prot · GA0936 · 1986-12-31 00:00:00 — Där står det: "Mark- och vattenområdenskall användas för det eller de ändamål för vilka områdena är mest lämpade medhänsyn till beskaffenhet och läge samt föreliggande behov. Företräde skall gessådan användning som medför en från allmän synpunkt god hushållning." Detta innebär bristande helhetssyn. Det är alltså ensektorsyn och man skulle kunna ge lagen ett annat namn utan att ändra päbokstäverna och kalla dem för naturrevirlag i stället för naturresurslag. Jag skulle önska att den formulering som fanns med inaturresurs- och miljökommitténs betänkande hade återfunnitshär i stället. Jag skall läsa litet ur det betänkandet. Där står på ett ställe:"Sambanden mellan olika ekosystem och de biogeokemiska kretsloppen ärkomplexa. Påverkan och förödelse av ett system eller ett kretslopp kan gepåverkan på andra system och därmed omintetgöra eller försvåra åtgärder inomett helt annat fält av naturresurspolitiken. Sådana samband -skulle kunnabeaktas bättre om en samlad bedömning kunde göras. En och samma naturresurs harofta olika egenskaper. Vidare har olika naturresurser ofta liknande egenskaper.Ett och samma behov, exempelvis uppvärmning, råvarubehovet i industrin,byggverksamheten m. m. kan därför ofta tillfredsställas genom bruk av fleraolika naturresurser eller en kombination av dessa. Flera behov kan också täckasgenom bruk av en och samma naturresurs. Nyttjande av naturresurser inom ensektor för ett behov kan påverka tillgängligheten inom en annan sektor för ettannat behov. Eventuella ingrepp i naturresurshanteringen inom en sektor fårföljaktligen konsekvenser för naturresurshanteringen i andra sektorer." Om man fortsätter att studera andra kapitlet finner manatt förslaget inte ser till helheten. I stället försöker man i det kapitlet attdela in landet i olika riksintressen som bör skyddas från andra åtgärder än demsom det här intresset motiverar: Detta är naturligtvis egentligen orimligt påsikt. De stora miljöhoten - försurning, förgiftning, klimatförändringar- rättarsig inte efter stoppgränser som innebär att man säger att detta område ärskyddat rnot den eller den åtgärden. I stället är det vårt sätt att utnyttjanaturen - då vi bedriver skogsbruk, jordbruk eller mineralhantering, då viutvinner och, som vi kallar det, förädlar råvarorna - som innebär stora ingreppi ekosystemen. I detta sammanhang vill jag anknyta tilljordbruksutskottets yttrande över naturresurslagen. Utskottet har tagit uppfrågorna om skogsbruket och jordbruket och påpekar att det finns tillräckligaskäl att utöver vad som görs i propositionen betona vikten av att vederbörlighänsyn inom ramen för ett decentraliserat synsätt tas till jord- ochskogsbrukens intressen och att så långt möjligt näringarnas berättigadeintressen kan tillgodoses. För att ge uttryck åt det yherligare motiv som börvägleda lagstiftningen i denna del bör ett nytt första stycke införas i andrakapitlets fjärde paragraf. Detta stycke bör ges följande lydelse: "Jord-och skogsbruk är näringar av nationell betydelse." Jag tycker att ett sådant tillägg är angeläget, för detvisar att man från såväl jordbruksutskottet som bostadsutskottet har sett detnödvändigt att betona vikten av de två näringar som förvaltar den största delenav ytan i land. Jag har tagit upp förbättringar som gjorts i lagförslaget,och jag sade fidigare att jag tänkte avsluta med en kommentar till varför jagändå anser att lagförslaget bör antas. Det viktigaste skälet till detta ärportalparagrafen i lagen. Den lyder efter den ändring som har gjorts och somhar diskuterats i både jordbruksutskottet och bostadsutskottet så här: "Marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigtskall användas så att en från ekologisk, social och samhällsekonomisk synpunktlångsiktigt god hushållning främjas." Här kommer alltså ordet långsiktigt med, och det ärangeläget. Det är ju när man ser detta långsiktigt som ekologi och ekonomi blirsamma sak. Jag ser alltså portalparagrafen som väl överensstämmande med desynpunkter jag inledningsvis hade om varför vi behöver en naturresurslag. Detär min förhoppning att vi då vi antar lagen med denna inriktning, meri ocksåmed de brister som naturligtvis finns, skall kunna komma närmareen naturresurslagstiftning som bygger pä en ekologisk grundsyn. En lag om hushållning med naturresurser m.m. En lag om hushållning med naturresurser m.m. Jagvill avslutningsvis yrka bifall tillreservationerna 23 och 24 om miljökonsekvensbeskrivningar ochnaturresursräkenskaper. Genom att bifalla dem kan man förbättra dettabetänkande i viss omfattning. Dessutom vill jag yrka bifall till hemställan ibetänkandet så när som på de punkter där har medverkat tillreservationer. AnL 143 (); I det betänkande vi nu behandlar ingår bl. a.kravet på att skall innefattas i naturresurslagen och inte byggas ut. riksdagsbeslut är ett flertalNorrbottensälvar undantagna från utbyggnad. Om nu även skulletillföras denna grupp, skulle detta komma att innebära att fyra av Norrbottensfem älvar omfattas av restriktioner som omöjliggör utbyggnad i någon form. När det gäller och dess utbyggnad har dettidigare när behandlat frågan såväl 1984 som 1985 funnits enmajoritet för utbyggnad, men har , ochmoderaterna svängt åtskilliga gånger, vilket reservationerna i betänkandetocksä vittnar om. Debatten om älvens utbyggnad eller ej har varit ovanlig påflera sätt, inte minst därför att de aktiva lantbrukarna i är för enutbyggnad, något som understryks av att i sitt remissvartillstyrkt en utbyggnad. Bakgrunden till detta ställningstagande är bl.a. attstora landområden översvämmas och åstadkommer avsevärda problem förlantbruket. Exempelvis blir vägarna i vissa områden i obrukbara understora delar av vårarna. En vattenkraftsutbyggnad skulle åstadkomma ett jämnarevattenflöde och därmed en möjlighet för lantbrukarna i att bruka sinamarkområden på ett betydligt bättre och rationellare sätt. Det är märkligt ochförvånande att inte lyssnar på de lantbrukare som bor i dennaälvdal och som arbetar under sä besvärliga förhållanden. I de borgerliga reservationer som är fogade tillutskottsbetänkandet kan noteras en rad påståenden som inte är förankrade iverkligheten. Till dessa hör bl.a. påståendet att är av storbetydelse för rekreation och friluftsliv för befolkningen i och ävenutanför länet. Sanningen är i stället att älven kommer långt ner pårekreationslistan för norrbottningarna. Man föredrar främst den mest utbyggdaLuleälven eller någon av de andra tre stora outbyggda älvarna i länet. Dettaberor väsentligen pä att till stora delar är en risig och ganskaotillgänglig skogsälv. För befolkningen utanför länet är älvens betydelseförsumbar. Vidare påstås det i reservationerna att älven är av storbetydelse för fisket. Det påståendet är kvalificerat larv, utom påen punkt,nämligen när det gäller det fiske som bedrivs i älvens utlopp och dess nedredel. Där bedrivs främst kräftfiske, som är mycket värdefullt. Men då skall mankomma ihåg att eftersom en utbyggnad av älven innebär ett mycket jämnarevattenflöde, kommer kräftfisket att förbättras, inte försämras, som deborgerliga påstår. Bortsett från kräftor och sik, som fiskas i älvens nedersta deloch som inte påverkas av en utbyggnad, består älvens fiskarter till av s.k. skräpfisk, dvs. gädda och abborre. har man försökt påstå att älven ären laxälv med mycket stort laxfiske. Också detta är ett helt felaktigtpåstående. Det fångas ett fåtal laxar , sannolikt aldrig mer än tiotal., Med andra ord: Det värdefullafisket i de nedre delarna av älven påverkas inte av en älvutbyggnad. Det fiskesom påverkas bedrivs i de norra delarna, men fisken där består till stor del avskräpfisk, och fisket går att kompensera genom utsättning och plantering. Ett annat påstående är att en utbyggnad av älven ger ettsä litet energitillskott att den inte är motiverad. Till detta skall bara sägasatt det energitillskott som tillskapas genom en utbyggnad skulle ge lika mycketenergi som krävs för 10 000 eluppvärmda villor, och det är enligt mittförmenande ett stort energitillskott. Dessutom ger naturligtvis en älvutbyggnad en radsysselsättningseffekter. Även om man först och främst görvaftenkraftsutbyggnader av energiskäl, kan man inte bortse från att ett projektsom innebär mellan 150 och 200 arbetstillfällen under sju-tioår. Det är verkligen ingen liten sysselsättningseffekt i det län som har denutan jämförelse största arbetslösheten i landet. Vilka konsekvenser skulle en utbyggnad medföra sedanarbetet på vattenkraftverket är klart, dvs. när älven är färdigutbyggd? Hurpåverkas den fasta sysselsättningen efter en utbyggnad? Enligt aktuella beräkningar kommer tre, eventuellt fyrajobb inom rennäringen och skogsbruket att försvinna i hela regionen. Det bliringen förändring när det gäller fisket och turismen. 15 nya arbetstillfällen idrift och underhåll av anläggningarna tillkommer. Dessutom tillkommer senareytterligare 10 arbetstillfällen i samband med s. k. revision av anläggningar.Med andra ord ger en vattenkraftsutbyggnad av ett ordentligttillskott av arbetstillfällen dels i anslutning till drift och underhåll avkraftverket, dels också genom de sidoeffekter som en älvutbyggnad ger i form avförbättrad infrastruktur, bättre vägar och förbättrad utbyggnad avsamhällsservicen. I och med dagens beslut om NRL bevaras stora områden förkommande generationer. Men det är också vikfigt att notera att många kommuner it. ex. inland nu befinner sig i ett läge där de känner atthandlingsutrymmet för att skapa ny sysselsättning krymper på grund av allarestriktioner Och bevarandeplaner. Också beträffande förslaget att stoppautbyggnaden av upplever allt fler av de boende i attbesluten fattas av andra, som knappt vet var älven ligger och vilken betydelseden har. De här känslorna bland befolkningen i symboliserasmycket väl i en artikel i iNorrbotten, nr 5 1986, skriven av den folkkära författarinnan , som borbredvid älven. Jag vill gärna citera vad hon skriver: "Det slår mig ofta att det är de människor som intedirekt berörs av älvens utbyggnad som bråkar mest. Jag ska vara riktigt elakoch får säkert många brev mig tillsända, men jag tänker påstå att de människorsom bråkar mest Och är emot älvutbyggnad, det är de icke produktiva människorsom inte arbetar med händerna utan med huvudet. De människor som har sådanainkomster att det är möjligt att smyga omkring och fiska i outbyggda älvar,medan de har sina villor, sina arbeten, sitt hela civiliserade liv itättbebyggda områden långt från älvar och berörda områden. Det finnsmänniskor som önskar att allt norr om skulle vara En lag om hushållning med naturresurser En lag om hushållning med naturresurser m. m. Prot;1986/87:36 nationalpark där de kunde förströ sig, roa sig, lugna sina trasiganerver. De tänker sällan på att det norr om finnsmänniskor som lever och bor och har sin utkomst där." De känslor som så väl beskriver och ger uttryckför upplevs av allt fler människor i vårt nordligaste län. De har känslan avatt de centrala beslut som fattas alltmer begränsar möjligheten att bo kvar ochatt verka i de bygder som berörs. När värnet om naturen blir viktigare änmänniskornas möjlighet att bo kvar i sin hembygd, då finns det anledning attompröva beslut. Detfår inte bli så att utbyggnad stoppas dll prisetav några kortsiktiga politiska vinster och under sken av att man vill räddanaturen, när man i själva verket kraftigt begränsar möjlighet tillutveckling. Med detta, herr talman, vill jaginstämma i de socialdemokratiska utskottsskrivningarna. AnL 144ERIK HOLMKVIST (m) replik: Jag upplever inlägg somytterst raljant. Det hör egentligen inte hemma i en allvarligt menad debatt omen allvarlig fråga. underkännande av ochfiskeriinten-dentens utredning kring fisket är i högsta grad förvånande. Menjag skall kanske inte uppehålla mig så mycket vid det som var raljant iinlägget. Jag vill bara konstatera att socialdemokraterna i under 20års tid i samband med varje val har krävt utbyggnad av älvarna - ,och . har de långa tider haftmajoritet, men de har ändå inte lyckats med att bygga ut de här älvarna. Detkan man bara tolka på ett sätt: De har inte människorna med sig i dessasträvanden. Detta framstår klart och utan några som helst tvivel. Så är det ocksånu. vet att socialdemokraterna iNorrbottens län är väldigt kluvna i Råneälvsfrågan. Här i tycks devara eniga, men det är de långt ifrån i . Där är en stor del avsocialdemokraterna emot en utbyggnad. Därför kommer den här frågan attutvecklas så som utbyggnadsfrågorna har gjort : detblir ingen utbyggnad. Då må man från socialdemokratiskt håll raljera hur mycketman vill. När det är fråga om antalet jobb finns det siffror som mankan bolla med hur mycket som helst. Men det är helt klart att Sten-OveSundström raljerade även på den punkten, när han talade om att tre fyra jobbskulle försvinna. När var uppe i den 12 november1985 sade hon: Utbyggnaden är nödvändig för sysselsättningen. Det var inte talom någon energi. Det var tal om en utbyggnad därför att jobben i höllpå att sina för folk. Man sökte med ljus och lykta eftermöjligheter att sätta dessa människor i nya arbetsuppgifter inom Vattenfallsram. Utbyggnaden är nödvändig för sysselsättningen, hette det.Vi har gång efter annan hävdat att man inte kan tippa betong, grus och sten ien älv för att skapa jobb. Helt klart är att norrbottningarna kommer att ta illa vidsig av inlägg här . AnL 145STEN-OVE () replik: Jag noterade att ägnade enmycket stor del av sitt första inlägg åt att lyfta fram en rad växter iRåneäivdalen som skulle försvinna eller få sämre förhållanden att leva i efteren eventuell utbyggnad. Inte ett ord nämnde han om de människor som verkar ochbor i denna älvdal! Inte heller nämnde han ett ord om de problem som lantbrukethar på grund av de ständiga och våldsamma översvämningstopparnaeller om hur situafionen skulle kunna förändras och förbättras för människornadär uppe. Jag tycker detta är ganska typiskt för och på möjligheter att utvecklas. I det här fallet skjuter mannatureri framför sig som ett värn mot en utbyggnad av älvarna. I själ-va verketär syftet. ett helt annat. Sedan återkommer till attsocialdemokraterna i är kluvna i den här frågan. Det gör han motbakgrunden av att vi i vårt parti har ett brett remissarbete på gång i länetoch därför inte kan lämna ett svar . Alla sonderingar talar emellertid föratt man i de svar som är inlämnade till organisationen är för en utbyggnad. Sedan kan man.naturligtvis diskutera antalet jobb, men detkanske är föga meningsfullt att göra det med . Klart är i alla fall atteffekten, vid en utbyggnad är väldigt stor för ett län sorn med den omfattande arbetslöshet som vi har där. Arbetstillfällena är inte huvudmoti vet, men den aspekteri kari mari inte bortse ifrån. En lag om hushållning med naturresurser m. m. AnL 146ERIK HOLMKVIST (m) replik: I mitt huvudauförande talade jag om attBertil och med heder hade försvarat sakfrågorna och attjag ville visa en anriari sida av det här ärendet som då ännu inte tagits upptill debatt. Det hade inte tidigare i debatten lämnats någon redovisning av denaturinventeringar som är gjorda. När litet raljant talarom att jag hade begränsat mig till skyddet av ett antal växter är det ännu ettkvitto på hur illa förberedd är i den här debatten. Mittinlägg innehöll nämligen en fullständig redovisning då det gällerRåneälvsfrågan - flora och fauna, människor, effekter och ekonomi. När det gäller antalet jobb vill jag säga att det inte gåran att skapa arbete och sysselsättning genom att tippa betong och cement i våraoutbyggda älvar. Vart leder det? Det är ju ren katastrof! Människorna i liksom norrbottningar och naturvänner i hela är glada överatt älv får förbli öutbyggd och vara den tillgång som den har varit underalla år fram till . Nästa etapp blir att vi skall se till att älv, Kalixälv, älv, Lule älv och älv skall bli ännu mer lättillgängliga förmänniskor i , för människor i Sverige.och . Det är en framtidför älvarna. Vi har byggt ut nog i , tycker vi. Att det sedan kanbli fråga om omprövningar när det gäller våra outbyggda älvar, om kärnkraftenskall avvecklas mycket snabbt, är någonting som socialdemokraterna får ta påsig. Det är det enda som kan hindra oss från att behålla älvarna outbyggda, ochdet blir som sagt i så fall socialdemokratins ansvar. En lag om hushållning med naturresurser m. m. AnL 147STEN-OVE () replik: När påstår att människorna iÄlvdalen är glada över att älven inte blir utbyggd gör han sig skyldig till envåldsam förfalskning av verkligheten. glömmer alla deprotesterande bönderna vid det tillfälle då energiministern var påbesök i . Han glömmer också de arbetstillfällen som skulle tillkommavid en utbyggnad av älven. 150 jobb i sju till är verkligeningen liten sysselsättningseffekt för ett län som . också att mängder av jobb skulle försvinna från , om man byggdeut älven. Det är också ett felaktigt påstående som han inte gjort något försökatt korrigera. Alla beräkningar pekar pä att i själva verket bara tre till fyrajobb skulle försvinna. Det skall då järnföras med alla nyfillkommande jobb. Demänniskor som bor och verkar i , framför allt de människor som ärberoende av lantbruket och marken där, är för en utbyggnad helt enkelt därföratt de då kan bli fria från en stor del av de problem som uppstår i samband medde översvämningar av lantbruks- och skogsmark som förekommer . Tredje vice talmarinen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. AnL 148LEIF (): Regeringsförslaget till lag om hushållningmed naturresurser har varit föremål för behandling i några av utskotten underdet gångna året. Berörda utskott har getts möjlighet att yttra sig tillbostadsutskottet, vilket framgår av betänkandet. De av jordbruksutskottet föreslagna ändringarna i 2 kap. 4§ har tillstyrkts av bostadsutskottet, som hemställer att antardesamma. Dessa ändringar innebär bl. a. att jord- och skogsbruketsom näring anses vara av stor nationell betydelse, vilket gör näringenjämbördig med konkurrerande intressen. Det är också av stor betydelse attnäringen getts ett tillfredsställande skydd i lagen. Skogsnäringens roll och bidrag till vår handelsbalans kanej nog understrykas. Exportnettot från skogsindustrin blev nära 41miljarder kronor. Enligt kan det av skogsnäringen uppsattavirkesmålet förenas med naturmålet. Denna avvägning tycker jag stämmer bra medmin egen uppfattning utifrån min bakgrund som skogsarbetare. Självfallet finns det många meningar om hur vårt landsmark- och vattenområden skall användas. Det finns de som anser att avverkningarnai våra skogar utgör ett hot - inte enbart mot naturliga växter och djurarter,utan även mot befolkningens möjligheter till rekreation och naturupplevelser. Vad som ofta glöms bort är att vi i vårt land tillämparallemansrätten, som är en sedvanerätt som ger oss möjlighet att uppehålla oss iskog och mark utan att marken är avsatt för detta ändamål. Kritiska röster höjs allt oftare. Man tar upp olika frågorom hur sedvanliga avverkningar utarmar vår urgamla skogliga miljö. Skogsbruket har varit lyhört och börjat anpassa sig, men nyakrav om ytterligare skydd framhävs . Som norrbottning med kännedom om de sysselsättningsproblemsom finns främst i glesbygden, vilket känneteckriar alla skogslän, känner jagstor oro . Den oro som utbreder sig kommer naturligtvis av allapåtryckningar oiri att ytterligare freda våra riaturtillgångar. Rörd natur ärinte detsamma som förstörd natur - det vill jag påstå. I årets allmänpolitiska debatt sade industriministern attinriktningen på regionalpolitiken är den att varje region måste få utvecklasefter egna särdrag och förutsättningar. Detta är bra! Men låt oss då få brukavåra naturtillgångar. Människan har tagit naturen ianspråk på olika sätt för sin egen överlevnad. Men alla de krav som ställs påstopp för avverkningar, stopp för gruvbrytning, stopp för älvutbyggnad, stoppför vägbyggnad osv. gör att bilden för oss i blir ganska dyster. Det finns säkert de som tycker att det rör sig om småområden totalt sett. Javisst, totalt sett är det små områden men lokalt iberörd inlandskommun är det förödande. Jag tänker på kommuner som ,, , m.fl. Röster höjs allt högre i vårt län, röster frånkommunalpolitiker, landstingspolitiker, tidningsskribenter, röster som menaratt orörd natur ej är gratis. Vi måste sätta ett prispå varje förlorat arbetstillfälle och på förlorade samhällsinkomster. Samhälletmåste helt enkelt gå in och kompensera oss för den uteblivna möjligheten attnyttja våra naturtillgångar. Detta är synpunkter som man, enligt mittförmenande, bör ta på allvar. Om vi för skulle se på , därLaisvallsgruvan för framtida överlevnad är beroende av en överledning av en delav vatten till för att kunna nyttja naturkroppen underälven. Detta framgår klart av och motion samtav inlägg i kammaren . har avvisatmotionen, vilket även tycks bli mening. Detta tycker jag ärbeklagligt, och det tycker stora grupper i är beklagligt. och har, vad gäller skogsbruket, fåttvidkännas stora restriktioner, men har naturligtvis accepterat riksdagensbeslut. Men krav på ytterligare begränsningar oroar och försvårar.Det gör att många som jobbar inom denna sektor börjar känna en vissuppgivenhet. Det är inte bra. Utbyggnaden av är ett annat exempel där vi synesstå ensamma sedan hoppat av. Det är också beklagligt. En utbyggnadär nödvändig ur energisynpunkt, ur miljösynpunkt och ur regionalpolitisksynpunkt. Vi socialdemokrater känner stor oro för utveckling, och déboende i torde vara besvikna på dem som förvägrar den dess utveckling.Fallet Råneälv belyser borgerlig energipolitik. Med det anförda har jag velat visa pä deproblem vi står inför. Jag har inget annat yrkande än bifall tillbostadsutskottets hemställan men räknar med att återkomma till iberörda frågor. En lag om hushållning med naturresurser m. m. 1986/87:3626 november 1986 En lag om hushållning med naturresurser m.m. AnL 149VIOLA (vpk) replik: I mitt första anförande hade jag ett kortavsnitt där jag yrkade bifall till den vpk-reservation som handlar ommineralbrytning inom obrutna fjällornråden. Flera socialdemokrafiskaNorrbottenstalare har berört det här ämnet bland flera andra som ett hot motmänniskornas i möjligheter att få jobb och överleva . sade alldeles att rörd natur inte behövervara störd natur- uppfattade jag rätt? Det håller jag helt med om. Men, LeifMarklund, det gäller att bruka utan att förbruka, och det är ett klarareställningstagande. Precis detta ställningstagande ligger i vpk:s reservation.Här får vi höra talare som vill luckra upp de bestämmelser som redan finns mensom inte går tillräckligt långt! Vpk vill gå ett steg längre. Det är också så att i den motion som vi hänvisar till ireservationen om mineralbrytning inom obrutna fjällområden talar vi om att omdet finns särskilda skäl, som nämns i betänkandetexten och på andra ställen, såhar man att gå till igen innan man kan få igenom detta. Det skulle niockså kunna gå med på.. En annan sak som gör mig något sorgsen som socialist idenna kammare är att socialdemokratiska norrbottningar skall behöva gå upp häroch visa den vanmakt som de tydligen känner när de vädjar till riksdagensmajoritet föratt få bryta områden som är väl värda att värna om för alla iSverige. Vad det måste handla om är att ta kamp för att skallöverleva, mot avfolkning, utflyttning osv. Där stöder vi er. Den linjen har vilänge velat driva i . Att bruka utan att förbruka bör vara vårt gemensammamotto, . AnL 150 () replik: citerade mig litet fel. Jagsade: Rörd natur är inte detsamma som förstörd natur. Naturligtvis har vi i accepterat de beslut somriksdagen har fattat när det gäller de fjällnära områden som är fredade. Vaddet nu handlar om är att skogsbruket och störs av attacker somgör att det uppstår en viss uppgivenhet. I inland och glesbygdermåste vi värna om vartenda arbetstillfälle som skogen, gruvbrytningen och ivissa fall en älvutbyggnad kan ge.