prot · GA0964 · 1986-12-31 00:00:00 — Det ärnödvändigt att samla kunskaper, och det är helt riktigt att barnfamiljernassituafion förändras. Frågan är bara vad som styr dessa förändringar. Är det föratt barnfamiljerna inte har valmöjligheter som de står i den situationen ellerhar de gjort ett fritt val när det gäller förvärvsarbete? Den frågan är viktigaff få besvarad. Klyftorna i samhället ökar fakfiskt. Vi har allt störreskillnader i inkomstfördelning. Vi har allt större skillnader mellan olikayrkesgruppers möjligheteratt föra ett bra liv. Vi ser aff de människovårdande yrkena i allt störreutsträckning är de som får dra det tyngsta lasset, där man inte har någonyrkesidentitet och inte heller den lön som arbetsinsatsen är värd. Mycket avdet vi talar om är helt beroende av att denna arbetsinsats utförs. Varskulle vi slå när del gäller hemtjänst och äldreomsorg om vi inte hade duktigahemsamarifer? När det gäller föräldraförsäkringen är vår modell tillvårdnadsersättning, som exemplifierade, ett bra sätt affsnabbt åstadkomma en reform. Den är betydligt billigare äninkomstbortfallsprincipen, och den är mera rättvis. Jag tror det är oerhörtviktigt med rättvisa, och jag upprepar därför den fråga jag ställde tillsocialministern. Den hör inte till barnomsorgen, men den hör fillorganisationssfödet. Varför skall , , få 2:40 permedlem när PRO får 3:25? Vad är det för rättvisa? Låt mig börja med ålderdomshemmen, I samband med den regeringsproposition som följde påutredningen på egna villkor diskuterades frågan om ålderdomshemmenutförligt. uttryckte att man ville stödja en mellanform iboendet, någonting mellan servicelägenheten och det traditionellaålderdomshemsboendet. , som var det utskott som skulle läggafram betänkandet till , bad socialutskottet om ett yttrande och badockså socialutskottet precisera hur denna mellanform skulle se ut. När socialutskottet var färdigt med den preciseringenkunde bosfadsuf-skollel konstalera alt det som utskottet ville åstadkomma varjust def som jag försökte beskriva, dvs, att ålderdomshemmen skulle byggas om,så att den trygghet och den vårdnivå som de representerar finns kvar men attboendet förändras så att def blir en egen bostad i botfen, - Def är den typenav förändring som jag tror och hoppas att det finns stark enighet omkring iäldreberedningen. När det sedan gäller föräldraförsäkring ochvårdnädsersättning vill jag säga några ord fill , Denvårdnädsersättning som föreslår är nu dubbelt så hög som tidigare,. Men def hjälper inte. Den ger inte människor den reella valmöjlighetsom gör gällande. Den är helt enkelt för låg för attinnebära eft reellt alternativ. Valet måste ju stå mellan förvärvsarbete ochatt avstå från att förvärvsarbeta och stanna hemma hos barnet. Detsammagäller i ännu högre grad förslag. Den ersättning föreslår uppgår numera till 24 000kr,, men den är beskattad, och inte heller den ger enligt min uppfattningreella möjligheter för människor med normala - för att inte fala om lägre -inkomster att välja. Föräldraförsäkringen bygger på inkomsfbortfallsprincipen,och egentligen är def väl den som vill ifrågasätta, totalt sett.Men det är den som ger den reella möjligheten att avstå från förvärvsarbete -därför aft nivån är så pass hög aff def blir ett ekonomiskt realistisktalternativ. Att sedan föräldraförsäkringen också innehåller en garanfinivå, somi dag är så hög att den nästan mostsvarar vårdnadsersättningsförslag,är också värt att notera. Därmed innehåller föräldraförsäkringen denrättvisekomponent för dem sominte har någon inkomst att få kompensafion för som . Jag menar aff föräldraförsäkringen utgör en mycket bragrund för diskussioner kring en fortsatt utbyggnad av stöd fill föräldrarna isyfte att ge dem mer tid för barnen. Men jag vill anmäla aff detfinns brister i konstruktionen , och def finns alternativa möjligheter attbygga vidare som är värda att diskutera. Jag hoppas alt vi skall kunna föra dediskussionerna när vi har avverkat det aktuella symposiet. AnL 67 ALFSVENSSON (c): Naturligtvis skall en allmänpolitisk debatthandla om vårt lands ekonomi. Jag har inte inbillat mig annat än aft finansplanoch åtstramningar och brist på åtstramningar skall få den stora uppmärksamhetenoch de feta rubrikerna här . Likväl tror jag, herr talman, att def förofantligt många medborgare skulle upplevas befriande, om den allmänpolitiskadebatten, de avsnitt av den som når ut, något mer hade tagit sig ur urgröptadebalthjulspår och om man något mer hade försökt avhandla människorslivskvalitet. Jag vet att man alllid, när man resonerar såhär, bemöts med påståenden om att livskvaliletsfrågor inte precis ärpolifiska frågor. Politiker skall inte lägga sig i. Politiker kan inte beslutaom allt. Politiker kan enbart skapa vissa förutsättningar etc, etc. Jo visst!Men visst kan riksdag fatta beslut, som möjliggör att de föräldrar sominget högre vill än att vårda sina egna barn själva också får denekonomisk-politiska möjligheten att göra detta. Visst har riksdagansvar för hur barn och ungdom har det i skolan. Visst har politiker ansvar föraff våldet breder ut sig på gator och torg, i hem och skolor. Visst harpolitiker möjligheter, om de bara vågar och vill, att rädda familjer undanalkoholism och narkomani. Visst kan politiker slå vakt om människovärdet, skaparespekt för livets okränkbarhet, se till att lagstiftningen normativt stöttaräktenskapet som samlevdnadsform för att därmed motverka den familjeupplösningsom också kan karaktäriseras som samhällsupplösning. Det är onekligen både spännande ochintressant att ta del av alla de politiska partiernas ekonomiska analyser ochförslag till åtgärder. Och fattas bara annat än att ekonomi skulle bliföremål för all klokskap och seriös uppfinningsrikedom som parfierna kanmobilisera. Men nog finns det anledning att fråga sig om vi intelätt fastnar i en debattstruktur som egentligen fillhör gångna decennier. Många individer, ofantligt många barn och ungdomar, villveta vad vi politiker är beredda att göra eller vilka ansträngningar vi ärberedda att göra och gå i spetsen för, för att rädda fred och frihet, för allskona miljön, för att garantera dem arbete, för att främja en ny ekonomiskvärldsordning, kort och gott för aft ge dem tro på framliden. Barn och ungdom, och för övrigt var och varannan individ,har den enda logiska och rimliga inställningen, att det hjälper inte enmänniska om hon vinner hela världen men förlorar sig själv. Jag hörde för sedan miljöministerBirgitta tala kraftfullt för gemensamma insatser för att rädda miljön.Statsrådet Prot,1986/87:64 4februari.l987 gjordegällande att vi måste göra uppoffringar allesammans. Visst försfår vi vadBirgifta menar, men det handlar sannerligen inte om uppoffringar. Det äringa uppoffringar aft skona livsbetingelser. Det är inga uppoffringar aft räddaframfiden. Det är en förutsättning för att marginalskatferesone-mang,reallöneufrymme, stafsskuldsräntor etc, över huvud skall bli intressanta aftdebattera, att vår livsmiljö, våra livsbetingelser, gör skäl för namnet, sfär ilivets tjänst. Vi hör så gott som dagligdags om miljökatastrofer - kanskehåller vi på att bli immuna? av kallas dött hav, 20000 svenska sjöar är döda eller döende. Kall och smutsig luft från Europakommer in över och , rapporterade väderlekstjänstenhäromdagen, och i går låg den luften över , Faktum kvarstår attförsurningen bara ökar i vårt land, Def krävs infe flera ord och eleganta paroller; det krävshandling. Men i stället för att satsa pengar och åtgärder på avkemikaliseringsatsar regeringen på att låsa fast i kemikaliesamhällef, Def skerexempelvis på jordbruksområdet. Vi borde hålla oss med hårdare krav för att stoppaförsurningen. :Vi borde ställa upp för aff hjälpa exempelvisPolen med reningsteknik för aft därmed skona också vår egen miljö. Vi bordevara mycket mer ivriga när def gäller aff minska de farliga utsläppen avbilavgaser. måste bli mycket mer av dirigent ochinte, som , ett slags städpatrull som kommer efter föreställningen. Det polifiska perspektivet måste moderniseras. Ökadnationalprodukt, som uppnåtts på livsbetingelsernas bekostnad, på miljönsbekostnad, är ingen ökad välfärd. En ekonomisk politik som skapar koncentrationfill vissa orter och utarmar andra, som försummar arbetsmiljö, fysisk miljö ochgodtar trasiga familjemiljöer, att drogbruk slår uf och förtidspensionerar etc,har infe människors livskvalitet som målsättning. Vi vet alla att en förutsättning för attsvensk ekonomi skall tillfriskna ytterligare är att pris- ochkostnadsutvecklingen kommer i nivå med våra konkurrentländers. Man behöver inte ha eft uns avsiarfalang för aff förstå aft de borgerliga partierna med en mun skall förklaraåtgärden som både felaktig och verkningslös, trots att metoden onekligenanvänts av andra regeringar än socialdemokrafiska, Def lär vara en korrekthistoriebeskrivning att säga aft prisstopp inte löser några problem, men visstinnebar åtgärden ett höjt pekfinger från regeringens sida, ett besked om att omså behövs kommer verkningsfulla åtgärder aft vidtas. Man kan emellertid frågasig om inte just pris- och kostnadsutvecklingen, denna för vår ekonomi, vårsysselsättning osv, så vikfiga fråga, borde bli föremål för def bredastesamförstånd. Borde det inte vara den "försvarsuppgörelse" därpartitakfiska utspel och ordvalörer fick stå tillbaka för gemensamma,nödvändiga fag? Jag tycker det. Låt mig kortfattat få. än en gäng, pläderaför mest angelägna marginalskaftereform. Vi kallar den rätten atttudela inkomsten för makar med barn . har fått försig att förslaget har något med sambeskattning aft göra. Så är det inte alls.Om man får rätt att vidbeskaftningstillfällef överföra upp till fyra gånger basbeloppet fill makaeller make, delar man upp inkomster och sammanlägger inte. Det är nödvändigtaft få slut på diskrimineringen av barnfamiljer med en förvärvsinkomst elleren förvärvsinkomst och liten deltidsinkomst. Självfallet skall också enbeskaffad vårdlön utgå. Kds förordar att nivån skall vara av basbeloppetper månad. Pensionärerna har fält finna sig i att fåsina utlovade förbättringar borfdribblade. görs i budgetpropositionen enrejäl satsning. Vi hade hellre sett att regeringen låtit bli att höja basbeloppetoch i stället mer satsat på de sämst ställda pensionärerna genom att höjafolkpensionen och pensionstillskottet, Naturiigtvis måsteundantagandepensionärerna få sin situation förbättrad, och det s, k, friåretinom sjukvården vill vi i kds inte ta bort. Jag vill också påtalaatt skillnaden är , mellan perisionärspar som är gifta ochpensionärspar som lever i s, k, samboförhållande. Detta är inte rimligt. Kdsföreslår ett successivt utjämnande av denna skillnad. Jag kan i detta sammanhang inte låta bliaft något uppehålla mig vid den intensiva debatten om mjölksubventionen på 500milj, kr. Kds har ivrat för aft , precis som de allra flestavästeuropeiska länder, skall hålla sig med differentierad moms, dvs, ingen momspå baslivsmedel. Men -som situationen nu är ter det sig ofattbart aff justmjölksubventionerna skall plockas bort. Vi har i vårt land en samhällsekonomiskkostnad på ca 70 miljarder för alkoholbruket. Naturligtvis handlarSveriges största sociala problem, alkoholbruket, i första hand om mänskligmisär och mänskligt lidande och om hur man skonar och räddar människor, men nogär det fantastiskt att inte regeringen och förresfen de väletableradeoppositionspartierna här i försöker pressa ned alkoholkostnadernanågra enstaka procent. Vi vet att det är av alkoholkonsumenterna somhäller i sig av alkoholen. Det handlar icke ett uns om moralism, dethandlar om aft rädda människor och om aft minska trycket på den offentligasektorn, vilket skulle kunna motsvara en vinst flerfaldigt större än kostnadenför mjölksubvenlionerna. Låt oss se samhället och ocksåforma debatten utifrån barnens perspektiv. Gör man det, kan man inte samfidigtsom man vill motverka mobbning, våld och otrygghetens många följder förorda attskolan utsätts för de besparingar som regeringen nu föreslår. är deffillfälle att göra klasserna mindre. är det att inse att knappast någonnationalekonomisk förlust blir större än den som en skola i oordning, en skolamed vantvisel, en skola där undervisningsmöjligheterna är minimala, skapar. Föräldrar, barn och lärare har rätt att slippafinansministerns besparingsidéer som riktats mot skolan. Jag tror naturligtvisinte att mindre klasser löser allt. Jag vet också att massor av svenska skolorfungerar utomordentligt . Men det gäller att se till att skolan inteförsämras mer. Det handlar om att göra skolan bättre än vad den är i dag.Parallellt med en satsning på mindre klasser måste föräldraansvar, hemmiljöeroch familjestabilitet värderas på ett helt annat sätt än . Annarstror jag att kampen mot våld och drogbruk bland ungdomar kommer att te sigganska tafatt: Låt mig, herr talman, med djupaste allvar få besocialministern aft se fill att inte svensk ungdom även fortsättningsvisbehöver leva i okunnighet om sjukdomen aids. Det är obegripligt att ansvarigamyndigheter ännu inte sett till att ungdomar i skolan får en personlig ochgrundlig information om aids. Är det något slags förvänd idé om att intesvartmåla som förorsakar dessa myndigheters åskådarmentalitet? Beskrivverkligheten, det är det som fordras, ,'\nnars riskerar massor av våra ungdomaralt bli okunnighetens dödsoffer. Låg mig också få anteckna till protokollet enkommentar till statsministerns attack . Jag tycker att det ärrent beklämmande aft höra statsministern i en så stabil demokrafi som våruttala sig så hotfullt som skedde mot den valsamverkan som ägt rum mellan kdsoch . Statsministerns tonläge var verkligen upplysande ochavslöjande i sig, AnL 68 (): Under den allmänna motionstiden läggspartiernas politik fast i ett långsiktigt perspektiv. Den inriktning avpolitiken som presenteras i parfimotionerna sträcker sig över flera budgetår, I en omfattande parfimotion har vi moderater presenteratvår syn på utbildningspolitiken, Def är litet ledsamt aft konstatera attdebatten om skolan så har fokuserats till budgetförslaget och alternativen filldet att idépolitiken helt har kommit bort. Det är intressant att läsa alla vackra ord skolministernuttalar i årets budgetproposition om skolan, och vad utbildningsministernframför i den idéskrift. Lära för kunskap och delaktighet, som han presenteratnyligen och skickat ut på snabbremiss fill den socialdemokrafiskapartiorganisationen. Jag kan konstatera att skillnaden kvarstår mellan hursocialdemokraterna vill ha skolpolitiken utformad och hur vi moderater vill seden, I sin idéskrift skriver visserligen utbildningsministernatt "individualisering skall prägla undervisningen" och att"individualisering är en nödvändig förutsättning för att den allmännaskolan skall vara en skola för alla". Men hur har man infeläst och hört uttalanden frän socialdemokraterna - inte minst från BengtGöransson - att den sammanhållna undervisningen är del enda och allenasaliggörande sättet att få en jämlik skola? Och mycket riktigt, uttalandetkommer igen i idéskriften. Där står; "skall vara ensammanhållen skola som ger alla elever en grundutbildning som i stort sett hargemensamma drag, Alla ungdomar skall lämna skolan med goda grundkunskaper. Föraft detta skall ske måste skolan anpassa sitt arbetssätt fill vars och ensförutsättningar," Jag vill be skolministern att försöka förklara för oss häri kammaren hur en sammanhållen undervisning kan vara liktydig medindividualisering. Har den sammanhållna skolan fullgjort sina uppgifter attskapa förutsättningar för skilda elever alt verka i sin vuxna tillvaro? Hur kanni socialdemokrater slå er för ert bröst och med bibehållen självaktning påståatt er utbildningspolitik har varit framgångsrik? Ni tvingas ju själva konstatera, attmatematikundervisningen infe gett eleverna den grund de behöver. Inte hellerundervisningen i svenska har varit fillfredsställande, Utslagningen av eleverpå högstadiet fortsätter trots de s, k,krafttag som regeringen aviserade skulle göras redan i budgetpropositionen1984/85, Vi är överens om att alla elever i skalltillförsäkras goda baskunskaper, framför allt i svenska och matematik. Men viär definitivt inte överens om aft det målet kan uppnås genom en sammanhållenskola. Varför har ni socialdemokrater så svårt att inse att elevernas olikheterkräver att def exempelvis kan behövas för en del att inhämta dessabaskunskaper än för andra? Anser ni att den som behöver än en annanär mindre jämlik på grund av detta? Man har verkligen skäl aff undra vilkenmänniskosyn ni socialdemokrater representerar. Moderata samlingsparfiet anser def vara självklart attskolan skall kombinera sin uppgift att ge alla elever baskunskaper ochbasfärdigheter med möjligheter aft ta till vara och utveckla varje elevspersonliga fallenhet och inriktning. Därför måste skolan förändras så aftundervisningen kan anpassas till de behov olika elever har. Det är framför alltpå lågstadiet och högstadiet organisafionen måste förändras för att klarakravet på att skolan skall ta hänsyn fill varje elevs förutsättningar, I vår partimotion föreslår vi därför att skolstarten skallske . Vi anser det viktigt att ta fill vara den tid i barnensutveckling då de är särskilt receptiva och motiverade för att tillägna sig denförsta undervisningen i läsning, skrivning och räkning. Men då är def vikfigt aft observera att eleverna har sinegen takt när def gälleratt inhämta den första, grundläggande undervisningen.Därför föreslår vi att lågstadiet skall vara årskurslöst och aft densammanlagda fiden på lågstadiet skall vara flexibel. Vissa barn kan behöva tre,andra på lågstadiet. Det är nödvändigt med en sådan flexibilitet därför att degrundläggande färdigheterna och kunskaperna skall vara grundmurade innaneleverna går över till nästa stadium, där fortsatt inlärning bygger på attgrunderna är väl inhämtade. Har detta inte skett och kontrollerats är risken för attelever misslyckas i skolan uppenbar, Eft misslyckande leder i värsta fall fillutslagning. Elever som inte getts möjligheten att få en stabil bas av kunskaperatt bygga vidare på känner sig frågande och ser bara svårigheter. ellersenare - oftast senare - revolterar de. När de kommit till högstadiet ochfinner aff de inte förstår uppgifterna och inte hänger med i undervisningenblir varje skoldag som ett berg som de ser framför sig och inser att de intekan klättra över, fast de egentligen borde kunna göra def, eftersom så mångaklasskamrater kan det. Här ser vi effekterna av den av socialdemokraterna såvarmt omhuldade, alltigenom sammanhållna , där alla elever i principskall göra samma saker pä precis lika lång fid, Def alltmer sammanhållnahögstadiet har gett en effekt helt motsatt den som socialdemokraterna hoppatsoch trott på -den att alla elever skulle tillförsäkras god utbildning, Iverkligheten har def blivit precis tvärtom. Den s. k, utslagningen påhögstadiet har förstärkts och framför allt drabbat de elever somsocialdemokraterna säger sig slå vakt om. När eleverna kommer till högstadiet märksderas skiftande personligheter och intresseinriktningar allt tydligare. elevernapå högstadiet får möjligheter att välja inriktning av studierna efter egetintresse. På det sättet kan man nä betydande fördelar. Eleverna får under enstörre del av skolveckan än nu ägna sig åt def som intresserar dem. De trivsbättre och har större chans att lyckas, Def blir lättare att klara det som förtillfället infe känns viktigt eller intressant. Elva av högstadietidens ca 100veckotimmar kan eleverna använda för fria val. Den som exempelvis villlära sig fler främmande språk än engelska och därför väljer ett B-språk hardärmed förbrukat hela sitt valufrymme. Vi föreslår aff utrymmet för egna tillval skall utökastill aff omfatta ungefär en fjärdedel av högstadietiden. Tillvalen skall kunnagöras inom ramen för de obligatoriska ämnena men skall också kunna gälla sådantsom ligger utanför det ordinarie schemat. Är en elev speciellt intresserad avbiologi och vill fördjupa sig i difhörande miljöfrågor skall inte stelbentabestämmelser förhindra def. Den söm vill fördjupa sina studier i engelska ellerslöjd eller matematik skall ha möjlighet att inom ramen för def fria tillvaletgöra def. Låt mig, eftersom tiden är begränsad, gå överfill några synpunkter på regeringens förslag till utformning av gymnasieskolan.Vi har visserligen inte fått någon proposition från regeringen med anledning avförslaget från översynsgruppen för den yrkesinriktade gymnasieutbildningen,men den fidigare nämnda idéskriften och skilda uttalanden från regeringen ingerfarhågor. Det är tydligt att socialdemokraterna vill göragymnasieskolan fill en fortsättning av . Därmed vill man uppskjutaungdomarnas yrkesval fill en senare fidpunkt i livet. Vad man då bortser från -vilket är förvånande - är att många av de ungdomar som börjar gymnasieskolan ärmyndiga eller näst intill myndiga. Det är rimligt aft tänka sig att de helst vill leva sitteget liv . En allt större del av gymnasieskoleelevernaväljer en gymnasial yrkesutbildning i stället för en allmän utbildning, somsedan måste fullföljas med en yrkesutbildning i högskolan. Denna ger dem intebättre betalt netto men desto högre studieskulder, Def är inte orimigt afttänka sig att näst intill vuxna eller "vuxna" i betydelsen myndigaungdomar vill ha en klart yrkesinriktad utbildning i gymnasieskolan,' Enligt moderata samlingspartiets syn skall gymnasieskolaninfe vara en förlängning av . Tvärtom behöver de olika linjerna igymnasieskolan ha en tydligare målinriktning mot ett bestämt yrke, en vissbransch eller fortsatta studier. Tydligt inriktade utbildningslinjer har, som vi ser det,stora fördelar. De skapar en direkt koppling mellan utbildningen och de mål desyftar till, vilket ger eleverna en bra motivation. Att lära sig ett områderiktigt grundligt är en bättre grund att stå på vid kommande fort- ochvidareutbildning än ytliga kunskaper från många områden. En utveckling av gymnasieskolan bör syfta till att göragymnasielinjerna bättre som yrkesförberedande eller högskoleförberedandeutbildning. Kombinerad med goda kompletteringsmöjligheter för den som senarevill ändra inriktning är en sådan gymnasieskola överlägsen alla försök aff göraden fill en likriktad allmän skola. Def är utomordentligt viktigt att eleverna i infe luras tillatt tro att de ufan vidare kan klara t, ex, N-linjen i gymnasiet med betyg frånallmän kurs i matematik som grund. Det är verkligen att missleda elever. Det måste i klart anges för eleverna vilkagrundkunskaper som är nödvändiga för olika gymnasielinjer. Ger man dem inte denupplysningen, bidrar man till många studiemisslyckanden och därav följandeavhopp och svårigheter. Skolan skall vara ärlig i sina upplysningar tilleleverna och infe uppmuntra dem till fakfiska val för att få högre betyg. I ett pressmeddelande från daterat den 28 januarivisas att andelen elever som valt aft läsa särskild kurs i engelska ochmatematik fortsätter att sjunka med stigande årskurs. Andelen elever som lästesärskild kurs i både engelska och matematik redovisas för årskurs 7 till 64 %men för årskurs 9 fill . Detta bådar inte gott för framtid.Vi behöver välutbildade vuxna inom alla områden av det svenska samhället. Denbästa garantin för detta är att vi får ett skolsystem, som verkligen tar tillvara varje elevs inneboende utvecklingsmöjligheter och därigenom också gereleverna de bästa förutsättningarna att förverkliga dessa möjligheter. AnL 69YLVA (): kan inte acceptera regeringenssvek mot de svaga eleverna. Att spara på insatser för de elever som bästbehöver hjälp och stöd. samfidigt som anslagen till vuxenutbildningen räknasupp, är en för oss orimlig prioritering. Regeringsförslaget innebär en socialnedrustning i skolan och motverkar dessutom skolans möjligheter aff bekämpa orooch våldstendenser. Grundskola och gymnasium är samhällets största satsning påbarn och ungdom. anser därför att denna utbildning måste komma iförsta hand. Trots de stora satsningar som skett på skolväsendet undersenare år är alla som kommer i kontakt med dagens skola medvetna om aff reformmåleninfe har nåtts.