prot · GA0915 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag kanske också skallpassa på och tacka för uppdelningen av debatten, dvs. för att man inte har såatt säga klumpat ihop oss med den tidigare grupperingen här. Jag säger det medtanke på de andras utgångspunkter vad gäller den här typen av beskattning. ville väl egentligen föra en debatt omvarför man avstod från realräntebeskattningen. Han ville ha en debatt framförallt utifrån de utgångspunkter som fanns från början - dvs. att förslagetskulle gälla ett bredare område och inte bara försäkringsbolagen. har emellerfid fått debattera den saken fidigare och han harfått svar på sin fråga. Därför finns det inte skäl för mig att debattera densaken . Min fråga huruvida pensionsnivåerna kommer atf beröras avengångsskatten har också varit uppe till debatt . Försäkringsbolagen hari massmedia redovisat att deras premieåterbetalning till arbetsgivarna blirlitet mindre. Ungefär samma sak har finansministern fidigare redovisat,varför jag inte tycker att det är speciellt meningsfullt att föra den debattenhär . Överläggningen var härmed avslutad. 53 § Svar på fråga1986/87:86 om avdrag för bergarbeten vid beräkning av inkomst av gruvbrytning fråga gäller hur utgifter för underjordsarbeten i gruvorskall behandlas skattemässigt. Enligt en uppfattning skall sådana utgifteralltid få dras av . Enligt en annan uppfattning skall utgifternaakfiveras i den mån de avser anläggningar av bestående värde för företaget.Saken är nu föremål för bedömning i bl. a. mellankommunala skatterätten. Jagavvaktar utgången av denna bedömning och är inte beredd attvidta några åtgärder. Anf.195 (): Jag ber att fåtacka finansministern för svaret. Skattemyndigheternavill nu avvika från rådande praxis då det gäller bergarbeten, genom att hävdaatt kostnaderna för att göra hål i berget för att kunna ta ut malm skallbetraktas som investeringar och därmed ingå i en avskrivningsplan, i ställetför atf dras av som de uppkommit. Dettakommer att fördyra anläggandet av nya huvudnivåer i gruvor. För den redanplanerade och påbörjade huvudnivån i skulle def nya synsättetinnebära fördyringar med i varje fall 90 milj. kr. NärLKAB gjorde kalkylen för huvudnivån i gjordes lönsamhetsberäkningarnautifrån det synsätt som fidigare gällt. Att förändra spelreglerna på dettaområde utan att lagstiftningen har ändrats förefaller märkligt. IKiruna pågår planering för en ny huvudnivå, och beslut skall fattas något av denärmaste åren. Den nya nivån skall ligga . Investeringen är istorleksordningen . Med det nya synsätt somtaxeringsmyndigheterna nu räknar skulle ett sådant projekt fördyras med ca 250milj. Eftersom omkostnaderna för en ny huvudnivå ligger på gränsen till attden skall vara lönsam redan med det redovisningssätt som tidigare tillämpats,betyder det att någon ny huvudnivå i förmodligen inte kommer till ståndom taxeringsmyndigheterna skulle vinna gehör för sina synpunkter i denmellankommunala skatterätten. Medtanke på dels gruvnäringens stora betydelse för malmfälten, dels gruvnäringenshårda konkurrens från gruvor som bryteri dagbrott samt dels jämförelsenmed utländska gruvbolags redovisningssystem, som är betydligt gynnsammare ändet som taxeringsmyndigheterna nu föreslår, borde det ligga i regeringensintresse att säkra gruvnäringens konkurrenskraft och därför komma med ettförslag till fasta regler på detta område, innan ärendet avgörs imellankommunala skatterätten. Jag vill begagna tillfället att ta upp en något mer principiell fråga,nämligen hur hanterar sin makt. Vid dessa frågestunder tas ' ofta uppenskilda förvaltningsärenden och -beslut - i detta fall en fråga som dessutomär under handläggning i en domstol. Jag måste fråga BrittaBjelle, som själv är åklagare och verksam inom Orhavdrag för bergarbeten vid beräkning av inkomst av gruvbrytning 10 protokoll 1986/87:14-15 rättsväsendet, hur honskulle uppfatta det om ett mål där hon själv var part togs upp i och def helt uppenbart kunde tolkas så att man försökte utövapåtryckningar på domstolen eller på den enskilda förvaltningsmyndigheten. Jag finner det principiellt betänkligt att frågeinstitutet utvecklas pådetta sätt. Anf.197 (): Jag kan hålla med finansministern om att jag som åklagare inte skullefinna det så angeläget att en fråga som jag handlägger i domstolen blir föremålför diskussion i . Men jag vill påminna finansministern om att det ifallet gick bra att, innan domstolen hade dömt, gå ut och lovaatt hur domstolen än dömde skulle han kompenseras på ett eller annat sätt. Detkunde vara intressant att få reda på om finansministern även då det gäller LKABär beredd att gå ut och kompensera. Def gäller inte ett litet företag med eneller två personer, som i det tidigare fallet, utan det gäller ett stortföretag med många människor, vars sysselsättning är beroende av . Skall jag tolka detta så att Britta.Bjelle med sin fråga i dennakammare avser att utöva påtryckningar på mellankommunala skatterätten? Anf.199 (): Nej, det skall tolkas så att jag försöker få finansministern att på etteller annat sätt lova att skall kompenseras om företaget förlorar i denmellankommunala skatterätten. Överläggningenvar härmed avslutad. 54 § Allmänpolitisk debatt (forts, från prot. Anf.200 (): Vi har fått ta emot en ny rapport på detenergipolifiska området, en rapport som en speciellt tillsaft expertgrupp harhaft till uppgift att ta fram efter olyckan i Tjernobyl. Detta är en rapport ien mycket lång rad av utredningar som har gjorts på def här området under årenslopp. Underde många åren av energipolitiska debatter har - såvitt jag kan förstå - deallra flesta argumenten för och emot kärnkraft, vattenkraft, kolkraft m.m.vädrats. Detsom framgår av expertgruppens rapport är atf svensk kärnkraft -dess tekniskaoch säkerhetsmässiga standard - inte behöver omprövas efter olyckan iTjernobyl. Det är värdefullt att få detta konstaterat. Och jag är, övertygad omatt det kommer att stilla många människors oro. Men def får inte leda oss fillatt försjunka i oss själva och tycka att vi är bra i , utan vi.måsteständigt arbeta för att förbättra säkerheten vid våra kärnkraftverk. Ingentingär så bra att det inte kan bh bättre. Vi skall kämpa för ökat internationelltsamarbete, som kan leda till ökad kontroll, inspektioner och ökat erfarenhetsutbyteländerna emellan. I östländerna finns mycket kärnkraft som inte är bra och somenligt svenska säkerhetsnormer skulle stängas av. Här finns mycketatt göra. Vi moderater står för uppfattningen attkärnkraften skall avvecklas när de mycket hårda svenska säkerhetskraven intelängre är uppfyllda. Vi sätter inte någon gräns vid . Det är inteårtalet utan säkerheten som skall fälla avgörandet. Det går inte att hävda att kärnkraften är farlig ochsamtidigt säga att vi skall använda kärnkraftverken till 1989 eller till 1999.Det är inte en trovärdig politik. De som står för en sådan uppfattning inser -det måste vara uppenbart - att det inte går att ställa allmänheten och detsvenska näringslivet inför elproblem. Tyvärr hamnar de då i den pinsammasituationen aft de är tvungna att jämka med sin egen övertygelse. Det är ingenrättfärdig politik av det slag som jag tror att svenska folket vill att desspolitiker skall föra. Expertgruppen,konstaterar i rapporten som vi fick ieftermiddags att en snabbare avveckling av kärnkraften tvingar fram storaelprishöjningar - och det . Inte höjningar med några ören utan från37 öre till per kWh för hela den miljon fastighetsägare som har elvärmei någon form. Det här leder fill att deras elräkningar stiger med upp emot . Inte nog med det. Dessutom räknar expertgruppen med att ungefärhälften, ca 500 000, kommer.att se sig nödsakade att skaffa sig andravärmesystem. En snabbare avveckling av kärnkraften än den vi har beslutat omdrabbar alla dessa med en kostnad på ett tiotal år.Alla vi, och det är hela befolkning, som utnyttjar elen i våra hushållför att ha det bekvämt: frys; TV, diskmaskin, tvättmaskin, hushållsassistentetc. - något som är en förutsättning för att vi skall hinna med både hem ocharbete - kan enligt expertgruppen förvänta oss en höjning av elpriset från 46öre till per kWh. Detta är, fru talman, inga småpengar. Det är fråga omatt ta i anspråk en betydande del av vårt konsumtionsufrymme, det utrymme som är så litet aft man strejkar för tiondelar av en procent i lönehöjningar.En snabb avveckling kostar miljarder! En snabb avveckling av kärnkraften kommer inte heller -det konstaterar expertgruppen - atf gå det svenska näringslivet spårlöst förbi.Ett fördubblat elpris kommer att leda till att den svenska järn- ochstålindustrin får merkostnader på 900 milj. kr. Bergslagspaketet, som varavsett att rädda Bergslagen, går löst på 425 milj. kr. Jämförelsen är värd-attgöra, för den säger mycket vad det är fråga om. Skrotbaserade stålverk somDomnarvet, pch kommer på grund av sina stora elbehov attse sina just nu redovisade vinster slå över i röda siffror. 5 000 arbetsfillfällenäventyras enligt det material som har bilagts expertgruppens rapport. 'Personalen vid elintensiva anläggningar runt om i - ferrolegering iMalmö och , kemisk basindustri, aluminium, kisel, karbid,grafit-elektroder, koppar- och blytillverkning i , industrier som liggersom ett pärlband längs - blir tvingad att sätta sig ned ochfundera 1986/87:1523 oktober 1986 över sin framtid. De härföretagen har inte för ro skull lokaliserats till dessa platser. Man har gjortdet därför att man där har tillgång till billig elkraft. De partier som är förespråkare för en snabbare avveckling avkärnkraften blir inte regionalpolitiskt trovärdiga. Ett utan lönsammaoch utvecklingsbara basindustrier har ingen framtid. Ja, men - säger några -inte skall industrin drabbas? Men vilka är det då som kommer att stå förkostnaderna för omställningen? Inte är det konkurrenterna till vår svenskaindustri som sänker sina priser. Nej, det är konsumenterna -arbetstagarna iSverige - som får ställa upp. Är vi som konsumenter beredda att göra dessauppoffringar? Behöver vi göra det när expertgruppen konstaterar att kärnkraftenuppfyller de tekniska och säkerhetsmässiga krav som vi har anledning attställa? Nej, vår politik måste präglas av förnuft och realism som vimåste känna ödmjukhet inför den svåra situation vi hamnat i mot bakgrund avolyckan i Tjernobyl. Kol,olja och gas är ändliga naturtillgångar. Därför måste vi ta fram annan teknik.Och jag tror inte att några verkliga, riktigt miljövänliga alternativ tillkärnkraft är tillgängliga förrän i mitten av nästa sekel. Det kan inte varameningen att industriländerna i konkurrens med fattiga skall slåss omoljan och kolet. Det kan inte heller vara meningen att vi under ungefär 150 årskall bränna upp mer än vad vi gjort . Det kanju finnas anledning tro att dessa naturtillgångar av kommande generationerskall kunna användas till annat än bränsle. Jag tror också att vi gärna villlämna över en god miljö till kommande generationer. Våra dagars exploatering avfossila bränslen, mark, luft och vatten manar till eftertanke och kraftfullaåtgärder. En förfida avveckling av den svenska kärnkraften, som uppfyller högtställda säkerhetskrav, är mot bakgrund härav mindre klok. Attändra vårt beteende och våra vanor när det gäller elen är en svår uppgift. Detvå första lamporna i tändes 1878 utanför . stod ett elverk färdigt att leverera ström till Stadenmellan broarna. Vad har inte hänt tack vare elektriciteten! Kundenågon ana de stora framsteg som vi gjort tack vare elen? , som för 100år sedan var ett fattigt land, är en av världens främstaindustrinafioner. Denbilliga vattenkraften, som är i stort sett färdigutbyggd, har lagt grundentill vår speciella industristruktur. Vi har tagit till vara de naturligaförutsättningar som erbjudit: skog, malm, stål och duktig arbetskraft.Men alla vill ha el. Vienskilda konsumenter i har alltid varit i den situationen aft vi barahar behövt trycka på knappen så har strömmen kommit. Den ökade fritiden, dekortare arbetsveckorna och de längre semestrarna har gett hundratusentalsmänniskor i vårt land anledning och lust att bygga fritidshus, som i stort settbara fungerar med el. Hur kommer det att gå för dem? Kommer de att ha råd attutnyttja frifidshusen lika mycket som ? Är de beredda att spara in pånågonting annat? Utvecklingeni och , som jämfört med har dubbla resp. tredubblaelpriser, visar att efterfrågan på el ökar. Möjligheten att spara får inteöverskattas. Den är liten på kort sikt. Och det tar uppemot att få genomslag fören ny snålare elteknik. Det gäller både människor och företag, och det slårockså expertgruppen fast. Expertgruppenhar uppmärksammat svårigheterna att avveckla kärnkraften. Det är nuallmänhetens uppgift att ta reda på om man är beredd att leva med dyr el ochelbrist. Det gäller för oss alla att sätta oss ned och väga för och emot. Låtoss då inte glömma bort att vi under de kalla vintermånar derna vid någratillfällen tog i anspråk all vår elproduktion; vattenkraft, kärnkraft,oljekondens, gasturbiner samt t.o.m. köpte el från . harefterfrågan på el legat på 3 ä över fjolårets. Vad gör vi om vi får etttorrår? Det är säkerheten hos kärnkraften och behovet av el som den närmastefidens diskussioner skall kretsa kring. Låt oss då inte glömma bort vadexpertgruppen har fört fram, nämligen atf det inte finns anledning att omprövasvensk kärnkraft och dess säkerhet mot bakgrund av vad som hände i Tjernobyl. Låtoss ta till vara för en sansad energipoHtisk debatt, däromsorgen om miljö, sysselsättning, ekonomisk tillväxt och respekten förmänniskornas oro får komma till uttryck. Låt budskapet vara rakt och ärligt.Förhastade beslut om avveckling är omotiverade. Kärnkraften i uppfyller högt ställda säkerhetskrav.Expertgruppens rapport bekräftar detta, och det tycker jag är skönt. 201 HÄDAR (): Vi har fått en rapport från expertgruppen inom energirådet. Jaghar ingen anledning att göra någon längre kommentar till den, alldeles särskiltsom jag inte förrän har haft tillfälle att se den i dess slutligaskick. Den enda kommentaren skulle vara att jag hoppas att man i det härmaterialet mycket klart och entydigt kan finna svar på vad de olika alternativsom presenteras av gruppen skulle kosta att genomföra, såväl ekonomiskt som medhänsyn till miljön. Jag utgår från att vi i energirådet vid det sammanträde somvi skall ha gemensamt skall se fill att materialet har denkaraktären när det överlämnas till regeringen för fortsatta diskussioner. I den debatt som fördes här i kammaren framhöllstatsrådet att miljöfrågorna var mycket stora och mycket allvarliga.Hon gjorde också en markering som hos mig-jag satt och lyssnade på debatten -gav intrycket att vi i ligger väldigt långt framme. Det gör vinaturligtvis till en del. är ju ett land som är rikt till ytan, där detbor få människor, som har naturliga förutsättningar och en underbart vackermiljö- alltifrån böljande kullar i till den magnifika fjällvärlden inorr. Menjag tror att vi skall vara försiktiga med att ge en bild av att skullevara alldeles speciellt långt kommet när det gäller beslut och åtgärder för attkomma till rätta med miljöskador. Såvitt jag har förstått ställer t. ex.Västtyskland högre krav när det gäller katalytisk avgasrening än vad Sverigegör . Om jag är rätt informerad - statsrådet kan ju korrigera mig om jagskulle vara felinformerad - ställer också högre krav än Sverigenär det gäller utsläpp av svavel och andra skadliga miljögifter. Det finnssåledes länder som har kommit minst lika långt som i kampen möt miljöförstöringen.Jag tycker att vi därför skall vara försiktiga med att göra intryck av att viskulle vara outstanding, alltså alldeles extra långt komna i vårt land. Jag vill också gärna peka på att vi kunde ha kommit litetlängre än vad vi har gjort. Vi kunde t. ex. ha fattat det beslut somfolkpartiet lade fram om katalyfisk rening. Vi kunde ha fattat det beslut somfolkpartiet föreslagit om skydd för de fyra Norrlandsälvarna och för andravärdefulla älvsträckor. Vi kunde följa råd och ställaStorbritannien och kanske också inför , för attfå avgjort om vi kan få skadestånd för de utsläpp som kommer från dessa länderoch som drabbar . Och vi kunde skärpa miljöskyddslagen på det sätt somfolkpartiet har föreslagit, så att det inte blev gratis att förgifta vår miljö. Så nog finns det ytterligare många saker som vi kanåstadkomma, om viljan finns hos den ansvariga regeringen. har lagtfram sådana förslag i stor utsträckning, och vi tycker att def är synd attregeringen inte har velat ta vara på dem i den utsträckning som varit önskvärt.Det är förslag som skulle ha lett till en bättre miljö om de hade genomförts. Tjernobyl var naturligtvis en katastrof på många sätt, ochden drabbade också. Den drabbade i alldeles särskilt hög grad densamekultur som är en så fin del av det svenska kultursamhället. Ingen skall fråntateknikerna i Tjernobyl, vilka de nu var, ansvaret för att olyckan utlöstes, menjag tror infe att vi kan helt frånta oss ett eget ansvar för den situafionsamerna försatts i. De krav som livsmedelsverket ställde upp har, om jag ärrätt underrättad -också här kan statsrådet korrigera mig om jag har fel - iförsta hand utgått ifrån de önskemål som svensk livsmedelsexporf har haft. var ett bra tal, om man skulle göratrovärdigt i omvärlden att ingen behövde vara orolig för att importera svenskalivsmedel. I våra nordiska grannländer har man valt andra gränser. I harman -fortfarande om jag är rätt underrättad - ett gränstal som ligger ungefärdubbelt så högt som det svenska, och i ligger gränstalet väsentiigthögre än så. Det har sagts mig - jag är tacksam för att få en kommentartill det - att om vi hade ett tal som var genomsnittet av och Norgesoch mindre än hälften av , skulle av renköttet vara att betraktasom lämplig människoföda; Statsrådet skakar på huvudet, och då utgår jag ifrånätt den siffra som jag har fått är felakfig. Jag har inte haft fid ochmöjlighet att penetrera den på samma sätt som jag tar för givet att det förmiljöfrågor ansvariga statsrådet har. Det vore roligt att höra vad Ni, - vi har julärt oss av tidningarna att man inte får använda andra tilltalsord iriksdagens talarstol - har för synpunkter på den här frågan. Jag tycker att manskall vara medveten om att det här är ett stort problem och att vi inte skallgöra.det problemet allvarligare genom egna åtgärder än vad nöden och omsorgenom människors hälsa kräver. Jag vill ta upp en annan sådan här aspekt, mera som enbelysning av att man kan hoppa från galen tunna ned i en annan och kanske ännumera galen. Värmepumpen är ju en utömordenfligt fin teknik för aft medelektrisk energi fillvarata värmeinnehållet i vatten och luft. I den teknikenspelar freonet en. Men närfreonet kommer ut i luften har det visat sig ha mycket allvarliga verkningar påozonskiktet. läser jag i tidskriften följande: "Freonetarbetar i ett slutet system. Vid service öppnas i regel systemet och freonet -allt eller en mindre del beroende på värmepumpens konstruktion - släpps ut iluften. Efter gjord service fylls systemet på med ny freon." Ärdet möjligt, fru statsråd, att vi inte har strängare regler när det gällerfreonet i de värmepumpar som vi gemensamt, och med framgång, har försöktintroducera på den svenska marknaden, än att det freon som finns i pumparnasläpps ut i luften vid service? Jagskulle vilja fråga om statsrådet tittat på denna fråga och kan garantera migoch andra att det inte förhåller sig så. Jaghar inte mycket att tillägga. Jag vill bara med dessa exempel stryka , . underatt det finns mycket att göra och att mycket återstår i kombinationen av energioch miljö, som statsrådet har ansvar för. Vi kommer att följahennes arbete med stort intresse och ge många goda förslag till henne. Vihoppas att också kunna byta ut henne för att få tillfälle attdriva en ännu aktivare miljöpolitik än vad jag tror hon har möjligheter attgöra. Anf.202 (); Det är viktigt att vi nalkas de stora och viktiga miljö- ochenergifrågorna med konstruktiv ödmjukhet och utari låsande prestijge ochförutfattade meningar. Jagtror att det finns en bred enighet om att en effektivare energianvändning haravgörande betydelse för hur vi skall klara framfidens stora miljö- ochfördelningsproblem. dag känd och bästa energiteknik kan göras till genomsnittlig teknik under enperiod av , så skulle det innebära i princip en halvering av dagensenergiförbrukning i den'industrialiserade världen. Detta samfidigt-med att deekonomiska aktiviteterna kan öka i storleksordningen 50 %.Jämsides med denna utveckling måste vi räkna med en ökad energianvändning iutvecklingsländerna. Tillsammans är det dock fullt möjligt att få vissminskning av den totala energianvändningen i världen. Dennautveckling är egentligen en förutsättning för att utan alltför stora spänningarklara världens miljö- och fördelningsproblem. Omvi i stället får en fördubbling av energianvändningen blirresultatet högre energipriser, sämre miljö och sannolikt förskjutning av maktenöver oljan tillOPECoch en polifiskt mycket mer instabil situation. Jag har med denna övergripande beskrivning velat stryka under breddenoch vikten av atf på alla nivåer verkar för effekfivaste möjligaenergianvändning och optimal miljöhänsyn. i Tjernobyl har aktualiserat energifrågorna på ett mycketdrastiskt och tragiskt sätt. Det är inte svårt att känna spänningarna i dagensdebatt, för och mot kärnkraft. Ändåär det knappast någon som egentligen vill ha kärnkraft. Industrin säger sigvilja ha kärnkraft, men jag vet att många inom industrin känner sig oroade överkärnkraftens risker, både rent fysiskt, avseende de olyckor som kan hända,men också med anledning av de speciella politiska risker som är förknippade medkärnkraften. Ingen vet när nästa stora kärnkraftsolycka skall hända.Alla hoppas vi att det skall dröja länge, men alla som är realister vet att denkommer aft hända om det inte sker en drastisk snabbavveckling av all kärnkrafti världen. talar inget för att det blir så. Då måste vi allafundera över den fakfiska och politiska situation som uppstår vid denna nästakärnkraffso-lycka. Kommer opinionen då att över huvud taget acceptera enfortsatt drift av kärnkraftverk i demokratiskt styrda länder? Jag menar att industrin måste väga in denna risk i valetmellan att genomföra en planerad och ur miljösynpunkt och ekonomisk synpunktopfimerad avveckling av kärnkraften fram eller att köra vidare medrisken för en oplanerad och mycket dyrbarare snabbavveckling vid nästa störrekärnkraftsolycka. Om alla utan förutfattade meningar tänker igenom risker ochmöjligheter, så tror jag att en bred majoritet ansluter sig till en avvecklingi huvudsak enligt förslag. Under alla förhållanden kan ingen som tänktigenom situationen hävda att vi skall ha kärnkraften kvar för att därigenom fåen tryggare och säkrare elförsörjning. Det har gjorts - och gjordes alldeles av Per-RichardMolén - en helt felaktig sammankoppling mellan kärnkraftsavvecklingen och höjdaelpriser. Det finns inget sådant direkt samband. Vad som avgör det framtidaelpriset är nivån på elanvändningen och hur effektivt vi kan lösa problemet medden nya elproduktion som trots allt behövs. När vi i har försökt lösa detta problem har viföljt två huvudlinjer. I de fall då vi kan ersätta elströmmen med billigare ochmiljövänligare energi så gör vi det som all elström utnyttjas såeffektivt som möjligt, och vi undviker den mycket bränslekrävande ineffektivakondenskraftproduktio-rien av el. För att man fullt ut skall kunna fillämpavårt förslag krävs en ökad småskalighet i energiproduktionen. Vi måste utnyttjayärmeunderlaget för elprodukfion även i mindre husgrupper och i vissa fall äveni enskilda hus. Det är fullt möjligt med utnyttjande av modernförgasningsfeknik. Vi får på så sätt en mycket miljövänlig förbränning ochingen ökad koldioxidhalt i luften, eftersom vi nästan enbart använderbiobränslen/biomassa. Vi kan på detta sätt drastiskt minska deomvandlingsförluster som kännetecknar tradifionella och storskaligaelproduktionsanläggningar baserade på kol. Om all kärnkraftsel skall ersättas med kolkondens blirbränsleförbrukningen ca 110 miljarder kWh större än i alternafiv. Detmotsvarar ungefär kol.