prot · GA0951 · 1986-12-31 00:00:00 — När det gäller de beslut som vi skall fatta bör vi se tillatt de går att kontrollera och är lätta att efterleva. Till villjag bara säga: Visst finnsdetanledning att i vissa fall använda ekonomiska styrmedel - det har jag inteemotsagt. Däremot har jag förklarat aft jag i def här fallet anser det vara felmed ekonomiska styrmedel. Detta har vi ju diskuterat i den här kammaren vidmånga tillfällen. Jag vidhåller fortfarande aft som frågan ligger just nu finnsdet ingen som helst anledning att ta fill ekonomiska styrmedel. Med detta, fru talman, yrkar jag avslag på samtligareservationer och bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2 (reningsteknikens utveckling) Utskottets hemställan bifölls med 210 röster mot 109 förreservation 1 av m.fl. 3 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 3 (dieselfordon) Utskottets hemsfällan bifölls med 240 röster mot 82 förreservation 2 av m.fl. Mom. 4 (bilavgaslagens syfte) Utskottets hemställan-som ställdes mot reservation 3 avKarl och - bifölls med acklamation. Mom. 5 (kontrollsystemet) Utskottets hemställan bifölls med302 röster mot 18 för reservation 4 av . Mom. 9 «(2 § bilavgaslagen) Utskottefs hemställan bifölls med 304 röster mot 18 förreservation 5 av . Mom. 9b (3 8 bilavgaslagen) Prot. Utskottets hemställan bifölls med 248 röster mot 73 förreservation 6 av m.fl. Mom. 9 c(12 § bilavgaslagen) Utskottets hemsfällan - som ställdes mot reservation 7 avLars m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 10 (sambandet mellan hastighet och luftföroreningar) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservafion 8 avKarl m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. II (sänkningav hastighetsgränserna) Utskottets hemställan bifölls med 298 röster mot 22 förreservafion 9 av . Mom. 12 (stimulanser för reningsanordningar) Reservation 10 av m. fl. bifölls med 166röster mot 156 för utskottets hemställan. Mom. 16 (avgaser från flygplan) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 11 avKarl m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 17 (etanolinblandning) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 12 avKarl och - bifölls.med acklamation. Mom. 19 (ekonomiska styrmedel) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 13 avLars m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 20 (koncessionsprövning av större trafikanordningar) Utskottets hemställan bifölls med 265 röster mot 55 förreservation 14 av m.fl: En ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemsfällanbifölls. socialförsäkringsutskottetsbetänkanden /87:6 om arbetsskadeförsäkringen och 1986/87:8 om vissafandvårdsfrågor. På förslag av förste vice talmannenmedgav kammaren att voteringarna i dessa betänkanden ägde rum i ett sammanhangefter avslutad debatt. Prot.1986/87:51 Först upptogssocialförsäkringsutskottets betänkande 6 om arbetsskade- 17december 1986 försäkringen. AnL 69GULLAN (): Utskottsbetänkandet rörandearbetsskadeförsäkringen behandlar ett flertal motioner, som främst berör deoacceptabelt långa handläggningstiderna i arbetsskadeärenden. Jag har sagt det förut och jag upprepar det:arbetsskadeförsäkringen i nuvarande utformning är. en absurditet inomsocialförsäkringen. Den är alltför svårhanterlig och orsakar alldeles förmycket arbete och administrativt krångel i förhållande till vad försäkringenger. Skall något radikalt göras för att få bukt med ärendebalanserna blirförsäkringen alldeles för kostsam i förhållande till vad den ger. Ty observera:arbetsskadeförsäkringen ger den enskilde utöver den vanligasjukpenningförsäkringen. Tala om "mycket väsen för litet ull", sombonden sade när han klippte grisen. Som framgår av utskottsbefänkandet har antaletarbetsskadeärenden ökat mycket kraftigt vid försäkringskassorna. Antaletinkomna ärenden var 42 1980 och 64 1985. Trots attförsäkringskassorna betat av ärendena i allt snabbare takt genomomprioriteringar, rationaliseringar och en viss ökning av resurserna ökarärendebalanserna, dvs. antalet oavgjorda ärenden. I slutet av, 1980 var antaletoavgjorda ärenden 20 300 och 47 000. Det dröjer förnärvarande upp till innan ett nyanmält ärende över huvud taget kommerupp till bedömning, och besvärsärendena tar , om de går ända upp tillförsäkringsdomstolen. Det säger sig självt, att det är något kardinalfel med enförsäkring som fungerar så dåligt! Regeringen har säkert detta helt klart försig, och den tillsatte en utredning, som presenterade ett förslag underfjolåret. Felet var att utredningen hade alldeles för snäva direktiv.Förändringarna fick inte medföra vare sig kostnadsökningar eller ändringar avförsäkringsskyddet. Därigenom undantogs möjligheten till en förlängdsamordningstid och en minskning av arbetsskadeersättningen tillsjukpenningnivån. Trots direktiven diskuterade utredningen ändock enförlängd samordningstid och kom fram till att en samordningstid av 180 dagarjämfört med nuvarande effektivt skulle begränsa ärendetillströmningen. Utredningen presenterade ytterligare ett förslagom att 18milj. skulle tillföras kassorna för att minska ärendebalanserna.Det finns dock knappast någon inom kassorna som tror att ett sådant årligttillskott skulle minska balanserna väsentligt, än mindre de föreslagnaadministrativa åtgärderna. var kritiskt tillutredningsförslaget och ansåg att det måste vidtas både kortsiktiga ochlångsiktiga åtgärder. Kortsiktigt krävdes ett kraftigt resurstillskott omkraven på rättssäkerhet över huvud taget skulle kunna uppfyllas. För att lösade mer långsiktiga problemen ansåg verket att en ny utredning borde tillsättas. Handläggningen av arbetsskadelagen innefattar enligtverket ett flertal Prot. 1986/87:51 grundläggande problem: Behovetav ett medicinskt underlag, som ofta inteär .Arbetsskadeförsäk-möjligt att erhålla. Den fortlöpandeändringen av praxis genom försäkringsöverdomstolens domar. Den ökandetillströmningen av ärenden och de ökande ärendebalanserna. Konfliktenmellan intresset av en omfattande statistik- och kunskapsutveckling omriskerna i arbetsmiljön och den enskildes intresse av klara och stabila reglerrörande ersättningen. I petita /87 begärdes mycket kraftiga resurstillskott. Man begärdetillskott med följande antal årsarbetare för arbetsskadehandläggning: för1986/87 ytterligare 220 årsarbetare, för , ' 1987/88 ytterligare 4.30årsarbetare, ,'89 ytterligare 105 årsarbetare och /90ytterligare 80 årsarbetare. Vid det begärda resurstillskottet skulle det den 1 juli1988 ändå vara en balans med 60 000 arbetssjukdomsärenden och.8 000 övrigaärenden. Vid oförändrade resurser blir det 165 000 ärenden i balans 1989/90, Det säger sig självt att något radikalt måste göras. Detfinns då två vägar att gå: Antingen öser rnan på. med det föreslagna antalettjänster eller också höjer man all sjukersättning till , vilket harföreslagits från vissa håll. Alternativet är att ändra försäkringen. Eftersom det ekonomiska läget sannerligen inte medgerväsentligt ökade statsutgifter bör samordningstiden naturligtvis förlängas. Jagär inte ensam om att ha denna åsikt. utredare knäar i dagunder en omöjlig uppgift. Vid Värmlandskassan har t, ex, personalen gjort enegen utredning med anledning av en situation som man uppfattar som tämligenhopplös. Jag skall läsa slutorden i mina arbetskamraters utredning: "Vi tycker inte att man skall göra någon åtskillnadpå sjukdom/skada uppkommen i arbetet resp. utom arbetet. Ersättningsnivån börvara lika i båda fallen, då det ekonomiska avbräcket drabbar människorna likaoavsett om skadan/sjukdomen har sitt upphov i arbetet eller ej. Med den nuvarande ökningstakten av inkomna anmäldaarbetsskador befarar vi att de administrativa kostnaderna för denna försäkringblir orimliga i förhållande till det ekonomiska utfallet för den enskilde.Dessutom kan man räkna med allt längre väntetider för de försäkrade innan defår sina ärenden avgjorda. I de fall LAF ändå skall finnas kvar föreslår vi att denenbart inriktar sig på livränteärenden, dvs. de fall där den enskilde genomarbetsskada drabbats av ett väsentligt inkomstbortfall genom oriiplaceringeller förtidspensionering".' Vi moderater i utskottet har inte i likhet meddessa handläggande tjänstemän inom föreslagit försäkringensavskaffande - inte . Vi har dock föreslagit en förlängd samordningstid justför att kunna sätta in resurserna där de bäst behövs: vid långvarigasjukdomsfall, vid livränteärenden och rehabiliteringsärenden. Jag villnu fråga utskottets talesman: åtgärder tänker ni socialde- 59 mokratervidta när det gäller arbetsskadeförsäkringen? Otåligheten är mycket stor inomförsäkringskassorna, och man kräver att någonting skall ske omgående. Jagväntar med spänning på svaret på den frågan. , fru talman, bara någar ord om det särskildayttrandet rörande försäkringsskyddet för värnpliktiga med anledning av enmotion av och . Vi moderater i utskottet har medtillfredsställelse noterat att frågan om rationalisering av handläggningen avde värnpliktigas försäkringsskydd nu har väckts inom , och viförutsätter att regeringen lägger fram ett förslag till lösning inom en snarframtid. Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till den moderatareservationen nr 2 och i övrigt till utskottets hemställan. AnL 70MARGARETA (): I detta betänkande behandlas sex motioner omarbetsskadeförsäkringen. Motionerna väcktes , men på det härområdet har tyvärr inte skett nägon förbättring - tvärtom. har väckt två motioner, dels en i vilken vipåtalar de allt längre handläggningstiderna för arbetsskadeärenden, dels en somgäller förbättring av försäkringsskyddet för studerande som genomgåryrkesinriktad rehabilitering inom . Sedan arbetsskadeförsäkringens tillkomst har antaletärenden ökat kraftigt, vilket fått till följd att handläggningstiderna hosförsäkringskassorna blivit allt längre. Detta har vi påpekat tidigare utan attnågon förbättring skett. Balansen var 40 000 ärenden och ärväl snabbt på väg mot 50 000. För som går ökarhandläggningstiderna, trots att försäkringskassorna prioriterararbetsskadeärendena. fick arbetsskadeutredningen i uppdrag att se övervad som kunde göras för att minska handläggningstiderna. Men utredningen fick,precis som sade, alltför snäva direktiv. Utredningen fick t.ex. inte föreslå åtgärder som innebar att de bärande principerna för ersättningvid arbetsskada åsidosattes. Kostnaderna för handläggningen fick inte helleröka. har bl.a. konstaterat att antaletärenden till försäkringskassornas utredningsavdelningar var 54 000 men attantalet beräknas uppgå till 75 000 . skulle det innebära att det kommer att behövas ytterligare 330årsarbetare vid kassornas utredningsavdelningar. Trots detta nöjer sig utredningen med att främst föreslåorganisatoriska och administrativa åtgärder, vilka dock inte ens utredningensjälv anser tillräckliga. Detta är något som också har konstaterats av fleraförsäkringskassor. Värmlandskassan säger bl. a.: "Man kan sammanfattningsviskonstatera att förslagen inte i något väsentligt hänseende kan komma attpåverka vår arbetssituation i positiv riktning." Värmlandskassan instämmer också i riksförsäkringsverketsyttrande över utredningsbetänkandet, där man kräver en ny utredning med andradirektiv. har dragit ut den nuvarande trenden, som visaratt man 1990 skulle ha 160 000 anmälningar med handläggningstider på ända upptill . Som en möjlighet att avkorta handläggningstiderna har vi ivår motion föreslagit att regeringen bör låta göra en översyn avsamordningstiden. Även arbetsskadeutredningen har diskuterat en förlängning avsamordningstiden och också nämnt en eventuell förlängning . Mennian har inte framlagt något förslag. förslag beredsför närvarande i . Majoriteten i socialförsäkringsutskottet tror tydligenmera på arbetsskadeutredningens förslag än utredningen själv gör. Utredningensäger nämligen att det inte räcker med det som utredningen föreslår. Menutskottsmajoriteten tycks tro att man genom olika förenklingar,rationaliseringar och metodutveckling avsevärt skall kunna minska den alltmerstigande balansen av arbetsskadearenden. För inte tror väl utskottsmajoritetenatt så stora resursökningar kommer att beviljas av regeringen att man därigenomkan komma till rätta med de helt oacceptabla handläggningstiderna? Jagsägerdetta,fru talman, trots att vi i torsdagenstidningar-alltså som vi egentligen skulle ha behandlat det härärendet i kammaren-kunde läsa att regeringen har beviljat ytterligare 15 milj.kr., ett belopp som beräknas räcka till 100 nya heltidstjänster förarbetsskadeärenden. Det sägs också att det skall ses som en fingervisning omatt regeringen är beredd att satsa ännu mer i budgetpropositionen. Det är bra,men jag tror inte att man kan få ett så stort resurstillskott att man enbartdärigenom kan klara av de alltför långa väntetiderna. Så till den andra motionen som och jagväckt och som gäller förbättringar av försäkringsskyddet för de studerande ochfrämst då färdolycksfall vid rehabilitering. Enligt LAF omfattas inte alla som deltar iarbetsmarknadsutbildning eller som genomgår arbetsprövning eller arbetsträningav försäkringen. Skador under teoretiska undervisningsmoment, under raster ochunder resor till och från utbildningsstället innefattas inte iförsäkringsskyddet. har också funnit vid undersökningaratt det råder stor osäkerhet om försäkringsskyddet för studerande underrehabilitering. Detta bekräftas ocksä av försäkringskassorna. Därför är det synnerligen angeläget att en översynverkligen görs av bestämmelserna idet här fallet och att detta sker skyndsamt.Detta harvi från sida understrukit i ett särskilt yttrande, där vivill poängtera att regeringen bereder den här frågan och kommer med förslagtill fortast möjligt efter det att den s. k. rehabiliteringskommitténkommit med sitt förslag. Därför avstår vi från att nu yrka bifall till motionSf265. Jag ber att få sluta med att yrka bifall tillvår reservation nr 3, där vi hemställer att regeringen bör göra en översyn avsaniordningstiden i arbetsskadeförsäkringen. AnL 71KARL-ERIK (vpk): har förmodligen världens bästa lag närdet gäller arbetsskadeförsäkring. I teorin ger den skydd och hjälp åt alla somdrabbas av skada eller sjukdom i sitt arbete. Men verkligheten ser annorlundaut. Den som drabbas av skada eller sjukdom godkänns inte som arbetsskadad. Till dettakommer att lagen tillämpas så olika från landsdel till landsdel. frånförsäkringskassa till försäkringskassa. Det som på ett ställe klassas somarbetsskada anses på ett annat inte ha något med yrkesverksamheten att göra.Följden har blivit besvikelse och bitterhet men också viss uppgivenhet blanddem som den nya lagen skulle värna om. Arbetsskadeförsäkringen trädde i kraft ochinnebar väsentliga förbättringar och utvidgningar i förhållande till dentidigare yrkesskadeförsäkringslagen . Det verkliga utfallet av lagenkan man inte överblicka trots att det gått , vilket beror på den storaärendebelastningen inom försäkringskassorna och överklagningsinstanserna. Många beslut måste avvakta prejudicerande utslag i deregionala försäkringsrätterna och försäkringsöverdomstolen, som är högstainstans i ärenden om socialförsäkringar, vilket ytterligare försenar ärendena.Dessa svårigheter kuride man ha förutsett vid lagens antagande. Förseningarna innebär att många som fått en arbetsskadaeller svårt sjuka arbetare inte får ut ersättning under sin livstid. Oklarhet iersättningsfrågor försenar även rehabiliterande åtgärder för de skadade, vilketleder till stora orättvisor för de många drabbade. Detta är människor som helt oförskyllt skadas på jobbetoch som sedan blir nonchalant och nedlåtande behandlade. Som om inte lidandetvore nog! Olycksoffren skall inte behöva leva i ovisshet och inte heller varautlämnade till experter som godtyckligt bedömer deras lidande. Om regeringen och myndigheterna såg de arbetandes hälsaoch rättigheter som en förstahandsfråga hade de uppkomna förseningarna aldrigfått uppstå. Vad säger då utskottet när det gällerarbetsskadeförsäkringen? På s. 4 i betänkandet står det: "Utskottet kankonstatera att antalet arbetsskadeärenden i balans hos försäkringskassorna harfortsatt att öka och uppgår vid utgången av tredje kvartalet 1986till drygt 47 000. Balansläget är således, oroväckande." Vad gör socialförsäkringsutskottet och vad görregeringskansliet? Jo, nu har man kommit fram till att man skall satsa 15miljoner. Det måste vara helt otillräckligt, och det vittnar om en vissuppgivenhet från socialdemokraternas sida. Tyvärr kommer de här pengarnaaldrig att förslå för att komma till rätta med den stora ärendebalansen. En stor kvällstidning har gjort en övergripandeundersökning av väntetiderna vid försäkringskassorna och funnit attgenomsnittet ligger på fem är, och det finns fall som väntar pä avgörande . Då är de 15 miljonerna helt otillräckliga. Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation1 vid socialförsäkringsutskottets betänkande. AnL 72BÖRJE (): Talarna före mig har framför allt berörthandläggningstiderna i arbetsskadeärenden. Vpk föreslår i sin reservation attåtgärder vidtas så att beslut i ärenden om arbetsskador normalt kan fattas från anmälningsdagen. kan som enda åtgärd för att fåner balanserna tänka sig att förlänga den nuvarande samordningstiden på 90dagar till . vill också förlänga samordningstiden men villförst utreda frågan. och förslag har avvisats av enutskottsmajoritet bestående av socialdemokrater, center och vpk, eftersom deinnebär en viss försämring av lagstiftningen. Vi menar att man bör pröva allaandra åtgärder för att få en snabbare och rationellare handläggning avarbetsskadeärendena, och vi tror att det skall vara möjligt att få nerhandläggningstiderna utan att göra ingrepp i försäkringen. Jag vill till säga att arbetsskadeförsäkringenär ytterst värdefull för de enskilda människorna. Den ger ju ekonomisk trygghetfullt ut vid inkomstbortfall på grund av arbetsskada. Manskall inte nonchalerade här ; jag tror att de är oerhört betydelsefulla för de enskildamänniskorna. sade också att man egentligen villavskaffa arbetsskadeförsäkringen. Det var en mycket intressant upplysning somhon kom med. Naturligtvis tar vi mycket allvarligt på de storaärendebalanserna. I anledning härav har också en utredning gjort en grundligöversyn av arbetsskadeförsäkringen. Detta arbete har resulterat i en lång radförslag till åtgärder som syftar till att komma till rätta med ärendebalans ochväntetider vid försäkringskassorna. Förslagen har också remissbehandlatsav försäkringskassorna, och hela detta material bereds iregeringskansliet. Vi kan konstatera att huvuddelen av de åtgärder somutredningen föreslår år av den arten att de kan initieras avriksförsäkringsverket direkt. En arbetsgrupp mellan verket och kassorna meduppgift att undersöka möjligheten att minska balanserna genom metodutvecklingoch rationalisering har 'år - alltså bara för -lämnat förslag till förändringar av handläggningen. En del av förslagen skall användas som underlag förallmänna råd till kassorna. Andra delar kommer att bearbetas vid verketsrevidering av handboken för arbetsskadeärenden. Den redovisning som lämnas iutskottets betänkande visar att ett omfattande arbete pågår på olika nivåerföratt förkorta väntetiderna. och socialförsäkringsutskottet medverkade ivåras i dessa sammanhang, då vi förstärkte försäkringskassornas resurser förarbetsskadehandläggningen med hela 15 miljoner. Det motsvarar ett stort antaltjänster för assistentpersonal, som har utbildats och som just nugår in i tjänsterna. Det åren lång utbildningstid, men ärde beredda atthjälpa till vid handläggningen. Effekterna av dessa förstärkningar kan viavläsa först . En bred majoritet i utskottet anser alltså att resultatetav de insatser som föreslagits och delvis också påbörjats bör avvaktas och attmotionerna från vpk, och därför inte nu skall föranledanågon åtgärd. Vi kan också notera att regeringen anslogytterligare 15 miljoner för arbetsskadehandläggningen. Naturligtvis kommerregeringen i samband med budgetpropositionen, sorri läggs fram , attpröva detta på nytt. Man har tillfört arbetsskadehandläggningen 220 nya tjänster,vilket är en oerhört stor förstärkning. Jag tror inte att man skall nonchaleradetta , arbete. Det är naturligtvis oroväckande att balanserna är så stora, ochdet är naturligtvisinte acceptabelt att människor får vänta . Men alla ser allvarligt pådetta. Inom , på och ute iförsäkringskassorna arbetar man med att ge en så snabb handläggningsom möjligt. Jag tycker inte att man skall kasta in handduken - en förbättringär verkligen på gång. Arbetsskadeförsäkringen är nämligen en oerhört värdefullförsäkringsform, och den måste vi naturligtvis behålla. Jag tror inte helleratt man skall nonchalera de - de är oerhört värdefulla för deenskilda människorna. Jag yrkar bifall till hemställan i utskottets betänkande. AnL 73 (): Nej, , vi skall inte nonchaleradenna försäkring. Men med dagens skattepolitik ger dessa den enskildemycket litet. Eftersom jag handlagt denna försäkring vet jag att mänga äroerhört besvikna och undrar över att det inte var mer än så. De vet ju attfackföreningarna trummar på hårt för denna försäkring och faktiskt uppmanaralla att söka. säger att man skall pröva alla andraåtgärder utom att förlänga samordningstiden. Men snälla , det harni ju gjort . Det är nästan patetiskt att här höra att manskall satsa ytterligare 15 miljoner. Det gjorde vi ju . Jag lovar, BörjeNilsson, att det är som att sila vatten med ett såll. Det kommer inte att fånågon som helst effekt. Personalen på utredningsavdelningarna påförsäkringskassorna sliter sitt hår i förtvivlan - det går inte den vägen. Jagvill fråga om den rationalisering som han nu menar skall ske inombl. a. innebär att alla som gör ansökningar om ersättningför arbetsskador skall få dessa beviljade till ? Det vore åtminstone enradikal åtgärd. Men jag tror faktiskt inte att ens vågar kommamed detta förslag. AnL 74 (): vill påskina att folkpartietsförslag skulle innebära én försämring av arbetsskadeförsäkringen. är det jui första hand en översyn som vi begär-en översyn som regeringen skall göra.Även vid en eventuell förlängning ifrågasätter jag om detskulle bli försämringarav någon större betydelse. Under nuvarande samordningstid utgår sjukpenning,men ofta även sjuklön. Vid en förlängning av samordningstiden kommer också oftapengar från olika avtalsförsäkringar att utbetalas. Den som har en inkomst på7,5 basbelopp eller högre skulle om han eller hon inte omfattas avavtalsförsäkringar maximalt kunna drabbas av en minskad nettoinkomst på 1 440kr. För flertalet blir dock förlusten mindre. Däremot kan man fundera på vad den skadade i dagens lägeförlorar på att det dröjer kanske innan något beslut fattas.Hur mycket förlorar man egentligen på den stigande inflationen och påränteförlusterna? Men vad som är ännu värre är den oro och ovisshet som såmånga, berörda känner. Det blir en tidsspillan, bekymmer och besvär. De skadademåste göra en hel del arbetsinsatser i väntan på beslut , säger att vi skall avvakta att utredningens förslag bereds i regeringskanslietoch att även denna arbetsgrupps förslag läggs fram. Jag vill emellertid återigen hänvisa till vadriksförsäkringsverket säger och begär i sin petita för nästa budgetår. Man kandär utläsa att försäkringskassorna behöver 1 500 fler tjänster /88 ände har , 440 av dessa personer bör anställas för arbetsskadehandläggningarredan i januari 1987, /89 behövs ytterligare 100 tjänster förarbetsskadehandläggning. Totalt behövs 835 årsarbetare för arbetsskadorna.Först när man har nått upp till detta antal tjänster kan balansökningen stoppasoch en avbetning av kön påbörjas, säger man. Jag tror att inte heller BörjeNilsson själv - trots dessa 15 milj, kr, i resursförstärkningar, som både jag nämnde, och eventuellt ytterligare satsningar i budgetpropositionen -tror att insatserna är tillräckliga. Nej, med utskottsmajoritetens förslag får vi även ifortsättningen räkna med ökade balanser och avsevärt längre handläggningstider. AnL 75 (vpk): Det måste ha varit en felsägning av BörjeNilsson när han när det gäller samordningen blandade in vpks motion. Viföreslår faktiskt inte någon försämring på detta område.