prot · GA0933 · 1986-12-31 00:00:00 — När lagstiftning började verka, därbordellverksamheten betraktas sorn koppleri enligt 6 kap. 8 § ,trodde man att det skulle bli möjligt att komma åt denna verksamhet. Delsskulle man på fastighetsägarsidan kunna gripa in, dels skulle hyresgästen bliav med lägenheten om den användes för tillfälliga sexuella förbindeler motersättning. I lär det finnas minst 50 verksammabordeller, och polisen säger att den inte kommer åt dem. Man säger att det ärsvårt att bevisa och beivra dessa brott. Andra har sagt att lagen är bra ochligger så nära man kan komma utan en kriminalisering. Lagen borde kunna fungeramed andra prioriteringar inom polisens verksamhet. Man har sagt mig att det ären spaningsteknisk resursfråga. Jag har också kunnat läsa mig till avtidningsre ferat att bordellverksamheten är en fråga som inte engagerar polisensärskilt mycket. Jag vet inte vad som är sant ay allt detta. Det enda jag vetär att lagen inte fungerar i enlighet med intentionerna. Det är därför som jagställt frågan till justitieministern om vilka åtgärder som behövs för att fåden att fungera. förnekar justitieministern att det finns problem meddenna lagstiftning. Men det finns det faktiskt. Jäg hade hoppats på att viskulle kunna vara överens om att det finns problem och att vi i stället skullekunna tala om vad som skall göras, vare sig det är fel på själva lagen ellerinte, för att få den att fungera. Jag vill så ta upp en annan aspekt på denna fråga somkanske i dagens läge är än mer allvarlig än själva bordellverksamheten i sig, nämligen frågan om aids. Smitta kan förekomma på bordeller. Till bordellerna kommer i stor utsträckning vanliga män. De kan föra en eventuell smitta ut till kvinnor och barn. Det lär förekomma att pojkar finns påbastuklubbarna. De tjänar snabbt bra med pengar. Eftersom HlV-smitta också försvidare genom munnen löper dessa småpojkar stora risker att bli smittade. har för avsikt att förbjudabastuklubbarna genom den lag som vi diskuterar. Det är ju helt onödigt omlagen inte fungerar bättre än vad den gör . För i så fall blir dettaförbud helt meningslöst. Jag hoppas att justitieministern åtminstone inser attfrågan om bordellerna i och med aids kommit i ett allvarligare läge. Justitieministern säger att det inte finns någon anledningatt vidta riågra åtgärder, eftersom han anser att lagstiftningen fungerar bra.Då vill jag fråga: Hur många tillslag har man gjort ? Finns det överhuvud taget någon praktisk tillämpning av denna lag? Jäg uppfattade så, att hon intevill att vi här skall tävla i indignation över företeelser som vi diskuterar,och det tackar jag för. Jag är naturligtvis lika angelägen som hon om att desom bedriver bordellverksamhet eller som är inblandad i en sådan hanteringockså blir straffade. Som all polisverksamhet är naturligtvis äveri detta enprioriteringsfråga. Jag vill påstå att prioriteringsläget inte är sådant skulle sakna resurser föratt göra tillslag mot i varje fall vissa av debordeller som finns i , låt vara kanske inte alla 50 på en gång, omdet nu är 50. Svårigheten ligger på ett annat plan, , vilket jag harpekat på i mitt interpellationssvar. Problemet är att föra dll bevis att ettbrott föreligger. Jag har inga medel att lösa dessa problem, men finns detsådana skall jag med stort intresse granska dem och pröva dem. Ett krav som jagställer på problemlösningar är att de skall vara förenliga med rättssäkerheten,eftersom vi väl inte skall ha en annan rättssäkerhet när det gäller denna typav brott, ? 44 INGA (vpk): Det är klart att vi inte skall ha en annanrättssäkerhet, och bevisfrågan skall naturligtvis lösas, och det gör man medhjälp av resurser. Justitieministern förnekar ätt detta är ett problerii, mendet är ett problem. Det finns minst 50 bordeller i . Dessa bordellerär väl kända för kundkrets, hyresgäster, fastighetsägare och polis. Men det ärett lågpriorite-rat område, och därför ges inte resurser för att man skall fåfrarn det bevismaterial som justitieministern efterlyser. Varför detta är ettlågpriorite-rat område skall ,jag inte gå in på. Men faktum är att detta inteär ett högprioriterat område. Antalet bordeller ökar. Bordeller med sadistiskainslag ökar också. På samma sätt som pornografin blir grövre blir även dennaverksamhet allt grövre. Även om fastighetsförvaltare anmäler och stämmer en hyresgästför' bordellverksarrihet, är det svårt att få bort hyresgästen. Jag skall taett par exempel. Constructa köpte en fastighet påVanadisplan där det fanns en bordell. Från ägarhåll har man försökt bli av medhyresgästen. Hyresgästen sades upp, eftersom polisen hade konstaterat att detvar fråga om en bordell, trots att hyresgästen annonserade att detta var . Hyresgästerna som bodde i fastigheten kunde intygaatt det var en bordell. .En damfriseririg på bottenplanet fick stänga sinentré, eftersom så många män gick fel.-Men denna bordell finns kvar, tack varehjälp av en stor advokatbyrå. Tingsrätten gick emot fastighetsägarna, ochbordellvérksamheten fortsätter. Om åtgärder mot bordellverksamhet Om åtgärder mot bordellverksamhet Jag kan ta ett annat exempel. På sades enhyresgäst upp av sin hyresvärd, men ägaren, en kvinna, bodde kvar. Inget hände.Kunderna fortsatte att komma. Värden vände sig då till tingsrätten, som kalladetill förhandling. Men kvinnan kom inte till förhandlingen. Efter ungefär ett årbeslutade tingsrätten om uppsägning efter det att hyresgästen hade vägrat attsvara på en rad olika kallelser. I och med detta kunde kronofogden avhysakvinnan. Detta tog, och det lär ha varit en snabb hantering, överett år från uppsägning till verkställighet. Räkningen - jag brukar ju inte ömmaför hyresvärdar - för värden löd på ungefär 50 000 i kr., i advokatarvoden ochi förlorade hyresintäkter. Man kan befara att inte så många hyresvärdar villutsätta sig för detta och att lagen också av den anledningen saboteras. Men kominte och säg att det inte är problem med den här verksamheten. Det är många somintygar att det finns problem. Jag tycker att det skulle vara bättre om vikunde erkänna detta och såg till att lagen fungerar. Jag vill säga till att det här ären resurs- och prioriteringsfråga. Ju mera resurser som prioriteras för detta,desto större möjligheter har man trots allt att överbrygga bevisproblemen. Jagvill understryka att det naturligtvis finns resurser för att komma till rättamed problemet, låt vara kanske inte med hela problemet på en gång. Jag vill, herr talman, understryka att prioriteringen avresurser för verksamheter i polisdistrikten numera ytterst bestäms av denpolitiskt valda polisstyrelsen. Det är där som övervägandena skall göras, samtnaturligtvis hos polisledningen. Jag tycker att den här debatten harvarit bra. Den har lyft fram problemet. Det är min förhoppning att polisen påolika håll i landet läser vad som här har sagts. 46INGA (vpk): Det verkar som om justitieministern nu litetmera börjar förstå vad jag är bekymrad över. Justitieministern sade att det finns resurser. Finns detsärskilda resurser avsatta för detta ändamål? Jag skulle vilja ha svar på denfrågan. Polisen säger att den är maktlös. Det beror naturligtvispå att den inte får tillräckligt med resurser för att se till att lagenfungerar. Det finns ett motsatsförhållande i svaret. 2konstaterar justitieministern att straffbestämmelserna inte är otillräckliga.Samtidigt säger han att det är"en besvärlig och tidskrävande uppgift att få fram bevisning". hängerförstås samman med resursfrågan. Jag hade kunnat förstå detta om jag hadeställt frågan innan lagändringen trädde i kraft. Jag är förvånad över att ettsådant här svar kan komma nu när vi har en annan lag, som jag faktiskt troddeskulle fungera. Det är alldeles uppenbart att någonting måste göras, såatt lagen efterlevs. Jag hoppas att vi faktiskt kan vara överens om det. Om detinte är något fel på lagen, då är det något fel i efterlevnaden av lagen. Omdet är en resursfråga eller prioriteringsfråga eller om det hela beror påointresse från polisens sida Jag vet bara att lagen inte fungerar och att det behövs åtgärder Prot. 1986/87:33 för att lagen beträffande bordellerna fungerar och efterlevs. Om åtgärder mot Anf. 47 Justitieminister : ,. bordellverksamhet Herr talman! Det är inte första gängenjag debatterar med . harbenägenhet att framställa det som om jag inte begriper saker och ting och sade att först under debatten har jag förstått attdet harvarit problem. Såärdet naturligtvis inte. Jagkänner mycket väl till det härproblemet; det är ett gammalt problem. Inga Lantzställde en direkt fråga till mig, nämligen om det finns resurser. Jag antaratt syftade på . Jag skall faktiskt, IngaLantz, i enlighet med den nya polisorganisationen föreslå att den här fråganställs till polisledningen i , ytterst till , som ärordförande i polisstyrelsen. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Föredrogs och hänvisades 1986/87:N124till näringsutskottet 1986/87:N125yrkandena 1-4 till näringsutskottet yrkande 5 till utbildningsutskottet /87:N126 tillnäringsutskottet /87:A101 och A102 till arbetsmarknadsutskottet1986/87:N127 till näringsutskottet /87:Bol06-Boll0 till bostadsutskottet1986/87:Bolll yrkandena 1-14 och 16 dll bostadsutskottet yrkande 15 till skatteutskottet /87:Boll2 yrkandena1-12 och 14 till bostadsutskottet yrkande 13 till skatteutskottet /87:Boll3-Boll6 tillbostadsutskottet /87:Boll7 yrkande 1 till skatteutskottet yrkandena 2-6 till bostadsutskottet /87:Boll8-Bol22dll bostadsutskottet /87:Skl23 och Skl24 till skatteutskottet1986/87:Jol01-Joll2 till jordbruksutskottet /87:Sol07 till socialutskottet 9 § Anmäldes och bordlades 1986/87:Skl25av m.fl. 1986/87:Skl26av m.fl. 1986/87:Skl27av m. fl. Ändringari taxeringsorganisationen (prop. 1986/87:47) 1986/87:L116 av m. fl. 4 protokoll 1986/87:33-35 Prot.1986/87:33 1986/87:L117 av m.fl. 1986/87:L118 av 1986/87:L119av m. fl. 1986/87:L120av m.fl. 1986/87:L121av och i 1986/87:L122av m.fl. 1986/87:L123av m.fl. 1986/87:L125av m. fl. m.m. (prop. 1986/87:52) 1986/87:Skl28 av m. fl. 1986/87:Skl29av kjelUohansson m.fl. 1986/87:Skl30av m. fl. 1986/87:Skl31av Sdg Josefson m. fl. Värderingenav aktier vid kapitalbeskattningen, m.m. (prop. 1986/87:54) 10 § Anmäldes och bordlades Konstitutionsutskottetsbetänkanden /87:5 Vissa kyrkliga frågor 1986/87:8 Granskning av riksdagensförvaltningskontors verksamhet (redog. 1986/87:5) 1986/87:3 Redogörelse ibudgetpropositionen för fördelningspolitiska konsekvenser 1986/87:4 Lokalanvändning vidmyndigheter med eget lokalhållningsansvar (förs. 1985/86:16) 1986/87:5 Bedömningen av denekonomiska utvecklingen och 1987 (skr. 1986/87:33) 1986/87:6 Förlängd tillämpning avallmänna prisregleringslagen (prop. 1986/87:28)" ' 1986/87:6Beskattningen vid avyttring av andelar i avkastningsfonder (prop. 1986/87:40) 1986/87:13 Godkännande av en internationellkonvention rörande systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering, m.m. (prop. 1986/87:53) 1986/87:14 Ändring av tidpunkten för.avlämnande av självdeklaration vid 1987 årstaxering, m. m. 1986/87:64) 1986/87:7 Stålindustrin och vissa metallindustrier 1986/87:1En ny plan- och bygglag m. m. 1985/86:1 och 1984/85:207) 1986/87:2 Enlag om exploateringssamverkan m. m. 1985/86:2) 1986/87:3 En lag omhushållning med naturresurser m. m. 1985/86:3) 11 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1986/87:105 av Per Stenmarck (m) fillkommunikationsministern om utrikes reguljärflyg frän : Goda kommunikationer är enförutsättning för ett aktivt och expanderande näringsliv. Runt några avSveriges största flygplatser förs diskussioner om storautvecklingsprojekt. Det projekt som går under namnet Stad är ettexempel på detta. I detta område växer nu upp framtidsinriktad högteknologiskindustri inom bl. a. bioteknik, data och utbildning. Mitt i ett flygcentrum,som besöks av cirka tio miljoner resenärer, finns godaförutsättningar att åstadkomma en kreativ miljö. Ett annat område med goda expansiva förutsättningar ärSkåne. Närheten till kontinenten är påtaglig, ett faktum som borde kunnautnyttjas i betydligt större utsträckning än som sker. Bristen på godakommunikationer utgör emellertid en hämsko för sydsvenskt näringsliv.Etableringar har uteblivit av denna anledning, företag har sökt sig till andraregioner, även om man nog ändå kan konstatera att "vinden har yänt". av utredningar verkar det nu finnasförutsättningar att problemen med förbindelserna över skall gå mot enlösning. Tågfärjeförbindelser från , och kommerockså att innebära en god stimulans. Men till begreppet goda kommunikationerhör också väl fungerande flygmöjligheter. har alltsedan sin start haft etttämligen lågt kapacitetsut nyttjande. Vissa insatser har gjorts för att råda bot på detta - exempelvis i form av särskilda charterrabatter - och förbättringar har också uppnåtts. 1 den statliga lufttransportutredningen i början av1980-talet beräknades utnyttjandegrad till . Senareuppgifter tyder på att dessa siffror var kraftigt överskattade. kommer 1986 att nå över en miljon passagerare. Detär första gången i flygplatsens histora man betjänar så många resenärer. Trotsdetta kan man konstatera att det snart bara finns en enda reguljärutrikeslinje, nämligen till . Detta efter beslut om att lägga ned den s.k. pendeln till utanför . Den satsning som SAS gjort på en svävaremellan och har på många sätt varit positiv. För många människormed krav Prot,1986/87:33 påsnabbhet och komfort har restiden förkortats. Problem med regulariteten haremellertid uppstått främst . Men redan när svävaren togs i bruk varnade många för attföljden skulle bli ytterligare försämringar för . Det ansågs då viktigtatt flygpendeln kunde behållas. I det årets budgetpi-oposition nämndes att SAS"" inte planerar "att lägga ned pendeltrafikenutan att möjligheterna att förbättra denna trafik och göra den merkundanpassad först prövats". Detta sågs av många som positivt. Trots dettaläggs den nu ned, fill nackdel för många sydsvenska resenärer, som inte ärbosatta i med omnejd. Även flyglinjen hotas, enligtddningsuppgifter, av nedläggning. Linjen drivs av SAS, med entur i vardera riktningen . Troligenfinns det två skäl till det mindre goda resultatet: Avgångarna frånbåda orterna sker , vilket knappast tillgodoser näringslivets krav påsnabba kommunikationer. Ett alltförstort flygplan används för det, relativt sett, begränsade antalet passagerarepå varje avgång. Även för inrikestrafik finns endasten fungerande flyglinje, mellan och . Flygsträckan till Göteborghar åtminstone tillfälligtvis lagts ned. Stockholmstrafiken fungerar i stortsett väl och gör sitt bästa resultat . finns 13 förbindelseri vardera riktningen. främsta utvecklingsmöjligheter ligger sannolikt påchartersidan. Att antalet charterresenärer minskade under en följd av årberodde troligen främst på en allmän nedgång för denna trafik. Det innevarandeåret innebär en ökning på jämfört med fjolåret. Ständiga höjningar av charterskatten och diverseflygavgifter har hämmat en rimlig utveckling och begränsatkonkurrensmöjligheterna för . Trots att flygplatsen ofta kunnat erbjudabättre service och komfort än framför allt - inte minst i form avkortare, billigare och bekvämare transporter till och från flygplatsen - gårtrafiken i stor utsträckning förbi. En hämmande faktor för svensk flygverksamhet i allmänhetoch för i synnerhet är det faktum att avgifterna här är betydligt högreän i flertalet andra länder. Inte minst gäller detta jämfört med . AttSturup drabbas hårdare av detta än andra svenska flygplatser beror påkonkurrensen från . I ett för flygverksamheten pressat ekonomiskt klimatär det självklart att flygbolagen väljer den flygplats som kan erbjuda delägsta avgifterna. En lämplig åtgärd bör därför vara att successivt anpassade svenska flygavgifterna till avgifterna i andra länder. Därmed skullemöjligheterna att framgångsrikt konkurrera också öka. Enligt gjorda undersökningar reser betydligt flerpassagerare från till - ca 60 000 - och Frankfurt- ca 30 000 - än till Hamburg-ca 17 000. Mycket tyder därför på att det, medlämplig storlek på fygplanen, finns underlag för reguljärt flyg till dessastäder. Ibudgetpropositionen 1985/86 gjordes uttalanden om behovet av direkta flyglinjerfrån till de mest efterfrågade destinationerna. Ur många synvinklar är det otillfredsställande med detbegränsade antalet destinationer från , både beträffande inrikes- ochutrikesflyg. Därmed tillgodoses inte de önskemål som finns och som är enförutsättning för att regionen skall få en positiv utveckling. Flygplatser spelar en allt större roll i den regionalpolitiskadebatten. En väl fungerande flygplats är ett medel att aktivera en region. ISydsverige ökar antalet affärsresenärer kraftigt. Men samfidigt framförsuttalade önskemål från framför allt näringslivet om en stark"hemmaflygplats". Dessa önskemål borde kunna tillgodoses med en ökad ochfriare konkurrens. På sådana flyglinjer där SAS, av olika skäl, inte önskarbedriva trafik, borde något annat flygbolag få chansen. Sannolikt skulleflyglinjer, med mindre plan, kunna öppnas till exempelvis , ochZurich. Det skall inte uteslutas att ett sådant frisläppande avkonkurrensen skulle innebära att SAS återupptar trafiken på sträckanSturup)-för att få resenärerna in i det egna trafiksystemet. Därmedskulle vi få en konkurrens som bättre skulle tillgodose resenärernas behov. Är kommunikationsministern bereddatt ställa sig välvillig till eventuella ansökningar om koncessioner på utrikesreguljärflyg från ? Vilka åtgärder är kommunikationsministern beredd att vidtaför att svenska flygplatser skall få flygavgifter som konkurrerar medutländska? 1986/87:106av () till justitieministern om åtgärder för att skydda kvinnorsom utsatts för misshandel av sina f. d. män: har vårsvenska massmediadebatt till avsevärd del handlat om gatuvåldet. Press såvälsom etermedia har kunnat berätta om hur ungdomsgrupper, i regel berusade, skapatde mest otrygga och våldslad-dade situationer. harvåldsattackerna slutat med mord. Naturligtvis måste kraftfulla insatser och ansträngningargöras från myndigheternas sida för att undanröja de orsakssammanhang som uppammardrogbruk och våldsbeteende. Det måste också ute i kvartersmiljöerna skapas dentrygghet som det innebär att få kontakt med och hjälp av polismyndighet när såerfordras. Det är emellertid lätt så att gatuvåldet, det för oss allaoch massmedia synliga, nära nog blir det enda debatterade. Likväl vet vi, avgjorda undersökningar, att det bakom våra välfärdsfasader, i våra bostäder,försiggår de mest ohyggliga våldsscener. I synnerhet barn och kvinnor drabbasav detta dolda våld. I regel förekommer storkonsumtion av alkohol isammanhanget. har massmedia uppmärksammat oss påden situation som ungefär 1 000 kvinnor i vårt land befinner sig i - på flyktfrån sina f. d. män, från hot och misshandel. Många av dessa kvinnor har påegen begäran strukits ur de offentliga registren och flyttar från adress tilladress för att om möjligt hålla sig undan de män som förföljer dem. Polisensäger sig inte ha några möjligheter att skydda dessa kvinnor, utom i vissaakuta situationer. Det kaninte vara rimligt att polisens resurser skall sättas in först när våld Det är självfallet ur alla synvinklar angeläget att polisens resurseranvänds för att förhindra och för att förebygga. En intressant modell för att stötta de kvinnor som hotasav sina f. d. män är den amerikanska, där domstolar efter konstateradmisshandel kan besluta att männen inte äger rätt att besöka sina f. d. fruar. Beskedet om att en utredning tillsatts för att undersökavilket stöd som kan ges de kvinnor som får leva som ångestens flyktingar i sitteget land hälsas givetvis som en självklarhet men förändrar inte behovet av attåtgärder vidtas omgående. De förföljda kvinnorna kan ingalunda känna sig mersäkra för att en utredning tillsatts eller skall tillsättas. Motovanstående bakgrund vill jag fråga statsrådet: Är regeringen villig att vidtasnabba åtgärder för att skydda de förföljda kvinnorna från den terror och detvåld som deras f. d. män är beredda att utsätta dem för?. 1986/87:107av () till justitieministern om åtgärder för att skyddakvinnor som utsatts för misshandel av sina f. d. män: I en artikel redovisasresultaten av undersökningarna av levnadsförhållanden (UFO).Intervjuundersökningar, omfattande drygt 7 000 människor i åldern ,visar på ett omfattande och utbrett våld som riktas mot storabefolkningsgrupper. av de intervjuade angav att de utsatts för våldeller hotats med våld , vilket skulle motsvara över 300 000 människori hela landet. Genom undersökningen har också olika riskgrupper kunnatdefinieras. Av gruppen ensamstående kvinnor med små barn hade mer än 25 %utsatts för våld eller hot om våld . De som inte anmäldehändelsen angav ofta som skäl att de inte vågade eller var rädda förrepressalier. Författaren till artikeln konstaterar bl. a. att ett stortantal kvinnor berättat om våld, där gärningsmannen varit en f. d. make ellersambo till offret. Särskilt anmärkningsvärt i undersökningsresultatet är attoffren i de allra flesta fall inte tog kontakt med polis eller annan myndighet,eftersom de kände en rädsla för att utsättas för repressalier. Misshandlade kvinnor upplever sig utlämnade och utanförsamhällets skydd. De vet - av egen eller annans erfarenhet - att samhälletsmöjligheter att effektivt erbjuda dem en garanti för att misshandeln inte skallkunna upprepas är utomordentligt kringskurna. 'Denna vetskap har också varit enviktig faktor bakom det uppmärksammade våldsbrottet i . Särskilt allvarliga är de uppgifter som många misshandladekvinnor lämnar över sina upplevda svårigheter att kunna ta sig ur ettförhållande där misshandel ingår. Alltför många anger att just insikten omsvårigheterna att kunna bygga upp en ny tillvaro som inte hotas av den tidigaresambon/maken är ett av skälen att de trots allt uthärdar. tycks varken socialtjänst eller polismyndighet hatillgång till de instrument som skulle kunna ge kvinnorna den trygghet de harrätt att fordra. Däremot har de ideellt arbetande kvinnojourerna lyckats byggasupp en verksamhetsom, tack vare att den är helt fristående från samhällets myndigheter, nåttframgång och efterfrågas av kvinnor i en desperat situation. Ett av de starkaste skälen till att kvinnor i första handsöker hjälp, känner och får trygghet, hos kvinnojourerna är att dessa inte ärålagda att föra journaler och register över kvinnornas situation, eftersom deinte omfattas av offentlighetsprincipen. Uppenbarligen har också kvinnojourernakunskap och medvetenhet nog för att kunna bistå många av de kvinnor som tillslut tvingas byta idenfitet eller göra andra insatser för att dölja sitt nyaliv för misshandlaren. Det är anmärkningsvärt att de hotade kvinnorna inte litarpå att samhället medverkar till att försvåra och förhindra att den misshandlademannen kan söka upp kvinnan. Detta beror på klara brister i vår lagstiftning.Det gäller dels domstols möjligheter att i dom ålägga en person besöksförbud, delssekretesslagen, som endast medger sekretessbeläggning av uppgifter i depersonnummerbaserade dataregister vilka omfattar hela befolkningen. Missförhållandet har påtalats av datainspektionen förflera år sedan, men har fortfarande inte åtgärdats. UppenbarUgen har den senaste tidens massmediabevakningmedfört en insikt - också hos regeringen - att kvinnornas ställning måstestärkas. Justitieministern har också aviserat överläggningar med landetskvinnoorga-nisafioner. Det är värdefullt. I detta sammanhang bör diskuteras hurvåra kunskaper om orsakerna till misshandel skall kunna förbättras. Detta ärnaturligtvis en förutsättning för att sedan kunna gå vidare och presenterainsatser som kan förhindra misshandel. Andra frågeställningar som måste aktualiserasär formerna för ett effektivt samhällsstöd till de kvinnojourer som verkar. Detär en grannlaga uppgift att finna former för stöd till kvinnojourernas arbete,utan att därmed försämra deras möjligheter att verka obundna tillsamhällsmyndigheterna. Däremot finns enligt min mening inte tid eller skäl attavvakta med andra insatser.