prot · GA0918 · 1986-12-31 00:00:00 — Av en undersökning somHandikappförbundens centralkommitté presenterade angåendesocialtjänsten och handikappade framgår att 133 av landets kommuner bedrivituppsökande verksamhet för att ta reda på behovet att speciella insatser. Närdet gäller rörelsehandikappade uppgav 55 kommuner att man bedrivit sådanverksamhet. Dessa resultat avser situationen . Min bedömning är emellertid att den uppsökandeverksamheten i fråga om handikappade är ett område som är under utveckling ikommunerna. Medvetenheten hos kommunerna om dess centrala roll påhandikappohirå-det har successivt ökat. har kommunerna möjlighetatt erhålla statsbidrag för uppsökande verksamhet inom ramen för det bidrag somutgår till social hemhjälp. Jag vill vidare nämna att de särskilda medel somriksdagen anvisat för utvecklings- och förnyelsearbete inom den sociala hemtjänstentill viss del har använts för att utveckla metoder i samband med uppsökandeverksamhet för handikappade. Jag vill också påpeka att socialberedningen i sittbetänkande Aktuella socialtjänstfrågor (SOU 1986:19) redovisat en serieöverväganden angående kommunernas insatser för handikappade, och då bl. a. ifråga om den uppsökande verksamheten. Remissbehandlingen av beredningensförslag har avslutats. Med hänvisning fill vad jag nu har sagt anser jag atf detför närvarande infe finns anledning för regeringen att vidta ytterligareåtgärder på området. Vad slufiigen gäller frågan om en samordnad habiliteringav de CP-skadade kan jag även på denna punkt i mycket instämma i vadMargareta säger i interpellationen. Samhället erbjuder enlång rad insatser även för en vuxen CP-skadad. Vuxenhabiliferingen är ettlandstingskommunalt ansvar och har framför allt byggts ut inommånga landsting. Jag vet att man hos flera av dessa i samband med att manorganiserat och påbörjat uppbyggnaden av en vuxenhabilitering ägnat mycketarbete åt samordningsfrågor. Påtryckningar har från landstingens sida gjorts påövriga myndigheter när det gällt deras ansvar. En utveckling pågår sålunda moten,förbättrad vuxenhabilitering, men mycket återstår att göra. I enlighet medvad jag har sagt, anser jag att de CP-skadades situation bör ägnassärskild uppmärksamhet. Detta kan också ge ett bättre underlag för enutveckling av vuxenhabiliferingen. Om de CP-skadades situation Orn de CP-skadades situation 49MARGARETA (): Jag ber först aft få tacka för svaret. finns def mellan 3 000 och 4 000 CP-skadadesom är födda innan barnhabiliteringen kom i gång . De,haraldrig fått någon habilitering över huvud taget under sin barndom. En del avdem vistas fortfarande på hem för utvecklingsstörda eller på ålderdomshem, därde en gång placerades, därför att de på grund av motoriska handikapp, talskadaeller nedsatt hörsel ansågs "obildbara". Några få av dem har sent ivuxen ålder fått sin hörsel förbättrad genom hörapparat, lärt sig att tala förståeligt,lärt sig att läsa och skriva och kunnat studera vidare. Men dessa hör tillundantagen. vet ingen hur många CP-skadade som finns bortglömdapå institutioner som inte alls är anpassade efter deras behov. Ingen vet hur många CP-skadade som fortfarande infefått någon utbildning eller endast haft en mycket bristfällig skolgång. Det varförst som det blev obligatorisk skolgång för alla handikappade. Samhällets kunskaper om hur vuxna CP-skadade har det äralltså i det närmaste obefintliga. Därför menar jag att en kartläggning överCP-skadades situation i måste göras. Kommunerna måste akfiveras. Jag kan berätta om några CP-skadade jag mött. I mitten av1960-talet mötte jag , som då var . Hon kunde inte läsa, hade svårtatt tala men kunde gå hjälpligt. Hon bodde fortfarande hemma hos sin mamma. Honhade aldrig varit ute i en affär och handlat. Jag trodde, precis som allaandra, att hon var utvecklingsstörd. Sommaren därpå träffade jag henne igen. Nukunde hon läsa. Hon hade fått hjälp och rörde sig mer i samhället. Sedan mötte jag . var han i35-årsåldern. Han hade heller aldrig fått gå i skola. Han hade bott hemma hossin mamma. är han fil. kand. och förvärsarbetar. Jag mötte , som bott hela sitt liv påålderdomshem, innan hon efter en lång kamp som medelålders lyckades bevisa förmyndigheterna atf hon kunde klara ett eget boende. Jag mötte , som är jämngammal med mig och född iStockholm liksom jag. Medan jag som Stockholmsbarn var en av de första som fickgå igenom den nya fina , som kom , placerades påSlagsta, en stor . Först när blev vuxenkunde han på eget initiativ slå sig fram, skaffa bostad och jobb på den öppnaarbetsmarknaden och bevisa vilken förmåga han hade. Men ärren isjälen sitter naturligtvis kvar. De här människorna har lyckats. De har från ett totaltunderläge slagit sig fram. Men hur många finns bakom dem? Det endavi vet är att de finns. Och bara den vetskapen borde vara fillräcklig för ossför aft nu agera. Det är ovärdigt ett svenskt välfärdssamhälle aft inte tavara på dessa människors möjligheter. Det är ovärdigt att låta deras liv gåutan aft de någonsin fått möjlighet atf leva efter sina egna förutsättningar. Man skall aldrig jämföra handikappgrupper. Men det ärtveksamt om någon annan grupp har sä negativa och dessutom felaktigaföreställningar om sitt handikapp i omlopp ute i samhället som just deCP-skadade. I skolornaär fortfarande "du är CP" beteckningen för den som anses Om de CP-skadades situation "knäpp"och "fånig". Jag vet inte om någon annan handikappgrupp så . Prot.1986/87:18 uttalat får vara måltavla för vad som anses negativa egenskaper. De4'fördomar och bilder som därmed skapas förs vidare till nästagenerafion och präglar hela vuxenvärldens förhållningssätt. Jag har , här iStockholm, mött en åttaårig CP-skadad, "lyckligt" integrerad i ettvanligt fritidshem, och sett hur barnen använder alla de här glåporden mothonom. CP-gruppen har svårt att föra sin egen talan, just därföratt de har fått så dålig utbildning och ofta finns på institufioner. Vårakunskaper är mycket dåliga. Därför måste samhället fa initiativ till enkartläggning. Och det är bråttom. Med största sannolikhet sitter just nu fleratusen CP-skadade, mycket dåligt utbildade, i ett osjälvständigt boende utannågon meningsfull sysselsättning. Jag noterar statsrådets starka inlevelse och förståelseför situationen. poängterar också hur lyckosamma andrakartläggningar på handikappområdet har varit. Kan jag därför tolka BengtLindqvists uttalande så atf en kartiäggning skall ske, utan att han därför tarställning till exakt hur den praktiskt skall genomföras? När det gäller den uppsökande verksamheten vill statsrådetmed kraft understryka hur viktig denna är. vill han infe aftregeringen skall göra någonting konkret. Jag tror att det behövs. Okunskapen hos de uppsökande myndigheterna är så stor -ja, ibland är man t.o.m. rädd atf möta CP-gruppen - atf de inte kan hantera denuppsökande verksamheten. Jag tror därför att regeringen måste hjälpa kommunernamed ganska konkreta råd. Jag vill fråga om statsrådet är beredd att ge utsådana konkreta råd, så att kommunernas uppsökande verksamhet kan komma i gång. Får jag, efter den väldigt övertygandeargumentering som har presenterat och som återigen påminnermig om vilken allvarlig situation de vuxna CP-skadade befinner sig i, säga attmin mening är att en kartläggning bör komma till stånd. Jag kan däremot inte ta ställning till hur den skall ske, men def finns ju olika modeller. Bådesocialstyrelsen och har varit involverade i kartläggningarav det här slaget, som jag har pekat på i mitt svar. Jag menar alltså att ettsådant initiativ bör tas som resulterar i en kartläggning. Jag vill också påminna om én annanmetod, som visserligen är tidskrävande, nämligen atf göra detta pålandstingsnivå. En sådan kartläggning görs med medel frånsocialdepartemerifet inom läns landsting. Självfallet skulle det famycket om vi skulle vänta på en sådan lösning över hela landet. Jagtror därför, precis som , aft det är en riksomfattandekartläggning vi måste försöka att få fill stånd. 51MARGARETA (): Jag tackar med tillfredsställelse för svaretatt en kartläggning måste ske. Då vill jag bara återigen fråga hur statsrådet tror aftkommunerna verkligen skall komma i gång med den uppsökande verksamheten när detgäller CP-skadade. Prot.1986/87:18 , Den uppsökande verksamhetens betydelse har ju undersfru-kits mycketkraftigt i allmänna råd. Jag måste utgå från att den markeringav denna verksamhet som de allmänna råden innebär medför en ökad akfivitet påden kommunala sidan. Dessutomär det så atf socialberedningen i sitt betänkande om vissa socialtjänstfrågorockså har behandlat den uppsökande verksamheten och poängterat dess betydelse.Detta betänkande remissbehandlas , och i uppföljningen av det får vi taställning till om ytterligare markeringar av denna verksamhets betydelse ärbefogade. Överläggningen var härmedavslutad. 9§ Föredrogs och hänvisades Propositionerna och skrivelsen 1986/87:13 tillkulturutskottet /87:20 fill näringsutskoftet /87:36 tillförsvarsutskottet /87:37 tilFbostadsutskottet /87:39 fillkonstitutionsutskottet /87:42, 44 och 46 fill skatteutskottet /87:49fill lagutskottet /87:50 till skatteutskottet /87:51 filltrafikutskottet 10§ Föredrogs och hänvisades Redogörelse och förslag 1986/87:5 tillkonsfitutionsutskottet /87:6 fill trafikutskottet 11§ Föredrogs men bordlades åter betänkanden /87:2och 4 betänkanden /87:1 och 2 betänkanden1986/87:5 och 7 betänkanden /87:1-3 Näringsutskottetsbetänkande /87:2 Återkallelse av hemställani proposition 1986/87:18 bil. 3 omanslag till Utredningar m. m. under tolfte huvudtiteln 13 §Anmäldes och bordlades 1986/87:25Förslag om tilläggsbudget 1 till statsbudgeten för budgetåret 1986/87 1986/87:41 Godkännande av internationellakakaoavtal, m. m. 1986/87:48 Bostadspolitiken 1986/87:53 Godkännande av eninternationell konvention rörande systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering, m.m.1986/87:55 Åtgärder mof miljöfarliga batterier 1986/87:56 Bilavgaslag 1986/87:57Vissa frågor om anslag för /87 till departementen 1986/87:60.Tidsbegränsning av anställning som assistenttandläkare inom ,Prot.1986/87:18 14 § Anmäldes och bordlades Motionerna 1986/87:Fil01av m.fl. 1986/87:Fil02 av m. fl. Förlängd tillämpning av allmännaprisregleringslagen (1956:236) (prop. 1986/87:28) 1986/87:N116 av m. fl. 1986/87:N117av Hädar m.fl. , 1986/87;N118av m.fl.' Förbud motnya kärnkraftsreaktorer m.m. (prop. 1986/87:24) 15 § Meddelande om interpellation Meddelades aft följandeinterpellafion framställts 1986/87:65av (vpk) till industriministern om verksamheten vid ASSl ; VD har meddelatpressen atf betydande rationaliseringar och personalminskningar skallgenomföras vid företagets såganläggningar., Man får främst det intrycket attdessa förändringar i huvudsak omfattar en effektivisering av självasågprocessen. Självfallet kan det vara positivt om de planerade investeringarnainnebär ökat sågutbyte och bättre arbetsmiljö. Men strategin för sågverken iSverige borde också tveklöst inriktas på en mycket långt drivenförädlingsverksamhet. har i två mycket omfattande studierav framtiden för den svenska sågindusfrin pekat på möjligheterna. Där hävdasbestämt att man skulle kunna både öka sysselsättningen och höjaförädlingsvärdet med mycket betydande belopp. Vad somsker i blir ju ett prov på långsiktigheten i en samhällelig Prot.1986/87:18 - strategi för de statliga företagen. Här kan inte kortsiktigabedömningar av 4 november1986 »hur man snabbt skall förränta disponibelt kapital få styrainriktningen av ' ~ri tilltänkta satsningar. Istället måste ökad förädling, större förädlingsvärde , , , ,. ochbehovet av att skapa flera jobb i dessa regioner styra investeringarna. Under hänvisning till ovanstående villjag frågaindustriministern: Har planer föromstruktureringen utarbetats i samråd med industridepartementet? Om inte, tänkerindustriministern ingripa för aft ge satsningarna inom detta företag en inriktningmot högre förädling och flera jobb? Kommerindustriministern att i detta sammanhang aktualisera ett genomförande av dets. k. vid någon av ASSLs anläggningar i ? Om nuvaranderegler förhindrar en tillräckligt effektiv styrning av de statliga företagensverksamhet från industridepartementet, kan man i så fall förvänta sig någotinitiativ från regeringen som innebär atf denna styrning möjliggöi"S? 16 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1986/87:113 av,() tillkommunikafionsministern om dubbelspår på järnvägssträckan ; I hardiskussioner mellan och kommunerna påbörjats angående upprättande av lokal pendeltågstrafikav samma slag som bedrivs på sträckan . En förutsättningför en sådan trafik är atf. det finns dubbelspår på den aktuella sträckan. finns endast dubbelspår på en mindre del. Med anledning av vad jag nu redovisat vill jag frågakommunikationsministern följande; När beräknas dubbelspåret försträckan vara utbyggt, och är kommunikationsministernberedd att vidta åtgärder för att påskynda utbyggnaden? 1986/87:114 av () till statsrådet om bevarande av kulturminnesmärken vid skogsavverkning m.m.; Det moderna skogsbruket liksomolika former av exploateringsverksam het skadar ofta oavsiktligt olika former av kulturlämningar och fornminnen. Ett vanligt exempel på skador av det extensiva skogsbruket är irreparabla skador på speciella stengärdesgårdar, husgrunder, olika stenrösen m.m. Dessa lämningar från gamla fider är vikfiga att bevara för kommande 136 generationer. Vanligen förorsakas skadorna av bristande kunskap ochinsikt hos dem som arbetar i exploateringsverksamhefen eller med skogsarbetet.Inte sällan saknar även markägaren korrekt informafion om vilka fornlämningareller gamla kulturminnesmärken han har på sina marker. Mot denbakgrunden vill jag ställa följande fråga till statsrådet : Vilka åtgärder är regeringen bereddatf vidta för att förhindra fortsatt förstörelse av yiktigafornlämningar/kulturminnesmärken vid skogsavverkning eller annatexploateringsarbefe? 1986/87:115 av (vpk) till socialministernom forskningen kring viss amyloidossjukdom; beskrevs i enamyloidossjukdom i primär natur. 1965 upptäcktes de första svenska fallen av enliknande primär amyloidos vid medicinska kliniken i . 1983 hade man iSverige funnit ca 150 fall, alla från och . Enligtvad jag erfarit har man också funnit fall i övriga landet. Störstakoncentrationen av sjukdomen finns dock i Bureå-Skellefteå-området iVästerbotten. För dagen kan inte läkarna göra något annat än atffastställa sjukdomens art. Den forskning som sker pä området bedrivs, enHgt vadjag vet, helt med insamlade medel. Med hänvisning till ovanstående vill jag ställa följandefråga till socialministern: Är socialministern beredd att tainitiativ till aft resurser tilldelas för forskning om denna sjukdom? 1986/87:116 av (vpk) fill arbetsmarknadsministern om förbud mot avskedande vid arbetskonflikter: Avskedandet av förrefackordföranden vid Aitikgruvan har väckt berättigad harm ochvrede. De frågor som ställs gäller främst hur en enda person kan straffas förkollektivt beslutade och gemensamt genomförda stridsåtgärder. Strejken i Aitikvar ingen lönekonflikt. Den var politisk i den meningen aft man stred för sinajobb, sin bygd och sin framtid. har MBL-lagens karaktär avmedel att hindra lokal kamp framstått klarare än i detta fall. MBL:s användandesom ett medel att kväsa och förtrycka de arbetande, att avskeda arbetstagareoch rättfärdiga oförrätter bör stämma till eftertanke. Mof bakgrund av händelserna i Aitik vill jag frågaarbetsmarknadsministern: Kan man förvänta sig någotinitiativ från regeringen för att förändra lagen om medbestämmande så attmöjligheten att avskeda vid konflikter försvinner? Prot.1986/87:18 1986/87:117 av i (c) tillkommunikationsminis-4 november 1986- tern om tidigareläggning av planeradombyggnad av : Meddelande om frågor Bristerna iÄlvsborgs län avseende det befintliga vägnätet är av sådan omfattning att dennuvarande anslagstilldelningen inte alls motsvarar behoven. Riksvägarna 44 och45 har inte kunnat utföras enligt nu gällande flérårsplan. Förbifarten vidVänersborg av väg 45 är dessutom uppskjuten till efter planeringsperioden1988.. Vid dennatidpunkt försämras 50 000 dalslänningars möjlighet att snabbt nå det nyalasarettet. Jag villfråga kommunikationsministern; Är regeringen beredd att numedverka till atf byggande av tidigareläggs? 1986/87:118 av () tillkommunikationsministern om trafiksituationen i Trollhätte- ochVänersborgsregionerna: Trafiksituationen är iriomtvåsfadsområdet alltmer besvärande på grurid av att planerad utbyggnad inte kunnat fullföljas enligt planerna. Den neddragnabudgetramen för vägarna i stort och satsningen pä några strategiska avsnitt avdet svenska vägnätet kan komma att äventyra en angelägen om- och utbyggnad avgenomgångsvägarna i Trollhätte-Vänersborgsområdet. Det synes angeläget atfregeringen tar särskilda inifiativ för att inte äventyra en rimlig vägutbyggnadi området. Medanledning härav vill jag fråga kommunikationsministern: Vilka åtgärder har regeringenvidtagit - och kommer aft vidta - för att säkra en accelererandetrafiksituation i Trollhätte- och Vänersborgsregionen?. 1986/87:119 av () till industriministern omändrade regler för utvecklingsfondernas verksamhet: I en debattartikel i skriver industriministern med hänvisning till de regionalautvecklingsfondernas verksamhet:' "Jag vill påstå att vi har ett mycket väl utbyggtkontaktnät mellan politiker, administratörer och företag på olika nivåer ilandet. Detta utesluter emellertid inte att det kan bli bättre. Jag är öppenför alla konstruktiva idéer och förslag i den riktningen." Medanledning härav vill jag fråga: Är industriministern beredd att läggafram förslag om ändring i bestämmelserna för utvecklingsfondernas verksamhetså att inte blott tillverkningsföretag utan även tjänsteproducerande företagkan komma i åtnjutande av fondernas förmånliga kreditvillkor? 1986/87:120 av HugoHegeland (m) till justitieministern om regeringens praxis i vissautvisningsärenden: En av de dömda i den s.k. skomakarligan skulleefter avtjänat straff utvisas ur riket. Familjen har vädjat om attutvisningsbeslutet ej skall verkställas. Regeringen har avslagitdenna begäran. Efter én förnyad begäran har regeringen beslutatom inhibition utan att något nytt, veterligen, inträffat i saken. Med anledning härav villjag fråga justitieministern: Har regeringen infört en ny praxis när det gällerbehandHngen av dylika ärenden? 1986/87:121av () till civilministern om principerna för bedrivande avkommunal verksamhet: I tidningen i Politiken harfinansborgarrådet i , , hävdat att de väljaresom har stått för skattesänkning skall få sämre service än andra; "Närstaden tvingas till kvalitetsförsämringar och.nedläggning av kommunalverksamhet ligger det en rimlig tanke i att dessa åtgärder får drabbastadsdelar där en stor majoritet har uttalat sig för skattesänkning." Mot denna bakgrund vill jag fråga civilministern omhan avser att vidta några åtgärder mot denna planerade diskriminering av vissakommuninvånare? 1986/87:122av () fill statsministern om innebörden av visst uttalande omlagrådets verksamhet: Statsministern har uttalat sig om lagrådetsgranskning av regeringens förslag till "engångsskatt" påpensionssparandet. Vill statsministern klargöra om han anser attlagrådet överträtt sina befogenheter? Prot.1986/87:18 . 17 § Kammaren åtskildeskl.