prot · GA0919 · 1986-12-31 00:00:00 — När det gäller övertidsuttag och flexibla arbetstider, somockså tas upp i motion 1985/86:A734 av vpk, vill utskottet erinra om att lagenäven i dessa delar är dispositiv och kan ändras eller ersättas medkollektivavtal. Detta har också skett i ett stort antal fall.Övertidsuttaget i vårt land är vid en internationell jämförelse lågt. I januari1986 var det totala övertidsuttaget trots att vi är inne i en högkonjunktur.Detta skall ses mot att övertidsuttaget aldrig harunderstigit - alltså en mycket liten höjning, trots högkonjunkturen. Utskottet kan inte dela uppfattningen att man bör sättastopp för flexibla arbetstider, en uppfattning som förs fram i vpk:s motion.Denna rörlighet måste finnas på en arbetsmarknad som är så föränderlig som densvenska. Det måste ankomma på arbetsmarknadens parter att noga följa dennautveckling och vidtaga de åtgärder som är erforderliga. Utskottetavstyrker motion 1985/86:A734 i denna del. I en partimotion från , 1985/86: A604, yrkas påen utvärdering av erfarenheter av flexibel arbetstid. Som nämnts följerparterna på arbetsmarknaden denna fråga. Utskottet utgår vidare från att maninom regeringens kansli också följer utvecklingen och vidtager de åtgärder iform av utredningar, utvärderingar m.m. som kan bli nödvändiga. Med detanförda avstyrker utskottet motion 1985/86: A604. Med vad jag anfört yrkar jag bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan i betänkande 1986/87:4 om arbetstid ochavslag på samtliga motioner. 84SONJA REMBO (m) replik: började med att citera vårmotion. Det gläder mig. Den inte bara låter positiv, , utan denär positiv. Jag tycker, när jag lyssnar till , att det är tristatt höra att han inte på något sätt återspeglar den debatt som trots allt försinom socialdemo- kratin ochfackföreningsrörelsen när det gäller arbetstidsfrågor. Personer som ,, m. fl. har en helt annan insikt i de här frågornaän tycks ha. Denna nya insikt präglade i viss mån också LO-kongressennyligen, och jag tror att den kommer att prägla debatten framöver. Jag tror att det är mycket viktigt att vi försöker kommafrån den fixering vid generella lösningar som råder - kanske allra mest här ikammaren. Den fixeringen hindrar en konstruktiv debatt och konstruktivalösningar. Vi har ett arbetsliv och ett samhällsliv som ser heltannorlunda ut än på 1920-och 1930-talen. Det upptäcker nog omhan ser sig omkring utanför det här huset. Det finns människor som är väl utbildade för kvalificeradearbetsuppgifter, som är i stånd att fatta mycket långtgående beslut som rörprivatekonomi, familjeförhållanden och allt annat - men som när det gäller sinegen arbetstid skall vara bundna vid avtal som har antagits centralt. refererar liksom utskottsmajoriteten iövrigt till avtalet mellan Metall och . Det avtalet omfattarbortåt en halv miljon Metallmedlemmar i . Det kanske inte är enhändelse, men förs också inom Metall en mycket intressant debatt omarbetstidsbank osv. Också där förs en debatt som går i helt andra riktningar änGustav inlägg gjorde. Men man kan exempelvis också fundera över hur det kommer sigatt det inom Metalls område finns så få kvinnor som det gör. Är den stelhet somparterna visar i sin syn orsak till att kvinnor inte har settverkstadsindustrin som ett attraktivt arbetsfält? Det kan vara en avförklaringarna. Det skulle vara intressant att höra vad haratt säga om arbetstidens betydelse för motverkande av den uppdelning som vi har inom arbetsmarknaden, där kvinnor i stort sett ensidigt arbetar inom ensektor medan män dominerar andra sektorer, där kvinnor inte släpps in. Jag harför min del den uppfattningen att arbetstiden har mycket stor betydelse för denutvecklingen. 85KARL-ERIK (vpk) replik: Jag måste fråga om intearbetstidslagen, vars bestämmelser nu kan förhandlas bort, egentligen harkaraktären av en skyddslag. Pengar för genomförande av sextimmarsdagen bör man såvittjag förstår ta från kapitalägarna. Så mycket pengar som dessa har har deväl kunnat redovisa. motiverar sitt avslagsyrkande med att detär arbetsmarknadens parter som skall förhandla. I klartext betyder det attstarka parter kommer att träffa bra avtal, medan svaga parter kommer att fåsämre avtal. Det kan väl inte vara meningen att vi skall avstå från alla delagstadgade möjligheter att ingripa som kommit till för att skydda de svagasteoch sämst ställda? Det skulle i så fall betyda att man i vissa förbund kommeratt få en arbetstidsförkortning och att man i andra förbund inte kommer att fåen sådan. Med den politiken kommer de som bäst behövde den kanske inte att 6 protokoll 1986/87:19-20 få den.Jag tycker att det är helt obegripligt att utskottsmajoriteten menar att dettaskall av arbetsmarknadens parter och att den totalt struntar i vad somdå kommer att hända på arbetsmarknaden. 86 () replik: Jag hade hoppats att skullesäga att en parlamentarisk grupp med uppgift' att arbeta med förslag omarbetstidsförkortningar planeras, men såvitt jag kunde höra nämndes ingetsådant. Det kommer kanske inte heller att bli så. Jag hävdar mycket bestämt attdet för att vi skall kunna genomdriva något slags arbetstidsförkortning här iSverige behövs en bred parlamentarisk uppslutning kring en sådan åtgärd. Detkan vi inte åstadkomma på ett riktigt sätt om inte en parlamentarisk grupp meddirektiv att utarbeta ett förslag till arbetstidsförkortning tillsätts.DELFA-gruppen hade inte fått några direktiv som gav den rätt att lägga framförslag, vilket jag anser är nödvändigt. Även om t. ex. arbetsmarknadens parter får i uppdrag attlösa detta, kanske de ändå behöver hjälp ett stycke på vägen av en sådan härgrupp, så att rhan snabbare kan genomdriva t. ex. sex timmars arbetsdag. Jag skulle vilja höra av om det förekommernågra tankar på tillsättande av en parlamentarisk grupp. 87 () replik: hänvisade till GöstaRehn när hon argumenterade för flexibel arbetstid osv. hänvisar hon tillCarina i samma syfte. Jag har ofta kontakt med dessa personer och vetatt man inte kan använda deras argument som stöd för sådana åsikter som SonjaRembo för fram. Vad menar man egentligen med flexibla arbetstider? Är detpå arbetstagarens eller på arbetsgivarens villkor som de skall genomföras?Moderaterna anför i sin motion att lagstiftningen står i vägen för en flexibelarbetstid. Historien lär oss att när lagstiftningen är kraftlös är det desvagare på arbetsmarknaden som drabbas. m.om att man borde ändra ILO-konventiorien för möjliggörande av flexibla arbetstider.Inte kommer det att gynna arbetstagarna och de svaga, tvärtom. säger dessutom att en sådan åtgärd skullehjälpa kvinnorna. Alla vet att kvinnorna fortfarande har en svagare.ställningpå arbetsmarknaden, och varje sådan åtgärd skulle minska kvinnornasmöjligheter att bli jämställda med männen. Jag tror att det finns all anledningatt fortfarande ha kvar nuvarande lagstiftning för att verkligen kunna stärkakvinnornas ställning på arbetsmarknaden. Till vill, jag säga att DELFA har arbetat . Regeringen har därför bedömt att nya former för utredningsarbetet medarbetstidsfrågorna kan vara viktigt. Det är säkert ett skäl till att man nu tarupp frågorna inom , så att nya bedömningar kan görasom hur man skall fortsätta utredningsarbetet. När en utredning har arbetat finns det anledning att fundera över om man kan finna nya former föratt utveckla ett så viktigt område som arbetstidsfrågorna. 88SONJA REMBO (m) replik: tycker inte om att jag citerarsocialdemokratiska debattörer som har en annan åsikt än han, sådana som har enåsikt som i stor utsträckning sammanfaller med min. Jag kan förstå att han intetycker om det, men jag kommer att fortsätta att citera. Det kan lugn för. Lagstiftningen gynnar de svaga, menar . Vihar haft arbetstidslagen , om jag minns rätt. harkvinnorna fått en arbetsmarknad där de är verkligt svaga, trotsarbetstidslagen, trots den långtgående reglering vi har av helaarbetsmarknaden, trots de stora rättigheter som fackföreningsrörelsen har fåttoch trots att vi har en stark fackföreningsrörelse. Hur kommer det sig, GustavPersson, att kvinnornas arbetsmarknad trots alla dessa regleringar, trots alldenna lagstiftning, trots alla dessa generella åtgärder kanske är kanske densvagaste i , om man räknar med jämförbara länder? Hur kommer detta sig?Är det inte dags, Giistav , att börja tänka i andra banor, att lita påoch bygga på de enskilda människornas egna förutsättningar, att låta dem självabestämma hur de vill ha det? Jag tror att de klarar det väldigt mycket bättreän vi gör här i och väldigt mycket bättre än man klarar det på . Det är det vi moderater eftersträvar. Vi eftersträvar enarbetsmarknad och en arbetstidslagstiftning där människor får fatta sina egnabeslut. Vi har starka fackföreningar. De har möjligheter att gå in om deupptäcker att någonting håller på att gå snett. Jag tror inte att det kommeratt gå snett. Arbetstagarna här helt andra kvalifikationer, en helt annanställning än de hade i början av detta sekel när arbetstidslagen antogs. Denpräglas av den filosofi som tydligen är vägledande för GustavPersson då han ser på de här frågorna. Jag tycker att skäll börjafundera i nya banor. Jag vill ansluta mig till fråga. Men jag vill också gärna ha ett svar på den frågan. harregeringen tagit över arbetet med arbetstidslagstiftningen och alla andra lagarsom har med arbetstiden att göra. Hur avser regeringen att hantera hela dettakomplex? Kommer man tillbaka till , kommer man att koppla in de andrapartierna, kommer man att ta till vara den mycket konstruktiva debatt somförekommer. Kan svara på det? 89GÖREL THURDIN (c) replik: undrade vad vi egentligen rrienade med Då förstår vi allihop att det råder en viss osäkerhet om vad sommenas med det. Därför är det inte så konstigt att vi kräver att få någon formav utvärdering och en djupare penetrering rörande flexibla arbetstider,som vi lägger till det övriga analysmaterial som finns. Jag kan förstå våndan inom i slutskedet avdetta arbete, då man inte haft sådana direktiv att man har kunnat lägga fram förslag. Då är dét dags, , att skaffa en grupp som får de direktiven, och den skall vara pariamentariskt sammansatt, annars får vi ingen bred uppslutning kring förslagen. ' 90KARL-ERIK (vpk) replik: säger att den huvudsakligaorsaken till att utskottet har avstyrkt våra motioner om sex timmars arbetsdagär att de sämst ställda inte har råd att finansiera en arbetstidsförkortninggenom minskade löner. Då vill jag fråga : Kan ni inte i er vildastefantasi tänka er att arbetstidsförkortningen kan finansieras av arbetsgivaren?Är det helt otänkbart att låta kapitalet betala arbetstidsförkortningen - och iså fall varför? Anser att företagen inte har tillräckligavinster? Är det därför man inte vill få kapitalägarna att betalaarbetstidsförkortningen? Vad man här talar om är att arbetarna skallbetala reformen. Då förstår jag att vi aldrig kommer att ifå råd med sextimmars arbetsdag. Är det den filosofin man har från utskottets sida? 91GUSTAV () replik: Först vill jag till säga att vadhon gör här, när hon citerar , och , ärätt förvanska vad de menar. har själv konstaterat att man inomOECD-länderna från arbetsgivarhåll har förvanskat begreppet flexibel arbetstid.Man ser det helt ur produktionssynpunkt, och man talar om drifttid i ställetför arbetstid. Man avser också, när man diskuterar i andra sammanhang, att tabort den solidariska lönepolitiken, minska anställningstryggheten och införaett system med flexibel arbetstid. Det är alltså i de termerna man diskuterar,och det är vad också indirekt gör. Jag har här hänvisat till vad själv harkonstaterat. Det är viktigt att framhålla detta, eftersom så oftaciterar honom. Han säger att man försöker utnyttja flexibilitet för attfördärva arbetsförhållanden. Jag tycker att i sina anföranden härhar givit ett bra exempel på det - att arbeta precis efter den princip sommånga arbetsgivare tillämpar. Det kan inte vi socialdemokrater ställa upp på -man må sedan aldrig så mycket hänvisa till arbetarrörelsens stora idéskaparesom och . låtsas som om inte sex timmars arbetsdagär resurskrävande i vårt land. Så gör också vpk när det gäller många av dereformer man föreslår. Det är inget fel på era reformer, de är socialt och brainriktade. Men man kan inte genomföra dem om man inte kan skapa resurser förderas genomförande. Det är ju inte så enkelt att man bara kan säga: Det härskall kapitalet betala. Vi har ju en stor offentlig sektor som också måsteklara av detta. Det är viktigt att vi inte tar alla resurser till ett endaändainål. Det vill ni ständigt göra när ni inom vpk argumenterar förfinansiering. Då skall egentligen alla resurser gå till just det ändamål somman för tillfället pratar om. Det är orealistiskt. Det är också orealistiskt när ni vill att man skall minskaövertiden . Förmodligen skulle svensk verkstadsindustri intekunna klara sig -och inte heller många andra industrier i högkonjunkturen - omman drog till så kraftigt. Det är en realistisk inställning som fackföreningsrörelsenhar i det här landet - att man inte kan gå fram på det sättet om man vill ha engod utveckling inom svensk industri. vice talmannen anmälde att ochSonja Rembo anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätttill ytterligare repliker. 92 (): Det är förvisso inget stort tänkande omarbetstidsfrågorna som kommer till uttryck i det betänkande frånarbetsmarknadsutskottet som vi nu diskuterar. Det kommer knappast att gå tillhistorien som någon milstolpe i arbetstidspolitiken. Man får leta efterrussinen och ta väl vara på dem när man hittar dem. Det är tydligt, även om det har varit en intressant debatthär i kammaren , att det i första hand är utanför den här salen somarbetstidsdebatten förs. Visst är det så, som utskottet säger, att det ärparterna på arbetsmarknaden som i första hand måste göra prioriteringarnabeträffande det tillgängliga utrymmet. Det är med andra ord de ekonomiskarealiteterna som styr parternas beredvillighet att lyfta framarbetstidsförkortningarna som ett viktigt välfärdsmål. Jag tror inte att vi häri kammaren kan forma en arbetstidspolitik som går emot eller som går snabbarefram än vad som är förankrat hos framför allt de fackliga organisationerna. Jaghar därför aldrig kunnat förstå sådana yrkanden som de som ställs ivpk-reservationen nr 3. Om inte annat - det har redan framhållits här - bordeväl även vpk kunna inse att arbetstidsförkortningarna måste ske i en takt somde lägst avlönade orkar med, de som inte har råd att själva betala enarbetstidsförkortning med lägre lön. Vad vi däremot borde kunna diskutera och t. o. m. uttalahär i kammaren är först och främst vilka mål man bör ha för en framtidaarbetstidsförkortning, vilka värden man vill uppnå. Då blir det ocksånaturligt att diskutera hur en arbetstidsförkortning eller hur hela denframtida arbetstidspolitiken skall utformas för att vi skall kunna slå vakt omdessa värden. Det är väl känt att vi som undertecknat motion A730 - ivpk:s reservation kallas vi "ledande företrädare för detsocialdemokratiska kvinnoförbundet" - anseratt den dagliga generella arbetstidsförkortningen bäst tillgodoser de syften som vi vill nå med en kortare arbetstid. Starkt individuella eller flexibla lösningar gynnar alltidde starka, gynnar arbetsgivarintressena och fortsätter att öka trycket påkvinnorna att stå tillbaka i fråga om arbetstid och inkomst för att kunnaupprätthålla den traditionella rollen som huvudansvarig för hemmet och barnensskötsel. När jag läste reservation 6 fick jag i förstone för migatt center- och folkpartiledamöterna i utskottet inte alls hade förstått dethär. Men efter att ha lyssnat till förstår jag att det egentligeninte är den typen av flexibilitet och starkt individuella lösningar som manfrån det hållet är ute efter. Till SonjaRembo skulle jag vilja säga att jag håller med henne på en punkt - det ärinte ofta jag gör det - nämligen om att arbetstiden har en mycket stor betydelse för den könsuppdelade arbetsmarknaden. Det är bara det att vi drar helt olika slutsatser av detta. Den deltidsarbetsmarknad som vi har fått här i landet, i brist på en generell arbetstidsförkortning till sex timmars arbetsdag, är det yttersta exemplet på stor flexibilitet och mycketindividuella lösningar.Det har också visat sig att det har konserverat en könsuppdelad arbetsmarknad. En generell daglig arbetstidsförkortning, inom vilken detockså finns utrymme för erforderlig flexibilitet - enligt vad jag förstårinstämmer också i det - skulle kunna utjämna arbetstiden mellankvinnor och män och ge även svaga och nytillkomna på arbetsrriarknaden en grundtrygghet. Utskottetsäger också att "det i princip råder, enighet om att en sådan reform"- dvs. sextimmarsdagen - "bör utgöra det långsiktiga målet för politikenpå arbetstidsområdet". Jag antar att det är ett försök att hålla med ossmotionärer utan att, behöva bifalla vårt krav på ett uttalande i den riktningenav . Vårt andra krav gäller finansieringen. Huvudinvändningenmot att snabbt genomföra sextimmarsdagen är och har varitkostnaderna. Vi ville försöka hitta nya grepp för att komma ur dennablockering, och vi ville att DELFA skulle ta sig an möjligafinansieringsalternativ. får vi veta att DELFA skall läggas ned. Också jagbeklagar detta. Jag tycker nämligen att mycket värdefullt har tillförtsdebatten tack vare just DELFA:s existens. Men utskottet säger att departementetmåste fortsätta utreda bl. a. finansieringen av arbetstidsförkortningar. Dethade naturligtvis varit önskvärt -det har redan efterlysts här - att det merkonkret hade kunnat uttryckas hur detta skulle ske. Jag som noga följer arbetstidsdebatten ärdelvis optimistisk. Inte bara inom mitt eget parti utom inom helaarbetarrörelsen finns nu ett stort intresse för arbetstidsfrågorna. Men detfinns också en risk för att bollen blir liggande mitt på planen och att ingenfrån vare sig den fackliga eller politiska planhalvan i något parti eller frånarbetsmarknadens parter sätter bollen i rullning. I stället väntar man utvarandra. Frestelsen att yrka bifall till min motionA730 är stor. Men eftersom den uppenbarligen skulle falla tidigt i enförberedande votering känns det inte särskilt meningsfullt att göra det. Jagnöjer mig således med att konstatera det,viktiga som i alla fall har kommit utav detta utskottsbetänkande , nämUgen att utskottet med undantag förmoderaterna tycks vara enigt om att sex timmars arbetsdag är ett-angeläget mål. 93KARL-ERIK (vpk): Har man som den inställningenatt arbetarna själva skall betala allt, då kommer det att ta tid innan vi harlyckats genomföra sex timmars arbetsdag. Man borde vara ärlig och tala om detför de sämst ställda i samhället och för de arbetande kvinnor sorn är anslutnatill det socialdemokratiska partiet. Det skulle vara ärligare än att gå ut i enskendebatt och påstå att man försöker driva kravet om sex timmars arbetsdagvidare. Så fort vpk för fram det kravet säger man att det är orealistiskt. Detär -inte ärligt, . Vad så gäller frågan att få bollen i rullning vill jagsäga att nu har en chans att sparka på den. 94 (): Jag skall fatta mig kort. Det var välgörande att höra i den här debatten på ett konstruktivt, lugnt och sansat sätt. Det är såvi måste föra debatten om arbetstidsfrågan, som är och kommer att bli en av destora frågorna i politiken. Maj-LisLööw kommenterade frågan om den könsuppdelade arbetsmarknaden, och där har vigjort en likartad analys av problemen. Men vi drar helt olika slutsatser. Minslutsats är den att kvinnor har mycket svårt att komma in på de manligtdominerade yrkesområdena, eftersom det finns en mycket oflexibel, stel ochorörlig syn på arbetstidsproblemen på dessa områden. Det finns inte möjlighetertill deltid. Det är en av orsakerna till att kvinnorna i den omfattning som harskett har låsts in på en arbetsmarknad där de kan få arbeta deltid; Dessadeltidsarbeten har utvecklats på ett kanske inte helt lyckat sätt - det kan jaghålla med om. Jagtycker att vi skall fortsätta den här debatten på ett konstruktivt sätt. Vikanske rent av får möjligheter att mötas. Däremot tror jag inte, som jagtidigare har sagt, på lösning av frågan om sex timmars arbetsdag.Men den frågan skall jag inte ta upp i den här debatten. Anf.95 (): Jag tror att var seriös när hon sade att hon gärna hadevelat yrka bifall till sin egen motion. Det är kanske synd att inte göra detnär man tycker att det som står i motionen är riktigt. Maj-LisLööw säger att det är fråga om ett nytt finansieringssätt, vilket jag tycker ärlitet underligt. Det talas nämligen om arbetstidsfond, och för mig är det ingetnytt från socialdemokratiskt håll. Vi blir litet misstänksamma över den typenav finansieringsform. Eftersomdet är så oerhört viktigt att instifta en arbetstidslag som uppfyllersamhällets och politikernas krav på en förkortad arbetstid, vill jag frågaMaj-Lis Lööw om hon inte anser att det behövs en parlamentarisk arbetsgrupp meduppgift att framlägga förslag om en reform inklusive förslag om hur en sådanreform skall finansieras. 96 (): Först till : Jag vill påpeka att DELFA, vars nedläggningvi tydligen båda beklagar, aldrig hade till uppgift att lägga fram någraförslag; Delegationens uppgift var att ge underlag för debatten, och det tyckerjag den har gjort på ett alldeles utmärkt sätt. Förslagen tycker jag faktisktskall läggas fram i den här kammaren . Detför mig då över till vpk och . Det är nämligen väldigt lättatt säga att det inte är arbetstagarna som skall betala arbetstidsförkort- 'ningen, utan det skall arbetsgivarna göra. Självfalletskall arbetstidsförkortningen tas ur en ekonomisk tillväxt, men vad som sker omvi gör det snabbare än vad framför allt fackföreningsrörelsen anser att detfinns ekonomiskt utrymme för är ju att arbetstagarna får betala den själva. Detär detta som vi tycker att man måste undvika. TillSonja Rembo vill jag bara säga att ..jag vill rekommendera henne att läsa dendelrapport från DELFA som har skrivit och som Prot.1986/87:19 handlar just om jämställdhet och arbetstider. Den visaralldeles tydligt att kvinnorna har allt att vinna på engenerell arbetstidsförkortning men att jämställdhetenpå arbetsmarknaden knappast kommer att gynnas av starkt 97 (vpk): Det var andra tankegångar som fram , att det är kapitalet som skall betala. Det var intressant atthöra, för har man haft väldigt svårt för att säga rent ut att det ärföretagen som skall betala de här reformerna. Då är det egentligen bara attdriva på. Jag tror nog att man i de olika förbunden inte är rädd föratt få en arbetstidsförkortning. Om medlemmarna hade det avgörande inflytandet,skulle de nog ställa upp för ett förslag om kortare arbetstid. Det är vissapampar i vissa förbund som tycker att en arbetstidsförkortning blir för dyr.Att föreslå något sådant skulle skada deras relationer till arbetsgivarna, ochdet är därför man inte kommer någon vart i den här frågan. 98 (): Jag blir litet fundersam, när att hon tycker att förslagen skall läggas fram i kammaren. Det är klartatt det måste komma förslag till kammaren, om skall kunna fattabeslut. Men ett förslag kan ju vara mer eller mindre parlamentariskt förankrat.Jag efterlyser alltså en bred parlamentarisk uppslutning kring ett förslag ikammaren. 99 (): Jo då, , jag har läst RitaLiljeströms rapport, liksom jag har läst alla DELFA:s rapporter. För dem som ärintresserade vill jag rekommendera DELFA:s rapporter till läsning. Det är ettmycket intressant material. anser att en generellarbetstidsförkortning skulle vara till fördel för kvinnors arbetsmarknad, sägerMaj-Lis Lööw. Jag tror inte det. Som jag kommer ihåg rapporten, drar RitaLiljeström inte någon entydig slutsats på det sätt som säger. Vihade glädjen att här i kammaren diskutera arbetstidsfrågan bl. a.med utgångspunkt i rapport. Debatten, så som den förs på mångahåll utanför det här huset, visar väl att vi i stor utsträckning behöver ettnytänkande i arbetstidsfrågan. Det är det nytänkandet som vi moderater villöppna dörren för, och vi välkomnar alla i den debatten. Anf.100 (): Jag begriper uppriktigt sagt inte vad det ärGörel Thurdin och jag träter om. Jag försökte lyssna på inläggoch höra efter vad vi kunde vara överens om.