prot · GA09125 · 1986-12-31 00:00:00 — Är det bara finansministern som genom uttalandenoch intervjuer, exempelvis den i som jag relaterade,skall få lov att skrämma villaägarna? På annat sätt kan man inte tolka rubrikenöver två sidor; "Jag skulle inte köpa min villa ." Eller;"måste ju detta hända att man måste sätta ner priset påvillorna." Om det är någonting som kan skrämma villaägare är det rimligenfinansministerns egna uttalanden. Jagtycker faktiskt att det finns all anledning för oss att i riksdagdiskutera huruvida regeringen har några avsikter att begränsa underskottsavdragen,och i så fall vad det kan leda till för effekter. Det är det ansvar vi har sompolitiker - åtminstone vi i oppositionen. Regeringens ansvar borde rimligenvara att upplysa människor om vad man tänker göra och vilka effekter det skullekunna ge. Vihar ännu inte sett publicerade några direktiv till den utredning somfinansministern aviserar. Hos mig finns en känsla, att finansministern kanskegärna skulle vilja att utredningen leder till en ganska låg skattedebatt underperioden fram fill efter valet , för att finansministern därefter skall fågenomföra sådant som inte är speciellt lustigt för de enskilda människorna. Detgläder mig att sätter åtminstone visst värde på de synpunkter jagoch andra moderater kan ha på förslag till skattereform - detunderlag till samråd som man har tagit fram, enligt vad säger. Jagtror inte heller att syftar till någon isolerad avdragsbegränsning.Däremot har man uttryckt samma sak som finansministern och andra i densocialdemokratiska idéskissen, dvs. att det skall vara en begränsning avavdragsmöjligheterna parad med en sänkning av marginalskatterna. Däruppkommer problemen för normalinkomsttagarna. De får faktiskt inte särskiltmycket utdelning av sänkta marginalskatter i kronor räknat, även om det ärnödvändigt att sänka marginalskatterna just för de breda grupperna. Där gårvårt förslag längst av dem som har presenterats, men dessa människor får dessutomen effekt av real beskattning eller avdragsbegränsning som leder till kraftigakostnadsökningar och höjda villapriser, och det i sin tur skapar problem. Dettasvarar inte finansministern på. Är det fördelningspolitiskt riktigt attgenomföra en reform där man sänker marginalskatterna, om det i sin tur ledertill att man begränsar avdragsrätten ytterligare? Den faktiska effekten av1982/reform var ju en prissänkning. Omav dragsrätten fö räntekostnader 30 (); Jag ställde tre frågor till finansministern och fick svar på två-detmåste vara ett rekord. Jagfrågade om det blir någon skatteutredning. Ja, svarade . Jagfrågade också när den kan komma att tillsättas. , blev svaret. Vårenär redan starkt försenad, herr finansminister, men jag hoppas att denliksom skatteutredningen kommer med det snaraste. Slutligen frågade jag om finansministern är beredd attsätta ett tak på för den högsta marginalskatten. Jag hade inte väntat mig att fä något svar. och det fick jag inte heller. Jag förmodar att den skatteutredning söm ändå skall komma kan användas för att övertyga finansministern om del rimliga i en sådan politik. . . Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på interpellation 1986/87:242 om flyktingpolitiken Anf; 31Statsrådet ; har frågat mig om detförekommit någon ändring i praxis eller tillämpning i utlänningsärenden, hurjag bedömer rättssäkerheten och andra frågor i samband med- direktavvisningaroch förvarstaganden, när regeringen avser att framlägga förslag pä grundval avasylutredningens förslag, om handläggningstiderna kommer att kunna förkortasunder det närmaste året och i så fall till vilken nivå, om regeringen planeraratt utvidga flyktingkvoten samt hur jag bedömer, reglerna och insatserna förfrivilligt återvändande av flyktingar och invandrare och när regeringen avseratt framlägga något förslag till förbättringar. Påståendena främst i massmedia om att regeringens praxis iflyktingärenden skulle ha skärpts saknar grund. Regeringens avslagsbesluthar.visserligen undersenaretid'ökat i förhållande till antalet bifallsbeslut.Detta förhållande är emellertid en naturlig och både förutsedd och avseddkonsekvens av att invandrarverket har en långtgåendemöjlighet, att ompröva och upphäva sina egna utvisningsbeslut, omde iöverklagandeärendet åberopade skälen motiverar detta. Det innebär attöverklagandeärenden som med tidigare lagstiftning skulle ha bifallits avregeringen nu aldrig kommer under regeringens prövning. har invandrarverket haft möjlighetatt upphäva även de utvisningsbeslut som redan hade överklagats tillregeringen.-I dagspressen har förekommit statistiska uppgifter angående ärendenhos regeringen som sägs visa att regeringens flyktingpolitik har hårdnat sedanjag blev invandrarminister. Denna statistik är emellertid missvisande ochmåste korrigeras med hänsyn till de över 150 ärenden där invandrarverket harupphävt sådana till regeringen överklagade utvisningsbeslut. Redan efter ensådan korrigering visar sig bifallsprocenten ha varit exakt densamma under mintid som invandrarminister som tidigare . Härtillkommer, som jag har sagt, de ärenden där invandrarverket har upphävtutvisningsbesluten i samband med att överklagandet lämnades in hos verket ochsom alltså aldrig kommit under regeringens prövning. Självfallet kan man inte, som ofta sker, sluta sig tillatt- regeringens flyktingpolitik har hårdnat enbart därför att asylsökande frånett visst land eller vissa länder får stanna i i mindre utsträckning äntidigare:.En sådan förändring har sin grund i att antingen förhållandena ihemlandet har ändratseller att de skäl som åberopas i de enskilda ärendena har ändrat karaktär. Jag vill understryka att fick 17 400personer uppehållstillstånd på grund av flykting- eller flyktingliknande skäleller av humanitära skäl. Motsvarande siffra var 8 500 för . Jag villockså peka på att regeringen har börjat ta störrehänsyn.än tidigare till den anknytning som barnen på griind av en lång väntanpå slutligt beslut får till vårt land genom sin skolgång. Frågan om rättssäkerheten vid direktavvisningar harnyligen behandlats av asylutredningen. Utredningen föreslog i sittslutbetänkande bl. a. att alla beslut rörande avvisning av asylsökande skallfattas av invandrarverket. Nästan alla remissinstanser tillstyrker eller harinte rtågot att erirtra mot att beslutanderätten i fråga om direktavvisningaröverförs till invartdrarverket. Vissa invändningar har emellertid framförts motförslaget i övrigt, framför allt beträffande utformningen av reglerna om närdirektavvisnirig över huvud taget skall få ske. Flera remissinstanser har ocksåförklarat att asylutredningens förslag bör behandlas i samband medövérväganderta i de utredningar rörande utlänningslagen och handläggningen avutlänningsärenden som tillsattes . Den nu pågående översynen avutlänningslagen skall vara klar . Innan jag slutligt tarställning i denna fråga vill jag samråda bl. a. med utredaren avutlänningslagen. Beträffande förvarstagande har regeringen ändratreglerna om polisens möjlighet att ta barn i förvar. I motiven till dennaändring underströk jag vikten av att tidigare motivuttalandén följs och attförvarsreglerna tillämpas restriktivt. har fått i uppgift attundersöka i vilka fall och på vilka grunder det har beslutats om förvar iutlänningsärenden 1987. Jag hoppas attdenna undersökning tillsammans med vad som kan komma fram i.utredningen om en översynav utlänningslagen skall visa huruvida det föreligger behov av ytterligareåtgärder. Om så skulle vara fallet, kommer jag givetvis att ta upp den frågan. I avvaktan på de nämrtda utredningarna omutlänningslagen och handläggningen av utlännirigsärenden har vissa andraåtgärder i syfte att förkorta handläggningstiderna vidtagits. Ett bemyndigande har lämnats fill statens invandrarverkatt anordna en utredrtingssluss i i och enutredningssluss i anslutning till förläggningen i . Dessa tvåutrednirtgsslussar kommer att vara dimensionerade så att polisen kan genomföraca 800 asylutredningar . Samfidigt har vissa personalförstärkningarskett inom polisen. Detta innebär att polisutredningen bör kunna genomföras påcirka . Vid invandrarverket arbetar eninsatsstyrka föratt arbeta av ärendebalansen där. Målsättningen är att dengenomsnittliga handlägg-rtingstiden för ett asylärende skall minskas . Dessa åtgärder samt den minskning i antalet oavgjordaärenden i som just har genomförts innebär att jagbedömer att det bör finnas goda möjligheter att redan under det närmaste åretväsentligt förkorta handläggningstidert för ett asylärende. Beträffandefrågan om flyktingkvoten vill jag hänvisa till att deri i årbeslöt att fastställa flyktingkvoten till 1 250 för nästa budgetår. Redan dettainnebär att ligger i täten i när det gäller antaletkvotflyktingar som tas emot. I förhållande till sin folkmängd är ocksådet land i som tar emot det största antalet asylsökande vid gränsen. Mot bakgrund av det stora antalet asylsökande sorn kommertill vårt land finner jag det inte möjligt att nu föreslå en höjning avflyktingkvoten. har ingen uttryckligt formulerad politik till stödför återvandrande flyktingar och invandrare. Orsaken härtill är bl. a. att ettsådant stöd har bedömts kunna misstolkas som ett uttryck för en vilja attpåverka invandrare och flyktingar att lämna och återvända till sinahemländer. En sådan inställning skulle helt strida mot en grundprincip i densvenska invandrarpolitiken, nämligen att de invandrare och flyktingar som hargetts uppehållstillstånd i skall känna sig välkomna att stanna här sålänge de själva vill. Det stöd till återvandrare som utgår ärdärför av begränsad omfattning. Nämnas kan t. ex. statens invandrarverksmöjlighet att ge resebidrag till återvandrande flyktingar samt de bidrag somför återvandrande flyktingar till lämnas dels till den statligauruguyanska , dels till skildafrivilligorganisationer, såsom bl. En arbetsgrupp i gör förnärvarande en genomgång av olika återvandrarfrågor. Gruppen kommer att närasamarbeta med bl. a. invandrar- och flyktingorganisationer och beräknar kunnaframlägga en rapport . 32HANS (): Jag tackar invandrarministern för svaret. Bakgrunden till mina frågor är, som framgår avinterpellationen, regeringens och riksdagsrevisorernas skrivelser omflyktingpolitiken. I regeringens skrivelse om flyktirtgpolitiken sägs atttillståndsgivningen har i huvudsak följt tidigare års praxis. Jaguppfattar invandrarministern så att det över huvud taget inte har skett någonskärpning av praxis i flyktingärenden. En rad socialdemokratiska organisationer, bl. a. iStockholms län, har varit i kontakt med mig och framfört sinoro och kritik över den alltför stränga praxis, som de har uppfattat saken. Dethar framför allt gällt flyktingar från , som de har varit i personligkontakt med - och de har inte kunnat förstå att dessa flyktingar inte skullevara trovärdiga. ökade Pinochetjuntans förtryck kraftigt i isyfte att krossa den allt starkare oppositionen i landet. Antalet arresteradeökade drastiskt. Det finns all anledning att inta en generös och humaninställning till chilenska asylsökande. Det är främst de humanitära organisationerna Röda korset,Amnesty, och Rädda barnen som gör gällande att enskärpning har skett i tillämpning och praxis. De har en betydartde erfarenhetfrån det praktiska fältet. Det,är emellertid svårt att göra tillförlitligaundersökningar om ändringar i tillämpning och praxis i utlänningsärenden.Svårigheterna beror bl. a. på att beslut motiveras mycket knapphändigt. Det finns i vissa fall förvisso sekretesskälsom måste beaktas, men avsaknad av motiveringar eller ofullständiga skäl kan ofta vara mer allvarligt för den rättssökande och ge upphov till skadliga spekulationer och rykten. En humanitär men konse kvent praxis, som mer öppet redovisar beslutsmotiveringar och riktlinjer, måste vara det som skall eftersträvas. I proposition 1983/84:144 underströk föredragandestatsrådet, efter förslag från IPOK, i fråga om invandrings- ochflyktingpolitiken starkt vikten av att gällande regler, riktlinjer,motivuttalanden och praxis blir föremål för en systematisk dokumentatiort ochspridning. I anledning härav har fattat beslut som går i dennariktning. Det ankommer på de beslutande instanserna att tillse att en sådandokumentation kominer till stånd. Någon åtgärd i denna riktning har ännu inteföretagits, vilket är anmärkningsvärt. Jag vill tillägga att risken för skärpningar i praxisenligt min mening blir större dä antalet asylsökande ökar. Beslutsfattarepåverkas medvetet eller omedvetet av stora ökningar. Detta gäller t. ex. inte barachilenare, utan även kurder, palestinier och tamiler. Flyktingkommissarien hargjort uttalanden i frågor av den här arten, som borde ha beaktats i högregrad. I debatten om flyktingpolitiken har det förekommitöverdrifter och övertoner, men det är positivt att enskilda och organisationerstarkt engagerar sig för flyktingar - framför allt då detta sker både före ochefter att beslut fattats i saken. Flyktingkommissariens representant i , , har med rätta uttalat att framstår som ett av de mestliberala länderna i i vad gäller flyktingpolitiken. Han framför dockkonkret kritik, som jag i stort sett kan dela. Han säger att splittringen avden asylsökandes familj och det generella förvarstagandet synes både omotiveratoch inhumant. Han påtalar också att utvisningar av barnfamiljer, som vistats enlängre tid i landet och där barnen har integrerats väl via skolan, synes varainhumant och att detta i högre grad bör beaktas vid beslutsfattandet.Invandrarministern har sagt att det redan nu sker. framförvidare synpunkter liknande dem som finns i asylutredningen. Han framför tillsist att eftersom beslut ofta grundas på en asylsökandes trovärdighet så börden ansvarige handläggarert persortligen intervjua den rättssökande. Invandrarministern säger att det finns en arbetsgrupp somskall framlägga rapport beträffande frivilligtåtervändande. Här är det av intresse att veta när regeringen avser att irtförriksdagen framlägga förslag till förbättringar. Det finns ett stort intressebland invandrare och flyktingorganisationer för en ordentlig reform på dettaområde. I förberedelsearbetet har de fått verksamt stöd från ABF och LO. Det är bra att regeringen har tagit initiativ när detgäller förvarstagandet. Det är beklagligt att regeringen varken nu eller senarehar några planer på utökning av flyktingkvoten. Antalet inresta flyktingar 1984uppgick till 1 063, 1985 till 668 och 1986 till 1 387. Det betyder attflyktingkvoten, som uppgår till 1 250 , igenomsnitt endast har fyllts med drygt 1 000 personer. 33GUNNEL (); För överskådlig tid har vi att räkna med ettväxande invandringstryck och troligen en ökande asylinvandring. Jämfört med1980-talets första år, genomsnittligt 3 000-4 000, är siffror alarmerande.Det vill till kraftiga åtgärder för att komma till rätta med missförhållandenoch osäkerhet och garantera en konsekvent och humanitärflyktingpolitik. Några av knäckfrågorna har tagit upp ochfått besvarade. Det finns andra som både interpellanten och statsrådetundviker, trots att de intimt hänger samman med de debatterade frågorna-1, ex.frågan om kommunernas möjligheter att i fortsättningen ta sin del av ansvaretför flyktingmottagandet. Jag skall återkomma till detta. Det är ingen hemlighet att invandrarverket har enbalans- läs obalans - på 18 000 ärenden, och det är tacknämligt attinvandrarministern sätter till både utredningar och resurser för att komma tillrätta med detta. Målsättningen, genomsnittligt två månaders handläggningstid,är en efter europeiska förhållanden snabb behandling. Ett av problemen är dockatt en allt större andel av ärendena inte alls är genomsnittliga. Under desenaste tre åren uppvisar de s. k. specialärendena, som är synnerligenresurskrävande, en större ökning än vanliga asylärenden. Dessa ärenden tar tretill fyra gånger så som ett vanligt ärende. Prognosen visar en ökning för specialärendenamed. , jämfört för vanliga ärenden. Det gäller att inför densituationen inte underskatta svårigheterna. Invandrarministern har kallat tillett invandrarrådslag i slutet av , ett ambitiöst sådant, för attdiskutera förhållandena för de invandrare som finns i vårt land. Det är bra,jag deltar gärna, men ännu starkare känns behovet av information om och samrådkring invandrings- och flyktingpolitiken. Alltför många missuppfattningar,alltför många divergerande recept och åsikter, och för den delen alltför mångafördomar också, flyger kring i den debatten. Frågan om huruvida det har skett en skärpnirtg iasylpraxis har många aspekter: Å ena sidan tar vi emot allt fler- ökningen från8 500 till 17 400 flyktingar talar sitt tydliga språk - och visst kanman hävda att vi på så sätt blivit mer generösa, bäst i just . Förraåret var man mer generös i och året innan i . Å andra sidanhar det skett en skärpning, fullt befogat. Om man jämför alla de § 6-flyktingarsoni beviljades uppehållstillstånd med dem som får kommain i resp. avvisas, så kan man utan vidare slå fast att andelen flyktingar utanstarka flyktskäl har sjunkit. Andelen § 3-flyktingar har alltså ökat. Det kanvara en smaksak om man anser att detta är en skärpning eller en lättnad -praxis har ändrats på det sätt jag beskrivit. Och det är naturligtvis riktigt,som statsrådet framhållit, att vi är beroende av våromvärld och av de ändradeförhållandena i de länder från vilka vi tar emot flyktingar. För att garantera största möjliga rättssäkerhet vore detdock lärtipligt att alla beslut i invandrarverket fattades av minst tvåpersoner. Jag kan inte inse att detta skulle vara särskilt resurskrävande - enperson kan naturligtvis göra utredningen men senare samråda med ännu en handläggareinför beslut. Frågan om ökad flyktingkvot häri dag akademiskt intresse,eftersom det inte varitpraktiskt möjligt att utnyttja den nuvarande kvoten fullt ut, men i framtidenkan den möjligheten behöva diskuteras. Förvarsfrågan präglas av enighet partierna emellan. Detblir då och då oundvikligt att också ta småbarnsföräldrar i förvar. Det skallske och sker också i en så hemlik miljö som möjligt. Det är naturiigtvisviktigt att inte skilja barn och föräldrar åt. Flyktingbarnen utsätts ändå förén otroligt stor psykisk press. De misstag som inträffat är undantag. Så något om kommunerna. Det är svårt att fä dem att ökasina kvoter, främst beroende på bostadsbrist, och den avhjälps inte över ennatt. Men i många kommuner saknas tilldelning av timmar för svenska förinvandrare och griindvux. Här har man känslan av att i regeringen den högrahanden inte vet vad den vänstra gör. Vem som är den ena och den andra avstatsråden och skall jag låta vara osagt, men på något sättmåste resurserna stämma överens - så och sä många flyktingar, så och så mångasvensktimmar. Det bästa vore om flyktinganslagen till kommunerna kunde görasännu mer schabloniserade och omfatta svenska för invandrare -förhållandenaärmycket olika i olika kommuner-så att lokalt betingade och il .inventionellalösningar kunde komma till stånd. Vid slutet av detia år kommer 10 000 flyktingar attbefinna sig i förläggningar, om dessa problem inte kart lösas, och detta varinte meningen med den nya modellen för flyktingmottagande. Jag vill inte gå utredningsförslagen i förväg- från invandrarverket har vi yttrat oss över asylutredningen i tämligen storenighet. Vi motser med spänning invandrarministerns två snabbutredningar. 34MARIA (): Den senaste tidens debatt har fokuseratframför allt invandrarministern som person på ett som jag tycker mycketolyckligt sätt. Det vore bättre att granska vad som sker eller inte sker i denfaktiskt förda flyktingpolitiken. Invandrarministern jämför ofta med övrigaeuropeiska länder, och jag hoppas innerligen att ligger i täten, därföratt övriga länders flyktingpolitik i de flesta fall verkligen inte är någotideal att sträva efter. Det genomförs försämringar ideligen, och att ställaSveriges insatser i relation till en ständigt sämre flyktingpolitik i resten avEuropa skulle kanske kunna rättfärdiga eventuella försämringar även i Sverige.Det är bättre att diskutera flyktingpolitiken i absoluta termer, i förhållandetill världens totala flyktingsituation, i förhållande till Genévekonventionensanda och i förhållande till den svenska flyktingpolitiska lagstiftningen. Härligger den betydande delen av kritiken mot handläggningen av flyktingpolifiken. tar i sin interpellation upp frågeteckenkring praxis, kring rättssäkerheten kring förvarstagande och direktavvisningar,de långa handläggningstiderna och flyktingkvoten. Förutom Dagens Nyheters undersökning, som visar på enhårdare praxis, och kritik som framförts av bl. a. flyktingadvokater skaparregeringens egen statistik frågetecken kring utvecklingen av praxis. 1985 och1986 uppvisar helt olika kvoter rtär det gäller antalet direktavvisningar ochantalet människor som fått uppehållstillstånd: Antalet direktavvisningar harned- bringatspå ett mycket posifivt sätt. Men varför är detta fullständigt höljt i dunkel? Allting tyder på att det är oerhört angeläget att man nuäntligen börjar dokumentera praxis. Det är fullständigt omöjligt att ta reda påvad som är sant och vad som inte är sant så länge som det statsrådslöfte somutställdes i samband med att vi 1983/84 antog de flykfingpolitiska rikflinjernainte är uppfyllt. Jag vill därför fråga invandrarministern hur länge till viskall behöva vänta på en sammanställning och dokumentation av praxis. Invandrarministern har vidtagit vissa åtgärder för attförvarstagandet av barn skall minska. Enbart omhändertog manöver 400 barrt enbart på en institution. Detta är rent diskriminerande mot utländskabarn -det händer aldrig svenska barn. Det är dessutom en åtgärd som aldrigsätts i samband med att dessa utländska barn begått något brott. Det är intemisstanken om kriminell handling som gör att de tas i förvar. UNHCR;s representant i , ,pekade i en arfikel i i går på att splittringen av familjer ochgenerella förvarstaganden ofta sker omotiverat och inhumant. Jag skulle viljafråga invandrarministern; Vad finns det för skäl att ta något enda barrt iförvar? Frågan om direktawisningarna har naturligtvis många olikainfallsvinklar. Jag skulle återigen vilja fråga invandrarministern - eftersomjag inte fick tillfredsställande svar - hur regeringenser på fallet . Hur bedömer invandrarministern tryggheten för de iraniersom enligt rapporter riskerar att sändas tillbaka till om skickardem till ? Flera hundra iranier har under det senaste halvåretskickats.från till . Mot den bakgrunden vore det intressant attveta hur regeringen bedömer iraniernas trygghet i . Det är inget underatt människor river sina handlingar när de vet att de riskerar att sändastillbaka till ett land som de en gång har flytt från. Rättssäkerheten i övrigt kräver många förändringar avflyktingpolitikens handläggning. pekar också på ett oftaframfört krav om juridiskt biträde eller möjligtvis frivilligorganisationer sommöter de asylsökande vid gränsen. Detta får inte förhalas ytterligare. Jag villverkligen uppmana invandrarministern att lägga fram ett förslag på det härområdet och inte invänta resultatet av de utredningar som har tillsatts. har också tagit upp frågan om mofiveringav beslut. Egentligen är några ytterligare argument inte nödvändiga. Jag villfråga invandrarministern: Vad är det för fel på tanken att den asylsökande ochdennes juridiska ombud får ta del av en mer utförlig motivering? Jag ärövertygad om att det skulle minska antalet överklaganden. Flyktingjuristerhävdar ofta att de tvingas skjuta i blindo när de överklagar till regeringen,eftersom de inte har någon aning om på vilka grunder som ansökan omuppehållstillstånd har avslagits. Handläggningstiderna tas ständigt upp i debatten. Trotsatt invandrarministern har vidtagit vissa åtgärder säger ett enigtkonsfitufiousutskott nu att förhållandena vid invandrarverket är sådana attytterligare åtgärder erfordras. Jag vill därför i anledning av KU:s enigayttrande fråga: När kommer det fler tjänster till invandrarverket? Invandrarministernsäger att det inte finns plats för fler åtaganden från Sverigessida inom ramen för flyktingkvoten.