prot · GA0941 · 1986-12-31 00:00:00 — Dethandlar om att sätta eleven i centrum, att skapa en skola som utvecklar allaelever maximalt utifrån deras personliga anlag och intressen. I en följande mening, efter att ha fällt sitt omdöme omvåra förslag, skriver utskottsmajoriteten: "Utskottet har kunnatkonstatera att brister som iakttagits i fråga om kunskapsinhämtande ochkunskapsnivå hos eleverna föranleder åtgärder för att förbättrasituationen." Detta konstaterande är väl det bästa bevisetför, att vi moderater verkligen har rätt. när vi säger, att det inte står rätttill med möjligheterna att få goda baskunskaper i vår svenska grundskola ochlägger fram förslag till förbättringar. Låt oss översätta utskottets kryptiska skrivning tillnormal svenska! Då skulle det kunna låta så här: "Det behövs kraftigaåtgärder för att våra grundskoleelever skall få tillräckliga baskunskaper försin vidare personliga utveckling." När nu utskottsmajoriteten medger att det finns brister -varför är den då inte beredd att medverka till att de rättas till? Vårt förstayrkande gäller skolans ämnen. Vi moderater anser att kvaliteten iundervisningen skall bibehållas genom att ämnesgränserna upprätthålls. Vårtsamlade vetande är grupperat i ämnesstrukturer som eleverna måste ges träningatt orientera sig i. Vi avvisar därför den långtgående integrering ochutsuddning av ämnesgränser som blockläsningsfilosofin de facto innebär. Vårt andra yrkande rör ämnenas innehåll. För flertaletämnen gäller att stoffmängden har ökat påtagligt utan att tid har avsattsför den ökningen. Lärarna hävdar att undervisningstid är en bristvara. Jaghåller med dem om det. Undan för undan har den ena nya uppgiften efter denandra lagts på skolan. Nya krav på nya uppgifter som skall åvila skolantillkommer ständigt. del av dem återfinns för övrigt som motioner i dettabetänkande. Skulle alladessa krav tillgodoses, borde antaletschemalagda undervisningstimmar utökas avsevärt, såvida man inte är beredd attföreslå indragning eller nedläggning av annan undervisning. Men det föreslårman inte. Alla dessa krav på extra eller nya insatser och aktiviteter harnaturligtvis en seriös och engagerad bakgrund. Men fråganär: Hur mycket orkarskolan och lärarna med? Vissa grundskolefrågor m. m. Vissa grundskolefrågor m. m: Det är en omöjlighet att proppa in mer på schemat än vadsom redan finns där. Den nu rådande stoffträngseln skapar stress och osäkerhethos både lärare och elever. Lägg därtill att många av de planeradeundervisningstimmarna störs av andra aktiviteter i skolan. Ett pär eleverförsvinner från någon lektion för körsång, några andra för tandläkarbesök,hemspråksundervisning eller besök hos skolsköterskan, för att ta några exempel.Helt plötsligt försvinner timmen före frukost för att alla elever skall vara iaulan för en teaterföreställning eller ett besök av en diktläsare ellerpolitiker eller facklig företrädare. En idrottsdag kan betyda ett bortfall avundervisningstimmar, omöjliga att ta igen. Inte minst drabbarkringaktiviteterna den viktiga språkundervisningen. Vi föreslår i vår motion en genomgång av skolämnena ochderas innehåll för att ge ämnesstoffet en rimlig omfattning i förhållande tilltimplanerna. Översynen av ämnena bör leda till att undervisningen koncentrerastill det verkligt centrala. Kanske måste något som finns i dem rensas bortför att ge plats för nytt stoff? Lärarna måste också ges möjlighet att säga ifrån: Minalektioner får inte störas av schemabrytande aktiviteter som om dessa voreviktigare än undervisningen i ett basämne. Det går inte att försvara attuppemot av den fastställda undervisningstiden går bort av olikaanledningar. Vi begär hos regeringen en översyn av läroplanen i syfte attgarantera tillräcklig tid för det centrala ämnesinnehållet. Med detta yrkar jagbifall till reservation 1. Del av socialdemokraterna sä varmt omhuldadesammanhållna högstadiet har gett motsatt effekt mot vad de hoppats - den attalla elever tillförsäkras god utbildning. Tvärtom har utslagningen pähögstadiet förstärkts. Att det blivit så är egentligen inte förvånande.Eleverrias skiftande personligheter börjar få avgörande betydelse i tonåren,dvs. Detta måste skolan ta hänsyn till, annars går intressetför skolarbetet förlorat. Större valmöjligheter på högstadiet skulle innebära bättre tillgodosåg elevernas särart för att engagera och utveckla alla. Enstörre del av tiden på högstadiet bör avsättas för individuella val -förslagsvis . Vi har i vår motion skisserat en av mänga möjliga modellerför att tillgodose elevernas individuella intressen och önskemål i kombinationmed att avkall inte görs på inhämtandet av baskunskaper. Jag yrkar bifall till reservation 2. De nuvarande reglerna om begränsning till högst en terminför anordnande av särskilda undervisningsgrupper anser vi bör tas bort. Finnerlärarna i en skola att eleverna gynnas av en undervisning grundad på derasbehov än en termin, bör man vid skolan få fortsättaytterligare tid för sådan undervisning. Stelbenta regler får inte hindramaximal hjälp till eleverna. Skolan måste ha ett intresse av att anpassaundervisningen till den enskilde eleven. Det har ingenting med sortering av eleveratt göra. utan är ett. uttryck för förståelse för att elever behöver olika långtid för.att tillgodogöra sig vissa kunskaper. Ingen är sämre än någon annan fördet. Som individuell hjälp för de elever som drabbats avskolleda och som inte kan få rätt vägledning på annat sätt bör möjlighet tillanpassad studiegång finnaskvar i större utsträckning än . Det skulle bidra till att skoltrötta eleversenare känner det lättare att återuppta sina studier. Samma effekt skulleskolgångsbefrielse ha. Därför bör möjligheter tillskolgångsbefrielseåterinföras. För en del elever är kanske möjligheten att få påbörjalärlingsutbildning efter årskurs 8 den bästa lösningen på problem medskolgången. Det innebär en valmöjlighet lika god som alla andra. Med detta yrkar jag bifall också tillreservation 3 och i övrigt till utskottets hemställan. AnL 104YLVA (): I förskolan och lågstadiet möter barnennästan bara kvinnliga barnskötare, förskollärare och lågstadielärare. Men juhögre upp i skolan de kommer, desto fler blir de manliga lärarna. Nästan allarektorer är män. Den sneda könsfördelningen stimulerar inte tillnytänkande, utan den bild som barnen får av könsrollerna i skolan och hemmenspelar en avgörande roll för hur de uppfattar vuxenvärlden. Antagligen ger denmarkant sneda könsfördelningen bland giundskolans lärare mer omfattandeeffekter än vad man vet. Detta förhållande måste brytas. Det är viktigt att eleverfår förebilder av bägge könen på alla stadier. Men särskilt viktigt är det attelevernas första bild av t. ex. en skolledare inte automatiskt kopplas till enman. krävde i reservation attskolöverstyrelsen.skulle få i uppdrag att inför den nya skolledarutbildningenutarbeta ett program för en mer aktiv rekrytering av kvinnliga skolledare.Tyvärr villfors inte det kravet. Det framstår emellertid som alltmer nödvändigt att ge delokala skolmyndigheterna stöd och råd i jämställdhétsarbetet. Det går alldelesför långsamt. Ett sätt att åstadkomma detta är att utse enjämställdhetsansvarig person vid varje länsskolnämnd. Utskottsmajoriteten hävdar att en sådan ordning skulleinnebära att alla andra vid länsskolnämnden skulle strunta ijämställdhetsfrågorna. Det är märkligt att det när det gäller jämställdhet mellankvinnor och män finns så många undanflykter då man föreslår konkreta åtgärderför att främja sådan jämställdhet. Inom alla myndigheter, företag och organisationer finnsdet klara ansvarsområden i olika frågor. Ja, det ses t. o. m. som enförutsättning för att arbetet skall fungera och för att frågorna skall drivaseffektivt att man har en person som har det yttersta ansvaret. Majoriteten i utskottet anseruppenbarligen inte attjämställdhetsarbetet är tillräckligt viktigt för att nian skall ha någraåsikter om hur arbetet skall bedrivas. En rad motioner redovisar farhågor för att ämnetreligionskunskap inte får det utrymme det är berättigat till enligt läroplanen. Då och då framförs också att många lärare känner sigdåligt rustade att undervisa i religionskunskapsämnet. I det sammanhanget ärdet angeläget att erinra orn att detta ämne faktiskt varitprioriterat i fortbildningen och således gett förtur tillfortbildningsresurserna. Utskottethar emellertid tagit den här oron på allvar, och för att ytterligare markerabetydelsen av religionskunskapsämnet har utskottet gjort en utomordentligtstark skrivning, där vi hänvisar dels till den timplan som finns angiven i Lgr80, dels till skyldighet att inom sina reguljära uppgiftergöra utvärderingar av undervisningen och ta initiativ till förändringar när mananser att sådana behövs. Utskottet utgår också från att regeringen tar hänsyn tilldessa frågor vid planeringen av den nya lärarutbildningen. konstruerar motsättningar där inga sådanafinns. Vi för vår del ansluter oss helt till läroplanens mål för skolan:"Det är en huvuduppgift för skolan att eleverna får goda kunskaper oehfärdigheter." Att vi inte skulle reagera när något är fel är absurt. Jagvill påminna om upprepade krav om fler undervisningstimmar i t.ex. svenska och matematik, när signaler kom om att allt inte stod rätt tillinom dessa ämnen. Det här är ett krav som regeringen nu faktiskt har anslutitsig till, och timplanen upptar fler timmar i svenska och matematik. Jag yrkar bifall till folkpartietsreservation nr 4 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. AnL 105MARGARETA (): Herr talman! " --- Utbildningens allmänna mål är att ge eleverna kunskaper,utveckla deras färdigheter och i samarbete med hemmen främja deras utvecklingtill harmoniska människor och till dugliga och ansvarskännandesamhällsmedlemmar." Så står det i 1 § av den nya skollagens första kapitel.Det aren förpliktande paragraf. Den ställer stora krav, på oss sombeslutsfattare, på skolans personal och på föräldrarna. Vi måste leva upp tilldetta, känna vårt ansvar för den uppväxande "framtidsgenerationen". Kanske ärdet just detta faktum som gör att vi tycker såmycket om skolanäven om inte alla, i alla lägen tycker om skolan. Det är ändåmycket positivt med en engagerande skola. Få områden, om ens något, blirföremål för ett så omfattande motionerande. Det betänkande vi diskuterar här berör ett flertalläroplansfrågor. Jag skulleockså vilja påstå att det berördens. Här finns-i motionsfloden - mängder av exempel på frågor,ämnen och områden som motionärerna vill att eleverna skall veta mera ellermindre om. Det är, somjag nämnde tidigare, glädjande att vi vill såmycket, men det skapar naturligtvis vissa problem hos den lokalaskolpersonalen, som skall "proppa in" så mycket i undervisningen. Fåregentligen alla förslag plats? Om så inte är fallet - vad skall vi då plockabort? Av talarlistans utseende kan man nästan gissa sig till attdet är många motionärer som tycker att utskottet har valt fel, då vi valt attinte ta med just deras förslag. Jag vill till dem gärna säga att utskottetarbetat med en inriktning på att skolan skall få ordentligt med tid för attarbeta med vad vi kallar baskunskaper, och då måste vi någonstans sätta engräns för var vi ger skolan ytterligare uppgifter. Skolelever säger ofta att de känner sig litet trängdamellan kraven från olika ämneslärare. "Var och en tycker att just derasämne är det viktigaste." Så måstedet naturligtvis vara. men inom vissa gränser. svårt somelev att leva upp till önskemålet att varje ämne skall vara favoritämnet. Det berättas om skolgrabben som var ute och rastade sinlilla hund. I parken möter han sin lärare i engelska. - Vadheter hunden? tittar ner i backen, rnen skiner sedan upp och säger: Vi vill så mycket och så gärna, rnen i det här fallet vardet väl läraren som ville skaffa sig en ny kunskap - inte kontrollera elevens. åter till betänkandet. Till detsamma har fogats fyrareservationer, varav tre bär moderata samlingspartiets , och jag skall beatt få börja med att något kommentera dem. Det är inga nyheter som presenteras i dessareservationer. Det är snarare något mycket gammalt och nästan förlegat överdem, tycker man. Jag skulle i alla fall önska att det var det. Reservation nr 1 är ett försök till misstroendeförklaringgentemot skollagens första paragraf, som jag citerade inledningsvis.Reservanterna skriver att "man kompromisslöst bör ange att det är för attutveckla personligheter och ny kunskap som skolan, den högre utbildningen ochforskningen är till". Inte menar väl moderata samlingspartiet att vi skallanslå pengar till forskningen för att forskarna kompromisslöst skall fåutveckla sina personligheter? Ja, övriga inkl. mig har nog sett dessainsatser som en möjlighet för oss att göra ett bra land bättre och förbättravåra levnadsvillkor i ett något vidare perspektiv. Nej, , argumenten håller inte. Och det helablir, om möjligt, ännu mer obegripligt när man läser vidare i reservationen föratt finna ut hur nu denna kompromisslöshet skall gå till: "Inlärning och därmed kvaliteten i undervisningen ärberoende av att ämnesgränser upprätthålls", skriver reservanterna. Vad betyder det? Om det är en geografilektion, får man dåräkna ut det verkliga avståndet mellan och efter den skala somfinns angiven på kartan? Räknas det som matematik, eller tillåts en sådankompromiss? Om det är hemkunskapslektion, är det då tillåtet att räkna utkostnaden för den maträtt som man skall laga? Att lära sig den kemiska formelnför fotosyntes, skall det ske på en biologi- eller kemilektion? Det är juviktigt att dra gränsen rätt! Reservanterna skriver - nu börjar jag bli tjatig medcitat, men jag citerar ändå: "Lgr 80 bör få en sådan utformning att det skall varamöjligt att samordna studierna av likartade moment inom flera orienteringsämnenutan en långt gående integrering." Ja, det här låter ju inte särskilt kompromisslöst. Var gåregentligen gränsen, ? Hur skall lärarna klara den här uppgiftenutan att, som ni kallar det, gå för långt? Jag yrkaravslag på reservation 1. Efter att ha talat om kunskapskravet ochindividen, varför talar ni moderater egentligen aldrig om människor? Nåväl, närdet gäller individens utveckling går man i reservation 2 över till att tala omhur Vissa grundskolefrågor m. m. Var grupp för sig - det verkar vara melodi.Moderata samlingspartiet har helt lämnat tankarna på en sammanhållengrundskola. När det övriga samhället talar om det totala utbildningsbehovet,behovet av en breddutbildning där man i slutändan specialiserar sig, då talarmoderata samlingspartiet i stället för att man skall delaupp eleverna. Ja, en del skall t. o. m. ha kortare utbildning. 1 reservationen pläderar man för en nivågruppering avelever, en åtgärd som ju helt skulle motverka det kompromisslösa syftet ireservation 1, där man vill att varje människa skall utveckla sin personlighetoch få ny kunskap. Hur skall man stimulera till detta? Det är ju inte särskiltlätt att utveckla sin personlighet om man inte får någon stimulans från annathåll. Enligt de synpunkter vi har fört fram skall man i vissa fall kunna göragrupperingar. Men vad vi har vänt oss emot är fasta grupperingar, som skallpågå år ut och år in, alltefter vad eleverna har för kunnande i olika ämnen. Med dettayrkar jag avslag pä reservation 2. I reservation 3 fullföljer moderata samlingspartiet dessasträvanden för att få en skola där agnarna är skilda från vetet. Undertäckmanteln att det är för elevernas egen skull föreslår inan nu en utökningavs. k. anpassad studiegång - ja, t. o. m; ett återinförande avskolgångsbefrielse. Är detta ytterligare ett exempel på er kompromisslöshet,? Det här med att utveckla personligheten, gäller det bara vissaelever? De elever som ni vill lyfta bort får ju på det sättet inte utnyttja sinskolplikt, som ju i realiteten är en rättighet. Nej,detta kan vi inte ställa upp på. Skolan måste ta ansvar för sin uppgift, bådenär det.gäller barn.som har lätt för sig och när det gäller barn som .har svårtför sig. Med dettavill jag yrka avslag på reservation 3. skall jag helt byta område och tala omnågot som känns angeläget i motsats till det föregående, nämligen jämställdhet. Alla delar av vårt samhälle måste ta sitt ansvar förjämställdhetsarbetet. När det gäller skolans uppgifter på detta område harutbildningsutskottet och många andra utskott vid ett-flertal tillfällen och iett flertal betänkanden pekat på hur detta skall gä till. har motionerat orii att det vid varjelänsskolnämnd skall inrättas en särskild jämställdhetsansvarig. Det är intehelt fel att föra fram en sådan idé. Men vad vi har försökt peka på är attdetta ansvar måste ligga på samtliga som arbetar vid länsskolnämnden. Dåskriver i sin reservation: Nej, det här går inte, för omsamtligaskall ha ansvar finnsdet ju ingen som tar det totala ansvaret. Jag förstårinte-riktigt det resonemanget. Om vi som ledamöter i riksdagtillsammans har ett ansvar för landets ekonomi, då måste vi ha någon särskildperson utsedd på varje område som har det totala ansvaret för att se till attvi tar vårt ansvar. Frågan är inte oviktig när det gäller att förajämställdhetsarbetet vidare. Men måste det sitta någon ovanpå ochkontrollera? Det står ju i förordningen 1980:540, sorn handlar om jämställdhetmellan kvinnor och män i statlig anställning, att myndigheterna för varjebudgetår skall upprätta en plan för sitt jämställdhetsarbete. Då förutsätterjag att upprättar man en plan, såarbetar man efter en plan. Men då måste alltså enligt uppfattningdessutom någon speciell person kontrollera detta. Vi har inte tyckt att justdet är det nödvändiga för att driva ett mycket angeläget jämställdhetsarbete,där jag i övrigt helt kan instämma i yttranden om hursituationen ser ut i skolan och på många andra håll i samhället. Den häråtgärden kan emellertid inte vara lösningen på problemen. Med detta ber jag att få yrka avslag på reservation nr 4.I övrigt yrkar jag bifall till utbildningsutskottets hemställan i dessbetänkande 1986-/87:2. Vissa grundskolefrågor m. m. AnL 106 () replik: Det är gamla kända demagogiskasocialdemokratiska' tongångar man hör. när socialdemokraterna går till angrepppå moderat skolpolitik. Det var mycket dåliga exempel när det gällde blockläsning och hon tog exempel om geografi ochmatematik. Det är ju inte det debatten handlar om utan om att slå ihop allaSO-ämnen och NO-ämnen till block. Det är det vi vänder oss emot. Det som händer i den sammanhållna skolan, den skola somsocialdemokraterna så varmt omhuldar, är att elever som har en annanbegåvningsprofil än den som skolan är konstruerad för har svårt att utvecklas,därför att det inte finns en undervisning som möter deras behov. Det är mångahögstadielärare som vittnar om hur många elever bokstavligen lägger av med attläsa och därmed minskar skolans möjlighet att bygga upp den gemensamma kunskapsbassom den sammanhållna skolan har som en uppgift att förmedla. Jag kan inte låta bli att i detta sammanhang plocka framett reportage i om vad som hände i Ånestadsskolan i går,där en 15-årig elev misshandlade en yngre kamrat. En lärare vid skolan sägerbl. a. följande: "Dehär grabbarna är offer för både samhället och dagens skolpolitik. ----- Dehär grabbarna orkar inte hålla samma takt som flertalet i en klass Närdeinte förstår och hänger med provocerar de ofta bråk. De stämplas som busar, trötsatt de är vänliga och varma ungar, de slutar skolan med ettor i betyget, och detycker att livet är kört." En annan lärare säger att hon tror "att någon form avlärlingsutbildning skulle vara bättre än skolan för många av eleverna. Kansketill och med räddningen för många från det råa våldet." Några elever vid säger: "Mångagillarinte skolan, de vill ut och jobba, men kan inte precisera sina planer.Skolan är jobbig och trälig." Undra på att den blir det. när deenskilda eleverna inte tilläts i en sammanhållen skola att utvecklas i denriktning som de själva vill! AnL 107YLVA () replik: vill göra gällande attdet inte finns behov av någon som har det yttersta ansvaret när det gällerolika frågor, i det här fallet jämställdhet. Men det är ju ändå så att vi t.ex. i vårt sätt att sköta landet har ett antal ministrar som har ansvar förolika områden. Vi har t.o.m. en jämställdhetsminister, som har det ytterstaansvaret för att jämställdhetsfrågorna sköts. Den jämställdhetsministern tarfaktiskt initiativ Vissa grundskolefrågor m. m. då och då,pekar på sådant som inte fungerar och ger förslag till åtgärder. Att ha enjämställdhetsansvarig på länsskolnämnden ärett sätt att inom skolans värld pådet lokala planet hålla i jämställdhetsfrågorna och peka på sådant som intefungerar. ,säger vidare att myndigheterna harskyldighet att upprätta planer för jämställdhetsarbetet. Ja, det har de, och deär väldigt duktiga på att upprätta planer. Men det faktum att en plan finnsupprättad är ingalunda någon garanti för att det faktiskt blir någonting gjortpå området. Om man gjorde en utvärdering av vad som har blivit verklighet avdessa vidlyftiga och ofta mycket ambitiösa planer, så skulle man nog mångagånger bli skäligen besviken. Därför anser vi att det är nödvändigt att ocksåinom länsskolnämnden ha en person som har det yttersta ansvaret för de viktigajämställdhetsfrågorna. AnL 108MARGARETA () replik: Jag är ju betygsmotståndare, så jag avstårfrån att följa exempel och betygsätta hennes anförande. Däremotkan jag citera något som hon sade: "En god utbildning är det bästa vi kange till våra barn och ungdomar." Jag skrev upp det, för jag tyckte att detvar sä bra. Det stämmer ju överens med skollagens första paragraf. Men varför skalldet bara gälla vissa ungdomar, ? Varför är det bara vissa somskall få den här utbildningen? Varför skall andra av olika skäl befrias? Sedan tar upp exemplet från Ånestadsskolani . Det är mycket skrämmande. Jag måste säga att jag blirlitet skrämd av vissa delar av de uttalanden som görs av de här lärarna och somBirgitta Rydle citerade. Självfallet är många av dessa ungdomar offer försituationen i samhället. Det tilltagande våldet är ju bara ett exempel på demånga orättvisor som finns, och detta är självfallet en fråga som vi måste tapå yttersta allvar. Menar att denna situation förändras om viför över elever som tenderar att ha problem till särskilda grupper? Löser viproblemet med våldet pa det sättet? Jag tycker att det verkar litet ytligt.Dessutom, om vi har skolplikt och om målsättningen är att elever skall fåmöjlighet till och delaktighet i kunskapsinhämtandet, kan man ju inte sedansäga att vissa inte skall få ta del i detta. säger: Skolan är konstruerad för en vissbegåvningsprofil. Jag har väl aldrig hört på maken. Jag vet inte vad det är förprofil som inte passar in och som då skall gallras bort. Den allmännaskolplikten gäller väl alla barn? Skolans uppgift är väl att ge varje barn,utifrån hans eller hennes förutsättningar, möjligheter och förutsättningar attklara sitt fortsatta liv? De som inte passar in i denna begåvningsprofil klararsig inte. Hela den frågan handlar om att vi sätter in resurser för att hjälpaelever som har problem med skolarbetet. sade att det inte hjälper att alla haransvar. Någon måste ha det yttersta ansvaret. Men om den person som har detyttersta ansvaret inte klarar sin uppgift, skall vi då ha en särskild kontrollantdär också? Sedan vill jag bara ge en liten upplysning. att det yttersta ansvaret innehas av ministrarna. Så är det inte. Detyttersta ansvaret har . AnL 109BIRGITTA RYDLE (m) replik; Jag håller fast vid det som jag inledde mittanförande med. Jag är glad att skrev upp det. En godutbildning är det bästa vi kan ge våra ungdomar. Men våra ungdomar får inte denbästa utbildningen i våra grundskolor . Det måste med mig om. Vår skola är faktiskt inte världens bästa skola. Därför måstevi vidta åtgärder för att den skall bli bättre än vad den är . Det har vifört fram motionsledes . Vår skola är konstruerad, med detta sammanhållnahögstadium, för en sorts medelelev som inte finns.