prot · GA0923 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag talade om att det kunde bli frågaom att i högskolestyrelserna sätta in en majoritet av personer som står utanförhögskolorna, ungefär på det sätt som socialdemokraterna tänkte sig närhögskolereformen genomfördes, men som då inte var möjligt, eller kanske ungefärså som det är vid i och vid .Lantbruksuniversitetet. Jag tror inte att någon vågar påstå att friheten förforskare eller studenter vid dessa läroanstalter för den skull är sämre än vidde övriga läroanstalter som det är fråga om. Jag har heller aldrig varit inne på tanken att länenskulle överta regionstyrelsernas uppgifter. Däremot har jag sagt att det bästaplaneringsunderlaget när det gäller att få reda på det utbildningsbehov somfinns inom ett område och det behov av utbildad arbetskraft som föreligger inomsamma område antagligen står att finna i länens planering - den planering somlänen är ålagda av regeringen att utföra, och som de utför på ett mycketförtjänstfullt sätt. Det skulle förvåna mig mycket om det planeringsarbete somregionstyrelserna utför bygger på kunskaper som är mer vittgående än deinsikter som länen förfogar över. Det är min övertygelse att det är från läneninkomna uppgifter som ligger till grund för de slutsatser som regionstyrelsernahar dragit. Högskolereformen innebar att ett väseritligt ökat ansvarlades på högskolestyrelserna. Också flera senare reformer - bl. a.LÄTU-reformen, och de gällande reglerna om ökade befogenheter förhögskolestyrelserna att besluta om den interna organisationen - har inneburiten fortsatt decentralisering och därmed ett ökat ansvar förhögskolestyrelserna. Jag anser det vara väl modverat att gå vidare med enytterligare decentralisering. Men den måste naturligtvis åtföljas av att manser över högskolans ledningsorganisation, så att den är väl lämpad att ta dettaökade ansvar. Att leda arbetet inom ett universitet eller inom enhögskola innebär ett ansvar för en stor organisation med betydande resurser.Uppgiften innefattar Prot;1986/87:23 llhovenibérl986 Om regionstyrelsernä för högskolan samthögskolestyrelserna såväl ettansvar för att värna och utveckla den aktuella verksamheten som en förmåga attgöra nödvändiga prioriteringar. Högskolans växande betydelse för samhället,dess kulturliv och näringsliv gör det angeläget att de högsta ansvariga lokalaorganen för universitet och högskolor har goda kontakter också utanförhögskolan. Det är vidare väsentligt att styrelserna för universitet ochhögskolor står fria i förhållande till den egna högskolans verksamhet, så attledamöterna även kan fatta beslut som innebär svåra prioriteringar iförhållande dll den befintliga verksamheten. Allt detta talar, enligt min mening, för att man böröverväga om det finns skäl att ändra högskolestyrelsernas sammansättning. 1977 innebar en organisatoriskkompromiss genom att högskolestyrelserna fick en majoritet av anställda inomhögskolan, medan de då tillskapade regionstyrelserna fick en majoritet avföreträdare för samhället utanför högskolan. Regionstyrelserna har sedanhögskolereformen infördes haft viktiga uppgifter då det gällt att stödjauppbyggnaden av de nya högskolorna och att på olika sätt bidra till atthögskoleutbildningen blivit ett stöd för den regionala utvecklingen i resp.region. Regionstyrelserna har medverkat till att högskolans utbud av kurser förfortbildning och vidareutbildning utvecklats sedan införandet avhögskolereformen 1977. Att göra detta erkännande och att dessutom framföra sintacksamhet över att i har lagt fram Bergslagspaketetkan inte innebära ett tvång att till varje pris bibehålla exakt denorganisation som antogs 1977. Därför bereder vi dessa frågor i överensstämmelsemed regeringens allmänna avsikt att verka för en decentralisering på olikaförvaltningsområden. 19PÄR (): Vad som har sagts och vad som inte har sagts- och vad som eventuellt kan ha menats med det som sagts - kan ju ofta varaklurigt att bena ut i efterhand. Jag har förmånen att här hautbildningsministerns anförande i utskrift. På s. 12 i denna utskrift kan manläsa: "Om vi konstaterar att landets indelning i högskoleregioner inte ärändamålsenlig, att en naturlig sammanhållning inte finns inom regionerna ochatt regionstyrelserna i sitt prioriteringsarbete är utsatta för ständigaattacker, då får man i så fall tänka sig att åtminstone för planeringsuppgifternaanvända en annan enhet än de nuvarande högskoleregionerna. Därmed är vi dllbakatill länen som planeringsenhet." Jag kan medge att detta inte innebär attutbildningsministern har sagt att nu tänker vi göra så. Men om de .deltagandefick intrycket att det var någonting sådant söm utbildningsministern tänktesig, så är väl det inte att förundra sig över. När man läser detta, måste manju ställa sig frågan om inte utbildningsministern har tankar i den riktningenatt man skall låta - eller annat länsorgan - ta över de härplaneringsfunkdonerna. Och det är precis det jag har frågat om: Går regeringenstankar i den här riktningen? Då hoppas jag att detta var en försöksballong, attutbildningsministern vill undersöka vad reaktionen blir på ett sådant härförslag. Jag hoppas också att utbildningsministern då har noterat reaktionen -att den i alla fall är klart negadv såväl från sida som frånledande socialdemokradskt håll i denna kammare. AttBirger Hagård och skyndar dll utbildningsministerns stöd närdet gäller de här tankarria - om det nu är dessa tankar han har - kanske inteär någon egentlig tröst, eftersom vi känner till och inställningi den här frågan sedan gammalt. Miriuppmaning dll utbildningsmiriistern är: Lägg dessa funderingar på hyllan, omutbildningsministern har haft sådana funderingar - och den misstanken ärbefogad. Närdet gäller styrelsesammansättningen vill jag understryka att vad jag harifrågasatt är eri ändring av högskolestyrelsens sammansättning, så att det blirfärre representanter för verksamheten. Jag tror att det är viktigt attstyrelsen besitter en allsidig kompetens när det gäller den verksamhet som faktisktbedrivs på högskolan. Tillsist vill jag slå fast, i likhet med vad flera andra har gjort tidigare: Atttro att man motverkar byråkratin genom att ta bort regionstyrelserna ärnaturligtvis en illusion. I tidigare inlägg har illustrerats vilken oerhörtliten del av högskoleförvaltningen man ger sig på. Dessutom vill jag framhållaatt om man avskaffar , så avskaffar man inte dessarbetsuppgifter - de måste utföras av några i alla fall. Anf.20 (): Under alla omständigheter kan vi konstatera att utbildningsministernhar lyckats med ett uppsåt: Han har rört om i grytan - den saken är alldelesklar. Och vi behöver förvisso en intensiv debatt om högskolefrågorna. Nusäger utbildningsministern att vad han har avsett är inte i och för sig attskapa en politikermajoritet. Men det beror ju ändå på vem det är somutnämner ledamöter i en högskolestyrelse. Man kan aldrig komma ifrån misstankenatt en regering sitter och utnämner personer som kanske står den nära. Caesarshustru får inte ens misstänkas. Detär väl framför allt två problem som måste lösas i detta sammanharig. Det förstaär att skapa verkliga gararider för universitetens frihet och oberoende i olikasammanhang, så att de verkligen kan delta i själva samhällsdebatten. Det andraär att se till att det blir ett starkt inflytande från företrädare förverksamheten. Det är de som kan frågorna, det är de som är kompetenta attbesluta i dem. Därför bör de också ha ett tillbörligt inflytande. Närdet gäller själva har det här omvittnats av ledamöter iregionstyrelser hur förträffliga de är. Jag är också ledamot av en regionstyrelse,och jag kan alltså intyga hur litet förträffliga regionstyrelserna är.Regionstyrelserna utgör förvisso ett byråkratiskt led. De innebär ökat krångeloch ökad administradon. 12miljoner är inte mycket, sägs det: Jo, 12 miljoner är 12 miljoner, och härgäller det att spara varje krona som man kan spara. Framför allt skulle detunderlätta högst avsevärt för planeringen, om vi fick bort detta onödigamellanled och fick till stånd en ordentlig decentralisering, där högskolansjälv fick möjlighet att besluta i sådana frågor där den har bättre kompetensatt besluta än några andra överled. säger att detbara gäller nio tjänster. Men riio oriödiga tjänster Omregionstyrelserna för högskolan samt högskolestyrelserna Om regionstyrelserna för högskolan samt högskolestyrelserna 1986/87:23 blir inte mindre onödiga därför attvi har en administradon i övrigt vid en 11 novemberl986 annan enhet, utan ärde nio tjänsterna.onödiga, skall de naturligtvis bort. Jag vill uppmanautbildningsministern att fortsätta med friska fläktar. I varje fall hoppas jagatt han när det gäller regionstyrelserna är beredd att ta till de krafttag sombehövs för att vi en gång för alla skall få dem avskaffade. 21ARNE GADD (s): Jag vill bara,göra ett par korta kommentarer. Det var som hävdade att de som arbetarinom.verksamhe-ten har én mycket negativ bild av regionstyrelsernas verksamhet.Jag vill tillbakavisa det. Erfarenheten tyder på det motsatta, och utvecklingenhar efter hand blivit mycket bra. Inte minst arbetet med Bergslagens tekniskahögskola har för oss i visat detta. Det gäller ett samarbete medTeknikum, som har utarbetat den aktuella civilingenjörsutbildningen. Det helahade varit omöjligt utan ett mycket entusiastiskt arbete från de ansvariga vidden institudonen. har visat sig vara en arbetsform som passarhe|a regionens problematik. 12 miljoner eller nio onödiga tjänster är . sätt att uttrycka sig. Det är en ren politisk bedömning.Anser man att man skall ta till vara högskolans regionalpolitiska effekter, somär. dokumenterade i alla sammanhang, är detta faktiskt inte någon specielltonödig sak. Skulle vi lägga ned den regionalpolitiska verksamheten och uppfattaatt högskola och universitet haren uppgift att fylla på detta område, då måstearbetsuppgifterna göras någon annanstans. Därmed är besparingen i form avbelopp och antal tjänster givetvis borta. Jag vill inte på något sätt fråga om hanserfarenheter tyder på att högskoleregion är speciellt lämpad för enförsöksverksamhet med nedläggning. Men den regionein är julitet specifik, medtvå enheter, så jag kan förstå att erfarenheter är litet udda.Vi som arbetar på annat håll har andra erfarenheter. Med erfarenheter från låt mig sägaföretagsekonomiska resonemang måste marginalnyttan av högskoleadministrationeni övrigt uppfattas vara kolossalt bra, eftersom han ägnar hela sitt intresse åtjust denna lilla,procent. Jag måste säga att jag tvivlar på att han har rätt iden delen. , statsrådet : Jag håller helt med om attregionstyrelsernas försvar inte kan baseras på ett, som det ser ut, rnycketlyckat försök och arbete med - det kan inte varaett argument. Men jag vill med skärpa hävda att utan en organisation som direktråkat passa till den problematik som fanns uppe i Bergslagen, hade dennahögskola inte kommit till. Och jag vågar hävda att inom det traditionellahögskolesystemet hade inte kommit dll. Kanstatsrådet.hitta på en annan organisadon, då skall vi diskutera den. Men det ärfel att starta med att lägga.ned den resurs som vi har. Anf.22 (): Jag vill börja med att än en gång understryka att jagtycker att vi socialdemokrater skall slå vakt om den gemenskap som finns mellancentern och socialdemokratin på det utbildningspolitiska området och även på endel andra områden. Våra partiers väljare ute i landet har en hel del gemensammaerfarenheter av de här frågorna, och det är naturligt att vi har hamnat på enlinje, där vi står upp till försvar för regionstyrelserna och det regionalabeslutsfattandet. Det vore illa om vi lade den ambitionen åt sidan. sade att jag må ha rätt i att de politiskaskiljelinjerna i den här frågan går mellan och socialdemokratin å enasidan och och å den andra,.men att detbland dem somverkar ute i högskolorna finns en stark majoritet mot det regionalabeslutsfattandet. Då vill jag bara konstatera att detta är ytterligare ettexempel på att man ser på det hela i ett storstadsperspektiv. Om man går ut ochpratar med företrädare för de mindre högskolorna får mari, som sade,höra helt andra synpunkter, och man fåren helt annan och positivare bild avsamarbetet på det regionala planet. Företrädarna för de stora universitetengillar alltså inte att även de mindre högskolornas intressen tillgodoses närdet gäller beslutsfattandet. Det har också sagts i debatten att vi bör ha så fåbeslutsnivåer som möjligt. Men öm en sådan tes innebär att man skall slopaden,regionala nivån och i stället satsa på en ytterligare centralisering -vilket har skymtat fram i en del inlägg - då vill jag hellre ha ett extra led ibeslutsprocessen, så att man kan decentralisera genom att lägga en del avbeslutsfattandet på regional nivå. Det sägs här att länsstyrelserna inte skall habeslutsrätt, utan bara något slags planeringsrätt. Men då kommer vi än en gångfram till slutsatsen, att om regionstyrelserna avskaffas och länsstyrelserna pånågot sätt kommer in i bilden, då kan det inte bli fråga om beslutsnivå utan påsin höjd planeringsnivå, och det innebär i realiteten en centraliseringav'besluten till byråkratin i . Vi tror att det skulle leda dll sämrelösningar av många av de regionala utbildningsproblem som vi har ute i landet. Om regionstyrelsernä för högskolan samthögskolestyrelserna 23LARS (): Jag hoppas att detta inte blir en s. k,dödskyss, men jag måste säga att utbildningsministerns senaste inlägg varganska bra. säger att motståndet nu finns inom centernoch bland ledande socialdemokrater här i kammaren. Med all respekt för LennärtPettersson och min värderade bänkkamrat vill jag emellertid säga attdet här i kammaren också finns socialdemokrater som är mycket för ettavskaffande av regionstyrelserna. Jag hoppas därför att utbildningsministerninte blir alltför imponerad av denna skildring. Det blev en viss oro i leden , när man hördetalas.om att utbildningsministern hade varit i för att studera bl. a.högskolefrågor, medan statssekreteraren kastade sina blickar mot . Det voremig främmande att uppmana utbildningsministern dll några utrikespolitiskadeklarationer, men oavsett varifrån inspirationen har kommit tycker jag att endel av de tankar man nu arbetar med inom , är ganskaintressanta. Om regionstyrelserna för högskolan sarhthögskolestyrelserna Det ligger enligt min mening mycket i tanken att manskulle försöka få bra folk dll högskolestyrelserna från andra delar avsamhället. Ett problem i vårt korporadvistiska samhälle är ju att resultatetofta blir att det i sådana här sammanhang enbart utses företrädare för pard-och intressegrupper. Jag tror inte att detta alltid är så bra, men jag kaninstämma i de allmänna utgångspunkter som utbildningsministern redovisat. När det gäller uppfattningen om regionstyrelserna inomhögskolan har jag inte någon enkätundersökning eller någon statisdk att hänvisatill som bevis för min bedörrining, men jag tycker mig stå på mycket fast grundnär jag efter många samtal med företrädare för högskolan kan säga att de allraflesta ser positivt på ett avskaffande av regionstyrelserna. tog i sitt inlägg upp min verksamhet inäringslivet. Och jag dristade mig i den förra debatten medutbildningsministern att nämna ett exempel från en konsultstudie avbeslutsnivåer i två bilföretag, som just visar hur mycket effektivare ettföretag fungerar med färre beslutsnivåer, så nog finns det stöd imanagement-litteraturen för att en verksamhet fungerar bättre med mindrebyråkrati. framhöll att det kanske kundevara rikdgt att man skulle ha allmänföreträdare i högskolestyrelserna men attmycket berodde på vem som utsåg dem, och så uttalade sin misstänksamhetmot regeringen därvidlag. Jag vill då för ordningens skull nämna att när ärendet omhur representanterna för de allmänna intressena skulle utses behandlades iriksdagen 1975 beslöt , efter lottning, med bifall till vad deborgerliga partierna yrkat att företrädarna för allmänna intressen skulle utsesav de kommuner och landsting till vilka högskoleenheten är förlagd. Det kom attleda till att allmänföreträdarna utslutande bestod av politiker. Sedanregeringen lagt fram förslag om att det skulle vara regeringen söm utsågallmänföreträdare, har det varit möjligt att sätta in också andrarepresentanter än politiker i högskolornas styrelser. Det är självklart att vikommer att sträva efter - och det gör säkert varje regering - att få representantersom verkligen är intresserade av den verksamhet som de är satta att leda. Jagvill också framhålla det självklara i att högskolans verksamhet - det gällerbåde utbildning och forskning - inte bör styras i detalj av styrelserna föruniversitet och högskolor. Det gäller i särskilt hög grad olika former avvetenskapliga bedömningar. Även det måste beaktas, om man vill förändrahögskolans ledningsorgan. Frågan om regionstyrelserna hade väl aldrig kommit upp omdet inte varit så att betydande motsättriingar visat sig föreligga mellan enrad högskolor och deras ledning å ena sidan och regionstyrelserna å andrasidan. Det kan ha berott på att regioristyrelserria är tvungna att göraprioriteringar. I själva verket har enligt min mening regionstyrelsernä oftavarit mer kapabla att göra prioriteringar än vad högskolestyrelserna har varitjust på grund av regionstyrelsernas sammansättning av personer, som äroberoende av högskolan och som inte är beroende av innehållet i de beslut somskall fattas. Men jag kan inte säga att det uteslutande är de stora högskolornasom varit Inte minst vid deri konferens för en månad sedan därjag framförde några synpunkter visade det sig att också åtskilliga företrädareför de mindre högskolorna hade samma uppfattning. Men jag tycker att det ärangeläget att vi inte till varje pris resonerar som om regionstyrelserna skallvara kvar eller om de skall slopas. Det viktiga är att högskolan har enplanerings- och ledningsorganisation, som svarar mot de krav som en ökaddecentralisering innebär. Garantier måste således finnas både för att den rentvetenskapliga verksamheten inte på ett otillbörligt sätt kan styras utifrån ochför att de stora resurser som samhället ställer dll högskolans förfogande för iförsta hand utbildning används på ett sätt som svarar även mot angelägnasamhälleliga prioriteringar, rörande t. ex. arbetsmarknad och regionalpolitik. Jag tycker att det är mycket värdefullt att en debattförekommer i de här frågorna, i första hand naturligtvis i men även ialla möjliga andra fora, och inte minst i massmedia. Att någon grupp skulle tapå sig den uppgiften att vara bättre företrädare för de regionala intressena ännågon annan tycker jag ändå är en förenkling av den debatt vi skall föra. Det kan vara riktigt att jag när jag har sett på de härfrågorna har uttalat mig så att regionstyrelserna kanske kan vara kvar meddelvis förändrade uppgifter, men att jag vid ytterligare genomgång av frågornahar funnit att det är möjligt att det är bättre att lägga över själva uppgiftenatt från länen inhämta information om olika områdens utbildningsbehov och behovav utbildad arbetskraft. Den frågan måste vi få fortsätta att pröva i ,mot bakgrund av en debatt som jag tycker är mycket intressant. Prot.1986/87:23 llnovember 1986 Om regionstyrelserna för högskolan samthögskolestyrelserna 25PÄR (); Först en kommentar om allmänföreträdarna. Detär riktigt att det har gjorts ett antal försök från regeringens sida att görahögskolestyrelserna korporativt sammansatta, genom att regeringen skulle utsedem med utgångspunkt i olika intressegrupper. Vi,har vänt oss emot det där,därför att vi har erfarenhet av hur i varje fall socialdemokratiska regeringarhanterar sådana saker. Vi har sett ganska många exempelpå organ, där man genomatt ha företrädare för olika intresseorganisationer i samhället försäkrar sigom en pålitlig socialdemokratisk majoritet. Jag tror att det är vikdgt, om mannu har styrelser som är politiskt engagerade, att se till att det i varje fallblir en representativ fördelning. Vad som är viktigt i detta sammanhang ärockså att det i högskolestyrelserna finns en god representation för dem som ärverksamma på högskolan och sitter inne med aktuell kunskap om den verksamhetsom bedrivs där. Tyvärr blir oklarheten om utbildnirigsministernsinställning till regionstyrelserna bara större och större, ju mer han talar omdetta, och det är litet besvärande. Vi får hoppas att dimmorna kommer attskingras . Det senaste anförande utbildningsministern höll antyddefaktiskt att han återigen allvarligt skulle vara inne på tanken att avskaffaregionstyrelserna och lägga över deras planeringsuppgifter på länen. Det äroroväckande om han trots den debatt som har förts vidhåller denna uppfattning.Jag tycker att det borde ha framgått ganska tydligt att länen inte är lämpligaplaneringsorgan på den regionala nivån. Det är för små enheter. Om regionstyrelserna för högskolan samthögskolestyrelserna resultatetav en sådan rnanöver blir .att beslutsfattandet centraliseras till UHÄ' ochtill regeringen. Att detta skulle vara ett sätt att. skapa en organisation somär mer ändamålsenlig för decentralisering är att sätta verkligheten på huvudet.Att decentralisera genom att centralisera beslutsfattandet är knappast någonsärskilt lycklig metod. ... Föreställningen att man skulle spara så mycketpengar tror jag är helt igenom falsk. 12 miljoner är 12 miljoner, sägerexempelvis , men så enkelt är det inte eftersom man inte kan tabort regionstyrelsernas arbetsuppgifter som man tar bortregionstyrelserna. Att slopa en liten, smidigt fungerande organisation somhar ett begränsat antal handläggare för att i stället lägga över uppgifterna påomfattande byråkratier, vare sig det är fråga om UHÄ, elleruniversitetsförvaltningar, innebär förmodligen inte någon effektivisering.Tvärtom kommer de här frågorna i så fall att hanteras på ett mera byråkratisktoch mera tungrott sätt än som är fallet. 26 (): . Utbildningsministerns senaste inlägg varintressant från många synpunkter; Om utbildningsministern verkligen är bereddatt garantera universitetens och högskolornas självständighet - att garanteraatt de fritt skall kunna delta i samhällsdebatten utan att behöva vara räddaför påverkan från något håll - skall vi alla naturligtvis med stort intressetitta på de olika förslag som kan komma att läggas fram. I så fall har vi ju helt och hållet en.gemensam målsättning, ochdet är någondng att sträva efter. När det sedan gäller regionstyrelserna vill jag säga attjag kanske inte delar eller uppfattning. Men vad här säger är naturligtvis riktigt, nämligen ätt jag främst har erfarenheter från Linkö pingsregionen. Vi i kan bara konstatera att regionstyrel- sén där definitivt inte har någon uppgift att fylla. är det fråga om ett rent dubbelarbete, och det är ju någonting som man har all anledning att önska att man skall kunna undvika. Det är inte så, att arbetsuppgifterna i regionstyrelserna genomgående måste tas över av andra organ. Men i många fall rör det sig, som sagt, om uppgifter som innebär ett dubbelarbete, och sådana uppgifter kommer att JFörsvinna. Men naturligtvis blir det ett visst merarbete. I och för sig tror jag inte man sparar 12 miljoner. Självfallet ärdet väldigt svårt att säga exakt var gränsen går. Men besparing skulle det självfallet bli fråga om. Under alla omständigheter kommer ytterligare ettbeslutsled bort. Ingenting kan övertyga riiig om att ett borttagande av ettbeslutsled, inte måste innebära en förenkling. Nota bene: I det här fallet lägger man samddigt över deeventuella uppgifter som skall överföras på de lokala högskolestyrelserna -alltså så långt nedåt som möjligt. Naturligtvis skall man inte flyttauppgifterna så långt uppåt som till UHÄ eller regeringen. Då blir det fråga omen rejäl decentralisering - och ingalunda en centralisering, som LennartPettersson antydde. Med skärpavill jag också framhålla att den kritiska inställning som verksamhetsfolketoch universitetsfolket har när det gäller regionstyrelsernä ingalunda är ettstorstadsfenomen. Jag kan inte erinra mig att jag på mitt universitet harträffat någon enda person som - oavsett partifärg - har något positivt att sägaom regionstyrelserna".