prot · GA09125 · 1986-12-31 00:00:00 — Men vad gör en ökning med Prot.1986/87:125 några hundra av flyktingkvoten, när vi tar emot 17 000-18 000spontant inresta flykfingar? Det skulle vara en oerhörtbetydelsefull signal till övriga europeiska länder. Jag noterar med tillfredsställelse denbalanserade tonen i debatten , liksom då vi diskuterade flykfing- ochinvandrarpolitiken här i kammaren. Den kontrasterar påett välgörande sätt mot den något upphetsade ton som förekommit i en del medierunder . Jag har här fått tillfälle att i mitt interpellafionssvarredogöra för den praxis som tillämpats och andelenbifallna ansökningar om asyl. Jag anser att jag därmed mycket tydligttillbakavisat de påståenden om en skärpt praxis som förekommit i debatten. Jagnoterar att det i de inlägg som gjorts nu inte varit någon som velat vidhållapåståendet att det skulle vara fråga om en skärpt praxis. säger att risken är stor för att praxisskärps när antalet asylärenden ökar. vill inte att man skallgöra jämförelser med andra länder, utan man skall enbart se fill förhållandenai det egna landet. Men även vid sådana jämförelser finner vi att andelen bifallnaansökningar är minst lika hög . Antalet personer som fått uppehållstillståndunder 1986 är högre . Ökningen har fortsatt . var det 5 600 personer som fick uppehållstillstånd. Med enfortsatt sådan utveckling kommer det att under innevarande år bli fråga om över20 000 personer. Där kommer vi in på det stora problemet, som jag tycker detfinns anledning att mer ingående diskutera, nämligen hur vi skall kunrta ordnaett bra mottagande och få fram platser ute i kommunerna osv. Sedan kan man diskutera enskilda länder. upp frågor om chilenare och den skärpta repressionen i efterattentatet mot . De ärenden som behandlas i rör iflertalet fall personer som kom till och i vissa fall under1984. Det är litet oegentligt att åberopa förhållandena i efterattentatet och sätta dem i samband med procenten asylansökningar som bifallsnu. Låt mig konstatera att alltsedan militärkuppen1973 har tagit emot mer än 11 000 chilenska medborgare. Asylsökandena frånChile tenderar nu att öka i mycket snabb takt. var det341 chilenare som ansökte om asyl i . Vi har i åtskilliga fall kunnatkonstatera att den asylsökandes berättelse om egna upplevelser och förföljelsefaktiskt sakrtat grund. I stället förefaller det vara så att flera av dem somkommer till vårt land gör det av i huvudsak sociala och ekonomiska skäl. Detintrycket bekräftas ytterligare av vad som har berättats om vissresebyråverksamhet i . Detta förhållande måste vi nogsamt uppmärksamma.Vi har också haft en frågedebatt om detta för sedan. Exemplet visar alltså att människor kan söka sigbort från ett land med en förtryckande regim även av andra skäl än behovet avskydd. Fler avslag i sådana ärenden behöver inte betyda att vi har en hårdareflyktingpolitik. Om mart vill bedöma hårdheten i praxis måste det ju ske utifrån kvalitativa utgångspunkter - vad det är för skälde enskilda åberopar. När det gäller finns det starka indikationer på attdet i många fall är skälen som naturligen måste leda till att ansökningar omasyl avslås. vill att vi skall lyssna mer påföreträdare från Rädda barnen. Röda korset och Amnesty. Jag försäkrar attregeringskansliet, och jag personligen, har mycket nära relationer och mycketnära kontakter med dessa organisationer. Jag har inte i kontakterna med dessaorganisationer upplevt att det har riktats några allvarliga erinringar mot vårpraxis. Vad gäller storleken på vår flyktingkvot har medbred majoritet beslutat om kvoten . Fram till haruppehållstillstånd beviljats för totalt 1 405 personer, dvs. mer än kvoten. Detinnebär att har minst 1 250 personer kommit till - detdröjer ju från det att uppehållstillstånd beviljats till dess attpersonerna kominer. Jag instämmer med att det är mycketpositivt att enskilda och organisationer engagerar sig starkt i dessa frågor.Det är svåra uppgifter och det är viktigt att vi har ett brett folkligt stödför den politik vi bedriver. Jag upplever detta som mycket positivt. Jag hoppasatt det finns en insikt och en förståelse för de svårigheter som föreligger vidbehandlingen av de enskilda ärendena. 36HANS (): Invandrarministern säger att han inte kanförstå vilken betydelse förhållandena i har - alltså det somjag åberopade -när det gäller flyktingar som kommit hit . Detmåste vara ett missförstånd från invandrarministerns sida om han tror attdagens situation inte spelar någon roll. När man skall ta ställning i dessafrågor gäller det att bedöma vilka risker som föreligger i händelse av enutvjsning.. Även tillämpningen av 6 § i lagen får en viss betydelse vid bedömningenav hur situationen är . När det gäller denna punkt finns det en oro på många håll.På nytt upprepar jag att det är angeläget att praxis och tillämpning ärgenerös, framför allt med hänsyn till de nya rapporterna från . Att det ialla flyktingströmmar finns folk som saknar skäl och utnyttjar möjligheternafår inte förhindra att ärendena prövas i en anda som är generös och human. Vi måste noga tänka på den gamla regeln som säger att detär viktigare att tio personer kommer hit på något otillräckliga skäl än att enenda blir utvisad på felaktiga grunder. Invandrarministern bör ständigt hadetta i åtanke. Som sade hann jag inte ta upp frågorna omhandläggningstiderna och direktawisningarna. Antalet personer som under förstakvartalet getts rätt till bosättning av flyktingskäl eller av humanitäraskäl uppgick till 5 667. Enligt invandrarverket pekar utvecklingen mot över 22000 för hela detta år. En förkortning av handläggningstiderna kan därför inteske bara genom förstärkning av invandrarverkets resurser. Behoven för det kommande budgetåret är dock betydligtstörre än under det gångna. Dessutom kommer under det förestående budgetåretverkningarna av de utredningar som invandrarministern tillsatt inte att haträtt i kraft. 37MARIA (); Jag förstår att tiden är något för knapp föratt invandrarministern skall kunna svara på allt, men jag tycker attinvandrarministern åtminstone på några punkter skulle ha kunnat ta upp minafrågor. Jag har kanske inte längre något hopp om att få ettklarläggande av regeringens syn på som ett säkert land att återsändairanier till. Jag skulle ändå vilja ta upp frågan om handläggningstiderna ochden erinran som gjort om att ytterligare åtgärdererfordras. Det är synnerligen väsentligt att någonting görs utöver åtgärden atttillfälligt ställa fill invandrarverkets disposifion några tjänster fr.o.m. den1 april. Det behövs många fler ytterligare tjänster, eftersom det kommer fleraspontanflyktingar till vårt land. Jag hoppas att invandrarministern kan kommamed ett positivt besked i frågan om handläggningstiderna och invandrarverketstjänster. Risken är naturligtvis stor att praxis skärps när detkommer fler spontanflyktingar, men jag kan inte säga att jag vet huruvidapraxis har skärpts eller inte. Jag kan här i inte göra annat änframföra antaganden och gissningar, och jag vill avstå från det. Men närregeringen inte vill publicera uppgifter om praxis kan man inte låta bli attmisstänka att det finns skäl för denna vägran att publicera en sammanställningav uppgifter om praxis. Möjligtvis är det detta som har avhållit regeringenfrån att uppfylla statsrådslöftet /84 om en sammanställning ochpublicering av uppgifter om praxis. vill jag tillfoga att människor mår psykisktmycket dåligt i flykfingmottagningarna. Ofta är detta en direkt följd ay detsvenska flyktingmottagandet, framför allt av de långa handläggningstidérna. Enmajoritet av alla flyktingbarn har enligt en genomförd undersökningpsykiska besvär. Detta är naturligtvis ett oacceptabelt tillstånd, och jaghoppas att det stämmer till eftertanke. Invandrarministern har makt att ibetydande mån ändra detta förhållande. Jag har erfarit att det finns en oro blandchilenare) landet över den, som man kallar det, resebyråverksamhet som pågår.Det är vikfigt att de chilertare som kan åberopa flyktingskäl verkligen fårstanna i vårt land, och vi skall självfallet med stor generositet prövaärendena, men yi måste också vara uppmärksamma på den utveckling som tyder påatt det också kommer många som inte kan åberopa flyktingskäl. Jag tror, ja, jagvet att flyktingarna själva är angelägna om att man får till stånd en riktigprövning av alla dessa ärenden. Kortare handläggningstider har efterlysts här, och det varen av de frågor som jag grep mig an allra först i min uppgift sominvandrarminister. Det är den fråga som jag givit den högsta prioriteten. Detutredningsarbete som har satts i gång och som skall bedrivas exceptionelltsnabbt har det yttersta syftet att göra det möjligt att drastiskt förkortahandläggningstiderna. Det måste vara ett viktigt besked för alla dem, inkl.konstitutionsutskottet, som efterfrågar åtgärder på det här området. Undertiden gör vi extrainsatser: Vi har i invandrarverket en insatsstyrka, somtidigare arbetade åt regerings- kansliet.Regeringen har också fått ett bemyndigande av att vid behov ökaresurserna för att verkligen kunna minska köerna. Till de övriga initiativ som jag har tagit hör begränsningav polisens möjligheter att ta barn i förvar. Jag tycker att med ganska stor tillfredsställelse bör notera att vi nu har ändratförordningen på denna punkt. Detta var vad vi kunde göra med snabbaste möjligaverkan. Räcker inte detta får vi gå vidare och ändra lagen, vilket också skallbeaktas vid lagöversynen. Den utredare som skall se på lagen skall också prövaom det är möjligt att med bibehållen sekretess utveckla mofiveringarna i deenskilda ärendena. Detta är också ett klart svar på de frågor som här harställts. Direktavvisningarnas antal har minskat. Under det senasteåret har antalet minskat drastiskt. Det är, enligt min mening, en utveckling irätt riktning. frågade tidigare varför direktawisningarna harminskat i antal. Man kan naturligtvis spekulera över orsaken, men det viktigaär ju att konstatera att det faktiskt har skett en minskning, vilket väl tordeha ett visst samband med kritiken på den här punkten och med att regeringen iett icke obetydligt antal ärenden har bifallit överklaganden beträffandedirektavvisning och därmed stramat upp praxis på detta område. Avslutningsvis vill jag erinra om att vi nu ärinne i den s. k. vänskapsveckan. Det är i folkrörelsernasvänskapsvecka, som har till syfte att förbättra relationerna mellan olikaetniska grupper i vårt samhälle. Många invandrare mår dåligt i vårt samhälle.Vi skall erkänna detta. De är diskriminerade på arbetsplatserna. De har svårareatt få arbete än andra svenskar. Vidare har de större svårigheter påbostadsmarknaden, och de känner sig mobbade - och är mobbade - ute i samhällslivet,i skolorna och annorstädes. Vi ser rasistiskå tendenser, framför allt här iStockholm. Detta är oroande tecken, och vi måste med kraft motverka allfrämlingsfientlighet och rasism i vårt samhälle. Därför är det glädjande attfolkrörelserna så aktivt ställer upp i detta arbete. Arbetet är långsiktigt:att lära känna invandrare personligen, deras förhållanden, och bryta ned defördomar och barriärer som finns mellan olika etniska grupper. Här har vitillsammans en mycket viktig men också inspirerande uppgift. Därför är jagdelvis missnöjd med debatten om flyktingpolitiken . Jaghar upplevt att det har blivit en konfrontation mellan oss som vill göra mycketpositivt för invandrarna, som vill hävda en generös och human flyktingpolitik.Det är ju inte vi som skall bråka och slåss. Vi måste gemensamt arbeta för attdet skall bli ett bra invandrarklimat i vårt samhälle, en bred folkopinion föratt kunna gå vidare och bedriva én generös och aktiv flyktingpolitik. Detgäller också att få en opinion ute i kommunerna för de nödvändiga praktiskainsatserna för att invandrare och flyktingar skall få plats i våra kommuner. 39 HANS (): Jag tar fasta på invandrarministerns uttalandeom chilenska flyktingar och andra som har flyktingliknande skäl och förväntarmig att den oro som har funnits bland chilenarna skall stillas genom beslut somfattas. Jag delar invandrarministerns uppfattning att minskningenav antalet direktavvisningar säkerligen beror på den starka opinion som harfunnits. Avvisningarnaskedde alltför slentrianmässigt och i många fall på ett felaktigt sätt. Det finns betydande brister i de regler och i dentillämpning som vi har när det gäller direktavvisningar. Det finns enligt minmening ett starkt behov av att rättssäkerheten vid direktavvisningar förbättrasordentligt. Remissopinionen är inte bara positiv till att beslutanderätten ifråga om direktavvisning-. ar överförs till invandrarverket utan även till atträttsskyddet förstärks genom att den asylsökande skall kunna få offentligtbiträde. En reform på detta område bör genomföras utan att de nya utredningarsom invandrarministern tillsatt avvaktas. vill jag erinra om att när det gäller att taflyktingar i förvar riktar sig kritiken inte bara mot reglernas utformning utanockså mot att det finns allvarliga brister då det gällermöjligheterna till kontakt mellan dem som är tagna i förvar och deras anhöriga,deras vänner, deras ombud och andra rådgivare. Det är angeläget att detskyndsamt vidtas åtgärder härvidlag, så att situationen förbättras i avvaktanpå att vi får bättre regler på området. I detta avseende vill jag hänvisa tilldiskrimineringsombudsmannens skrivelse, som går i just den riktning som jag nuhar anfört. Om avskaffandet av kollektivanslutningen till politisktparti Förste vice talmannen anmälde attMaria anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare inlägg, Jag vill bara understryka vad Hans GöranFranck inledningsvis sade. Jag delar, uppfattningen att även när det ärnödvändigt att ta personer i förvar bör det göras med medmänsklighet ochhänsyn, Det är bara för att förhindra ett undanhållande som personer tas iförvar. finns det, som jag ser det. all anledning att gemöjligheter till de personliga kontakter som den person som är tagen i förvarkan ha behov av - sådana kontakter som inte äventyrar själva förvarstagandet.Jag vill med kraft understryka att sådan medmänsklighet bör visas i alla deenskilda fallen. Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på interpellation 1986/87:238 om avskaffandet av kollektivanslutningentill politiskt parti i har frågat mig omregeringen avser att medverka till att avskaffandet av kollektivanslutningensker i sådana former att den enskildes rätt att själv bestämma anslutning ochekonomiskt stöd till visst parti garanteras fullt ut. Jag har - - införriksdagen redovisat regeringens uppfattning i saken. Regeringen har sammauppfattning . Jag upprepar alltså att den föreningsfrihet som yi har häri landet och som är skyddad i grundlagert innebär att det står var och en frittatt organisera sig politiskt. Ingen kan tvingas att vara medlem i ett parti. 8 protokoll 1986/87:124-126 Om avskaffandet av kollektivanslutningen till politisktparti ' Ert annan sida av föreningsfriheten är att medlemmarna ifackliga och politiska organisationer, lika väl som medlemmar i andra typer avideella föreningar, själva bör få bestämma- hur de vill ha det i sin förening,vilka andra organisationer föreningen skall samverka med, i vilka former samverkanskall ske, hur föreningens medel skall användas, osv. Regeringen avser inte attrriedverka till någon begränsning av den friheten. 42-INGVAR i (c): Jag tackar justitieministern för svaret påinterpellationen. Tyvärr var svaret av den kvalitet man kunde vänta sig. Intemed ett ord andas justitieministern förståelse för alla de enskildafackföreningsmedlemmar som bidrar med medel till det socialdemokratiskapartiet; oavsett om de sympatiserar med socialdemokratin eller inte. Jag tycker det är beklagligt att landetsjustitieminister inte har mer känsla för enskilda individers uppfattning.Socialdemokraterna har efter mycken kritik och många års riksdagsdebatterfunnit att den nuvarande kollektivanslutningsmodelleri måste avskaffas.Partistyrelsen har därför arbetat fram en ny modell för att säkerställafortsatta ekonomiska bidrag. Jag har här i min hand en sammanfattning av dennya modellen. Jag skall citera några meningar angåendeorganisationsanslutningen: "Fackföreningar och partiorganisationer rekommenderasatt arbeta för att de fackliga organisationerna organisationsansluter sig tillarbetarekommun. Detta ger förutsättningar för starka band mellan partiet ochfackföreningsrörelsen även och ger en ökad stabilitet åt denfacklig-politiska samverkan;" Det är alltså meningen att fackföreningar på ett möteskall fatta ett majoritetsbeslut om att föreningen skall ingå i arbetarkommunensom medlem. När detgäller avgifterna föreslås följande; "Organisationsanslutningsavgiften till partietcentralt fastställs av parti-kongresseri enligt följande intervaller, därantalet medlemmar definieras som betalande medlemmar i den fackligaorganisationen. Partidistrikt och arbetarekommun fastställer själva viddistriktkongress respektive årsmöte sin avgift för organisationsanslutning avfacklig organisation." Meningen är alltså att det socialdemokratiska partietskall besluta om avgifterna för organisationsanslutningen. Avgiften skall vara baserad på det totala antalet medlemmar i fackföreningen. Detta strider mot vad sade vid en utfrågning i . Där gav sken av att det ekonomiska bidraget vid en organisationsanslutning endast skulle baseras på antalet individuellt anslut na. Här står faktiskt i förslaget att avgiften skall baseras på det totalaantalet medlemmar i fackföreningen. Det måste vara fråga om kollektivt tvång även i det här fallet. Jag förstår att justitieministern i sitt svar säger attföreningsfriheten skall råda. Visst är det sä. Men är det här frågaom ett tvång för en minoritet som har en annan uppfattning. Jag vill då fråga:Står justitieministern bakom det förslag som kommer att lämnas till höstenssocialdemokratiska partikongress? Jag vill avslutningsvis fylla pä med några ytterligare frågor till Prot. Om avskaffandet av kollektivanslutningen tdl politiskt parti justitieministern: inte den föreslagnaorganisationsanslutningsmo-dellen att få inslag av kollektivt tvång? Hur kommerden fackföreningsmedlem som inte är socialdemokrat att känna sig när hon ellerhan vet att den fackliga avdelningen ingår som en del i arbetarkommunen? Påvilket sätt kan den enskilde protestera utan att röja sin politiska hemvist? 43GUNNARHÖKMARK (m): Kollektivanslutningen är en skamfläck försvensk socialdemokrati. Den innebär i all enkelhet att vissa personer, enminoritet, beslutar att ansluta andra personer, en majoritet, till sittpolitiska parti. Den enskilde får inte bestämma, har inget avgörande på detta.Detta.görs inom ett område som för de flesta människor är mycket känsligt,nämligen den egna politiska tillhörigheten. Den är desto känsligare när vi välvet hur hårt och hetsigt trycket kan vara på olika arbetsplatser. Den enda vägen ut ur den kollektivanslutning söm tillämpasär att den enskilde avslöjar sin valhemlighet. Detta förfarande har försvaratvid ett flertal tillfällen här i kammaren. Han har inte gjort det som enjustitieminister som hävdar den enskildes rätt utan snarare som en advokat försocialdemokratin. Därför är det intressant att han här i dag.faktiskt harförklarat kollektivanslutningen vara grundlagsvidrig. Han säger nämligen isitt svar: "den. föreningsfrihet som vi har här i landet och som ärskyddad i grundlagen innebär att det står var och en fritt att organisera sigpolitiskt. Ingen kan tvingas att vara medlem i ett parti," . Det innebär, att justitieministern faktiskt anser att detkollektivanslutningsförfarande som tillämpas är grundlagsvidrigt. Detstår ju inte var och en fritt att organisera sig politiskt om mankollektivansluts. Detta innebär att man kan bli medlem i ett parti oavsett omman vill eller ej. Enda sättet att mala sig ur denna kollektivanslutning ärdessutom att bryta någonting annat som också har sitt skydd i grundlagen,nämligen valhemligheten. Detta är intressant att konstatera. Antingen avserjustitieministern att med kraft bidra till att avveckla varje form avkollektivanslutning eller också är hans svar enbart ett uttryck för att han häri dag med litet smidig advokatyr vill göra svart till vitt och här i karnmarenhävda att kollektivanslutningen innebär att den enskilde själv bestämmer. Detvore intressant om justitieministern ville lämna ett klargörande pä denpunkten. Det vore också i klarhetens namn, fru talman, intressantatt få veta vad han menar med detstycke som jag citerade. Det är intressantdärför att det säger något om hur det kommer att bli . Jag,skulledärför vilja fråga justitieministern om det är häris uppfattning attdagenskollektivanslutning strider mot grundlagen. Om han svarar ja på den frågan ärdet helt klart att han kommer att medverka till att varje form avkoljektivanslutning rensas undan frän svenska politiska partier. Om han svararnej innebär det att han här bara fortsätter med advokatyr för en annan typ avkollektivanslutning, där man kollektivansluter den enskilde men utan att nämnahonom vid namn genom att kollektivansluta en organisation eller kanske enjuridisk person Om avskaffandet av kollektivanslutningen till politisktparti Den typen av förfarande är i och för sig symptomatiskt för ett partisom bygger sin politik på organisationer och inte på individer, som hävdarorganisationernas rätt i stället för individernas. Det är nu naturligt att ettsådant parti raderar ut kollektivanslutna niänniskoroch i stället kollektivansluterorganisationerna. Men det finns'något obehagligt i tanken att vårt störstaparti skall ha en majoritet av medlemmar som inte är människor utan som ärjuridiska personer. Det är obehagligt om man med den förändringen verkligenpåstår sig avskaffa kollektivarislutningen. Mot denna bakgrund skulle jag vilja ställa ytterligare enfråga till justitieministern: att en kollektivanslutning sombygger på att man kollektivansluter organisationernas medlemmar utan att nämnamedlemmarna vid namn är någon kollektivanslutning? Anser han attden typen av kollektivanslutning bättre låter sig förenas med svensk grundlagän dagens kollektivanslutning? 44 (): Jag är litet förvånad över det svar som hargetts på interpellationen. Justitieministern tar inte tillfället i akt attredovisa den socialdemokratiska partistyrelsens intention att avskaffakollektivanslutningen, så att man skulle få ett individuellt medlemskap fulltgenomfört till 1990. I stället hänvisas till att grundlagen anger att det ärfritt att organisera sig politiskt och att ingen kan tvingas att vara medlem iett politiskt parti. Jag säger som , att det verkligen äradvokatyr att uttrycka sig på det sättet. Hundratusentals människor i Sverigekänner sig vara tvingade att gå in som medlemmar i det socialdemokratiskapartiet, och ingen här. frågat dem om de vill göra det. Därför undrar jag omjustitieministern ifrågasätter sitt partis eventuellt kommande beslut på densocialdemokratiska kongressen . Anser justitieministern, mot bakgrund avjustitieministerns redovisning av de bestämmelser som gäller enligt grundlagen,att ett sådant beslut är obehövligt? Det kommer alltså att hållas en kongress , och vikommer att nogsamt bevaka den. Frågan om lagstiftning är förvisso inte avförd.Det ligger motioner på bord som skall behandlas och sominnehåller krav på att man skall kunna garantera folk frihet att bestämma om devill gå med i ett politiskt parti och i så fall vilket. Men det var egentligen inte denna del av svaret som gjordeatt jag anmälde mig till denna diskussion, utan det var sista delen av svaret.Justitieministern säger där med hänvisning till föreningsfriheten attmedlemmarna bör få bestämma hur de vill ha dét i sin förening och att denfriheten inte skall begränsas. Men föreningarnas frihet är ju redan i daginskränkt. De måste betala arbetsgivaravgifter, de måste följa lagar ochförordningar och de får inte agera hur de vill. Det finns alltså redan nu enavgränsning när det gäller vad föreningar får göra och inte göra.