vi minns alla Spara och Slösa i tidningen . 1 dagtvingas vi konstatera att hushållens sparkvot är negativ, dvs. vi lånar mer änvi lägger undan till sparande. Regeringens redan vidtagna åtgärder -allemanssparan-det, höjt sparavdragm. m.-är steg i rätt riktning. Men de harinte hjälpt. Det behövs utan tvivel ytterligare sparstimulerande åtgärder. Jagär inte säker på att Lyckoslantens sparpropaganda skulle räcka därvidlag. Detbehövs offensiva och generella sparstimulanser. Höjningen av sparavdraget som genomförts från . för makar till . för var och en är ingenrimlig kompensation för penningvärdesförsämringen den tid som det gamla beloppetgällt. Allemanssparandet är en skattebefriad sparform som konstruerats för attfinansiera budgetunderskottet. Nackdelen med denna sparform är ju att sparandetkanaliseras utanför banksektorn, och därigenom snedvrids konkurrensen omspararna. Kds menar att ett sparbelopp på . skall ha en skattefriavkastning oavsett sparform. Det finns en del som tyder på att pensionärernaoch andra ekonomiskt svaga grupper inte alltid mäktat utnyttjaallemanssparandets principer att flytta över pengar frän det ena kontot tilldet andra för att komma i åtnjutande av skattebefrielse på sitt sparande. Detvore onekligen bättre att avkastningen på ett kapitalbelopp upp till exempelvis75 . Skatteskalornaför 1987 och 1988 fastställdes av . konkretayrkanden om införande av en tudelning, dvs. rätt för makar med barn att delainkomsten vid beskattningen, sänkta marginalskatter och inflationsskyddadeskatteskalor avvisades. har finansministern aviserat en översyn av hela skattesystemet.En sådan översyn är helt nödvändig och måste givetvis få en bred parlamentarisksammansättning för att de slutsatser man kommer fram till skall få bredastemöjliga majoritet bakom sig. Kds har länge argumenterat för ett skattesystem som uppmuntrarsparande, beskattar konsumtion och behandlar alla inkomster lika. Denprogressiva utgiftsskatten har dessa fördelar. har den avvisats avutgiftsskatte-utredningen. Men ett nytt skattesystem måste inriktas på attuppnå de positiva effekter som den progressiva utgiftsskatten medför. Dessutommåste företagsbeskattningen vägas in i bilden för att skatteuttaget skall kunnaske på bredast möjliga bas och för att styrmedel skapas som styr utvecklingenmot hushållning med energi och råvaror. Det är nu också hög tid att börja lägga om beskattningenav produktionen. Målet är att minska den höga beskattningen av mänskligt arbeteoch öka beskattningen av knappa resurser som energi och råvaror. För att minskabeskattningen på arbete och stimulera sparande av energi bör den allmännalöneavgiften som arbetsgivarna betalar avvecklas, i ett första steg med 1,0procentenheter. Detta finansieras främst genom höjda energiskatter. Detta är eninriktning av den ekonomiska politiken som stimulerar hushållning med energi ochknappa råvaruresurser, som det blir billigare att anlita mänskligarbetskraft. Det går inte att frikoppla den ekonomiska politiken frän miljö-och energipolitiken, utan det krävs en helhetssyn där den ekonomiska politikenunderordnas miljöhänsynen. Det är dålig ekonomi att skära nednaturvårdsverkets och länsstyrelsernas möjligheter att fullgöra de uppgiftersom ålagt dem. För att återknyta till Lyckoslanten; det är inte Sparasom är förebild för en sådan huvudlös besparingspolitik, utan det är i självaverket som stått modell för finansministern. Miljötillsynen måste fä allade resurser som behövs för en effektiv tillsyn och undantas frånschablonmässiga besparingsprinciper. Länsstyrelsernas resurser behöver enligt våruppfattning förstärkas med i genomsnitt tre handläggare per länsstyrelse.Verkligheten visar att det behövs mer resurser för att klara både rådgivning ikalkningsärenden, arbetet med konkreta handlingsprogram mot försurningen samttillsyn och rådgivning fill företag och kommuner för att vända utvecklingen ochåstadkomma en bättre miljö. Kds har länge pekat på vikten av att öka sparandet iekonomi, att satsa på utbildning och forskning, att reformera skattesystemet såatt arbete, inifiativ och sparande uppmuntras. En sådan politik leder tillekonomisk tillväxt. Vi skall ta ställning till ett antalyrkanden om de kollektiva löntagarfondernas avskaffande. De bör avvecklassnarast möjligt. Det kan ske genom att inga nya medel tillförs fonderna via dendel av ATP-avgiften som går till löntagarfonderna fr. o. m. ochatt vinstskatten inte heller tas ut . Därmed befrias näringslivetfrån en pålaga pä ca . Fondstyrelserna ochpersonalen bör sägas upp sä snart som möjligt - helst innan man hinnerfortsätta med sina ideologiskt betingade försök till bestickningar avnäringslivets toppar. närmastbeklämmande att höra det ansvariga statsrådet - till yttermera visso landetslöneminister- tycka att det är helt naturligt att de redan högt betaladedirektörerna får optionsförmåner som för vanliga löntagare måste te sigofattbart stora. Här bäddar verkligen inte löntagarfondernas verksamhet för enlugn och på ansvar byggd löneutveckling, som ju har ansetts som en av derasfrämsta syften. Kds härden avvikande uppfattningen attlöntagarfondernas medel vid avvecklingen inte skall överföras tillallemansspararna. Vi anser att resurserna i stället skall överföras tillATP-systemet - det råder knappast något tvivel om att det behövs. Det tror viskulle ge ATP-systemet, där de allra flesta löntagare är med, en helt nödvändigförstärkning. Jag ber att fä yrka bifall till motion 217. 34 (): 1 det militära finns ett talesätt som sägeratt där karta och terräng är olika äger terrängen giltighet. har och regeringen sedan ett och ett halvtår med framgång avreglerat kreditmarknaden i och därmed gett ettverkligt exempel på hur effektiviteten på denna marknad stigit genom dennaavreglering. - av alla institutioner - har påvisathur regleringarna starkt minskat effektiviteten inom bostadsområdet, inomlivsmedelshandeln och inom transportbranschen. Trots dessa bägge talande bevis på värdet ay avregleringarhar i sitt inlägg kritiserat då hon päfolkpartiets vägnar talade för att också valutaregleringen borde tas bort, däden minskar effektiviteten i värt näringsliv och i vår utrikeshandel.