prot · GA09104 · 1986-12-31 00:00:00 — upptäcktsfre-kvensen av sådana här brott är mycket låg. Snatteri hör under allmänt åtal, dvs. polisen är i principskyldig att anmäla sådana brott till åklagaren, som sedan har att väcka åtal.Reglerna om rapporteftergift innebär i verkligheten att många snatterier interapporteras till åklagare. Bestämmelserna om åtalseftergift leder också tillatt åtskilliga av de brott som faktiskt rapporteras inte åtalas. Snatterierna är också ur en annan synpunkt ett allvarligtproblem. De orsakar naturligtvis handeln ett avsevärt avbräck och därmed ocksåytterst konsumenterna, som får betala för snatterierna genom högre priser på De är också ofta en inkörsport för ungdomar för en Prot.1986/87:104 grövre kriminalitet. Inte minst därför måste snatterierna bekämpas,med j . , ». - - j= j ..» u j 1 Snatteribrotten Vi areniga med utskottsmajoriteten da den säger att handelns egna åtgärderär viktiga liksom att återkommande aktioner på lokal nivå från åklagareoch polis har en allmänpreventiv effekt, men vi folkpartister tillsammansmed de övriga borgerliga ledamöterna i utskottet anser att nya Skillnaden mellan oss borgerliga reservanter och densocialdemokratiska majoriteten ligger, såvitt jag kan förstå, just däri att viockså vill att det åtminstone bör övervägas ett införande av ordningsbot vidsnatteribrott såsom stöldutredningen anförde , 1982. Detta kan varaett sätt att minska antalet snatteribrott. Ördningsboten skulle enligt vårmening kunna vara en snabb och bra reaktion på ett snatteri. Åklagarnas ochpolisens arbete skulle också kunna minskas och förenklas vid dessa mindretillgreppsbrott. Jag yrkar bifall fill reservationen. 88 (): Så sent som diskuteradevi här i kammaren åtgärder mot snatteri. Då vi vid det tillfället berördefrågan ganska ingående och inte mycket nytt har hänt på området sedan dessskall mitt inlägg bli ganska kort. Det är däremot viktigt att påtala attsnatterier och butiksstölder är ett allvarligt problem och att det ärnödvändigt att vidta åtgärder för att minska antalet brott. Olika siffror nämns i sammanhanget. Klart är att det rörsig om miljardbelopp, och det gäller såväl kassasvinn, administrativt svinn ochfärskvamsvinn som snatterier och stölder. Personalstölderna ökar också på ettoroande sätt. har antalet snatterier fördubblats, och förlorare äralla, såväl butiksägare som konsumenter. Det kanske är konsumenterna somförlorar mest, som i sista hand får betala högre priser när svinnet inräknas. Det är viktigt att från samhällets sida slå fast attsnatterier är stöld och att stöld inte kan godtas. Vi har alla ett ansvar föratt föra ut detta budskap och för att skapa respekt för denna syn. Eftersom många snatterier utförs av ungdomar - av desnattare som upptäcks är under - är det extra angeläget med en snabbreaktion från samhällets sida. För just ungdomar är det risk för attbutikstillgreppen utgör början till en allvarligare brottslighet. Mycket har redan gjorts för att minska stölderna. Handelnhar t. ex. skapat bättre stöldskyddssystem, och bevakningen har förbättrats.Man har förbättrat redovisningssystem, haft kampanjer och bedrivitinformationsverksamhet för att belysa problematiken. Reglerna angåenderapport, eftergifter och åtalsunderlåtelser har också setts över. Dessa åtgärder räcker inte, enligt mening, ochdär är vi eniga med och , som framgår av reservationen ibetänkandet. Enligt reservanternas mening är problemen med den storamängden butiksfillgrepp så omfattande att nya vägar nu måste prövas i linje med vad som anförs i motionerna. System med ordningsföreläggande vid mindre 89 krav finns i motion 642. har dessutomanfört flera skäl till förmån för ett system med ordningsbot. Ordningsbot vid mindre snatteribrott skulle kunna bli enbåde snabb och förhållandevis skonsam form av lagföring för den enskilde.Dessutom skulle ordningsbot kunna bidra till ett bättre resursutnyttjande,genom att åklagarnas arbete minskas och polisens arbete med just dessa mindretillgreppsbrott, där den upptäckte också erkänner tillgreppet, förenklas. Jag yrkarhärmed bifall fill reservationen. 89HANS (): Det råder inte några delade meningar omvikten av att beivra snatteribrottsligheten. I den borgerliga reservationen begränsar sig de borgerligapartierna i fråga om åtgärder mot snatteri till att komma med ett enda förslag,närnligen att det nu bör närmare övervägas att införa ordningsbot vidsnatteribrott. var inne på frågor som rör åtalsunderlåtelse, men därföreligger ingen reservation. Föreläggande av ordningsbot är en påföljd som används vidlindrigare trafikförseelser och andra liknande ordningsförseelser.Föreläggandet kan bara utfärdas beträffande brott för vilket inte stadgas annatän böter, direkt i pengar. Redan denna omständighet omöjliggör attordhingsföreläggande kan användas vid snatteribrott. Frågan om införande av ordningsbot som påföljd försnatteri har utretts tidigare. , söm lade frambetänkandet Stöld i butik, föreslog att man i ett ordningsföreläggande skullekunna förelägga inte bara böter direkt i pengar utan också i dagsböter.Förslaget mötte stark kritik vid remissbehandlingen och har inte föranlettnågon lagstiftning. Det framhölls bl. a. att snatteri på detta sätt skullenedvärderas som brottstyp genom att i prakfiken bli jämställt med lindrigatrafikförseelser och andra liknande lindriga ordningsförseelser. Detta ämne behandlades av utskottet, vilket har nämnts idebatten, så sent som . Då föreslogs en liknande påföljd, nämligensnatteriavgift,.! sitt av godkända betänkande avstyrkte utskottetbifall till det förslaget. Några nya synpunkter har inte kommit fram i deborgerUga motionerna eller i reservationen i dagens ärende, I sitt betänkande säger utskottet nu att det är tveksamttill införande av ett system med ordningsbot vid snatteri. Utskottet fästerfrämst avseende vid att det kan kännas främmande att med ettordningsföreläggande beivra ett - låt vara mindre allvarligt - centraltförmögenhetsbrott. Vidare är de aktuella subjektiva och objektivabrottsrekvisiten sådana att de erfarenhetsmässigt fordrar övervägande av ettslag som inte gärna kan företas inom ramen för ordningsbot. Detta är deinvändningar som utskottet har att göra emot förslaget om införande avordningsbot. Men, säger utskottet, i vart fall bör det ställningstagande somkan bli följden av det fortsatta arbetet med fängelsestraffkommitténs förslagavvaktas innan det kan bli aktuellt för att uttala sig i den härfrågan. Jag vill erinra om att fängelsestraffkommitténsändringsförslag innebär att tillämpligheten av de straffprocessuellasäkerhetsåtgärderna vid snatteri i huvudsakblir oförändrade och att en möjlighet tillskapas att i vissa fall avseriebrottslighet döma till annan påföljd än böter. Fängelsestraffkommitténsförslag övervägs , som sagts, inom . På grund av det jag nu har anfört avstyrker utskottetbifall till den borgerliga reservationen. Jag yrkar bifall tilljustitieutskottets hemställan. 90 (); uttrycker förvåning överatt vi har återkommit med detta förslag. Det har vi gjort därför att någraandra åtgärder inte har hjälpt. Inte minst under den s, k, köpmansriksdagen häri , då man diskuterade närkampen mot snatteri, kom det framsådana uppgifter att någonting absolut måste göras. Jag tycker att detta är ettbra sätt att åtminstone komma med något förslag. Majoriteten i utskottet stårtydligen alldeles tomhänt, medan vi i alla fall för fram ett förslag som kananvändas såsom en signal till regeringen, som håller på att bearbetafängelsestraffkommitténs betänkande. Om utskottet skickar en signal kanske dehär tingen blir uppmärksammade och kan få någon form av lösning. Jag tycker inte det är någon mening med att säga att mannedvärderar straffet genom att jämföra det med fortkörning och liknande. Det ärliksom inte det som har någon betydelse. Det som är betydelsefullt är att vifår ett system som kan hejda den växande brottsligheten, ett system somfungerar snabbt, så att samhällets sankfioner mot sådana här överträdelserkommer snabbt. Det har företagits en undersökning bland skolungdomar. Ettpar hundra elever deltog. Av den framgick att det nästan hör tillumgängesvanorna att snatta. Det är ett stort samtalsämne ungdomarna emellan.Jag tycker inte att det är bra med ett sådant samhälle. Det är förvånande attHans Göran , som annars alltid har utmärkta förslag till alternativaåtgärder vid brottslighet, nu vill hålla fast vid fängelsestraff när det gällerenkla snatterier. I många fall rör det sig om rena smörklicksmålen. Det ärfaktiskt förvånande, . 91 (): Det är riktigt somHans Göran säger att vi är ense om vikten av att bekämpasnatteribrotten. Men just för att utvecklingen på det här området är så oroandesom jag visade med siffror i mitt anförande måste nya vägar prövas. Jag vet attstöldutredningen fick kritik i remissomgången, men nya vägar måste som sagt prövas.Varför är ni socialdemokrater i utskottet så hårdnackat motståndare till attfängelsestraffkommittén får väga in också möjligheterna att införa ordningsbotvid snatteribrott? Ni brukar ha stor tilltro till och dessförmåga att göra överväganden, varför inte låta dem överväga också detta? 92INGBRITT IRHAMMAR (c); Inget nytt har hänt. Nej, och det är oroandei sig självt att de åtgärder vi kan vidta inte räcker till för att minskaantalet snatterier och stölder. Det i sig självt är den oroande faktor som göratt man måste pröva nya vägar. Det är det enda förslag vi har, och det har berörtstidigare. Men det är bättre med ett förslag än inget alls. Detta är ett sättatt gå fram för att försöka finna nya vägar. Det behövs ju. Litet annorlunda är situationen på de platser där deflesta stölderna begås, nämligen i storstäderna. Här minskar polisresurserna.Det blir ännu svårare att hinna med de här utredningarna. Därför är det av viktatt minska belastningen på polisen och åklagarsidan. Här erbjuds en möjlighet. 93HANS (): Jag vill på nytt erinra om att det bliraktuellt för kammaren att göra ett ställningstagande i samband med attfängelsestraffkommitténs förslag föreligger. Jag har också återgett några avkommitténs synpunkter, liksom några av förslagen. Det är något förvånande att de borgerliga partierna nuendast koncentrerar sig på förslaget om ordningsbot, emot vilket det alltsåfinns invändningar att göra och som i varje fall är tvivelaktigt. En sak bordevi i alla fall vara på det klara med och det är att det är betydligt att bedöma innebörden i det här förslaget i samband med att andraförslag tas upp, säger att det väl inte spelar någon roll omdetta förslag innebär en nedvärdering, det viktigaste är att man gör någonting.Det är inte allfid säkert att det är så, , När nu flera borgerligatalare anger hur allvarligt det är att begå snatteribrott, hur omfattandesnatteriet är och hur det har ökat, råder det inget tvivel om att det av många- om nu inte av - kan missförstås och att man då vill införa enordningsbot, precis som om brottet inte vore allvarligare än en lindrigordningsförseelse. De som noggrant tänker över problemen i rättssamhället villnog inte att man viftar bort invändningen på det lättvindiga sätt som görs.Bristen på förslag från den borgerliga oppositionen får inte innebära att manhaussar upp innebörden i detta magra förslag. Det hjälper faktiskt inte, fördet blir inte bättre än det är, även om man använder sig av stora ord isammanhanget. Så förekom det några felsägningar om att hålla fast vidfängelsestraff, men jag skall inte uppta tiden med det. Jag vill göra ett tillägg till mitt första anförande, omden vikt vi från socialdemokratisk sida fäster vid bekämpandet avsnatteribrottsligheten. Den s, k, 20-kronorsregeln, som tidigare tillämpadessom värdegräns för rapporteftergift, upphävdes i samband med att den nyapolislagen infördes. skall närmare klarlägga hurtillämpningen av de nya reglerna beträffande rapporteftergiften har utfallit ipraktiken. En annan nyhet i samband med polisreformen, som är avbetydelse i sammanhanget, är den ökade möjlighet som polismyndigheterna harfått att på regional och lokal nivå i större utsträckning själva disponera översina resurser. Myndigheterna kan på så sätt vid behov sätta in temporära ochintensifierade aktioner, exempelvis mot butiksstölder och butikssnatterier.Aktioner av detta slag har ägt rum och ytterligare sådana planeras. De behöverinte få sådana negativa effekter som någon i debatten här framfört. Vidare har justitieministern sagt att det inomjustifiedepartementet nu övervägs vissa lagtekniska frågor som handelnsorganisationer tagit upp i samband med behandlingen av fängelsestraffkommitténshuvudbetänkande. Viktigast är dock att man mobiliserar ett starkt samarbetepä detta fält. Jag har själv besökt och andra organisationeroch talat med dem om bekämpandet av snatteribrottsligheten. Jag menar att ettnära samarbete mellan företrädare för det allmänna, näringslivet och olikaorganisationer kan vara av stor betydelse. Jag uppfattar det så, att manuppskattar att detta samarbete kan komma till stånd och att det kan utvidgasfill att bli riksomfattande. Brottsoffrens ställning, tn. 94 (): Till vill jag säga att viär överens om att snatterierna skall bekämpas genom framför allt åtgärder frånhandelns sida och dessutom genom återkommande aktioner från åklagare, polis,företag m.fl, lämnade kanske en liten öppning i frågaom införandet av ordningsbot för snatteribrott när han sade att det bliraktuellt för kammaren att ta ställning när fängelsestraffkommitténs förslagföreligger. Men vår tanke är att man för tids vinnande redan nu skulle geregeringskansliet den signal som ett uttalande i kammaren innebär, så atttanken om ordningsbot för snatteribrott kunde inbakas i regeringskanslietsarbete med fängelsestraffkommitténs förslag. 95 (): fortsätter att förvåna sigöver att vi framlagt vårt förslag. Anledningen är mycket enkel. Eftersom detföreligger en rad motioner i detta enda ämne, är det klart att vi tar upp detoch ingenting annat. Så uttrycker oro för att folk skallmissförstå intentionerna. Jag vill säga till att allmänhetenredan har ett mycket dåligt förtroende för rättsväsendet i vårt land. Det finnsbelagt i en utredning som lät utföra . Utan att varaoförskämd vill jag säga att , som är känd som en duktigförsvarsadvokat, i.detta mål har saknat engagemang. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om justitieutskottetsbetänkande 22.) Kammaren övergick till attdebattera justitieutskottets betänkande 22 om anslag till brottsskadenämndenm.m. I fråga om detta betänkande skulle debatten vara gemensam för punkterna 1och 2. BrottsolTrensställning, m. m. 96ARNE (): I det betänkande 22 från justitieutskottetsom kammaren nu skall ta ställning till tas upp förslag till anslag tillbrottsskadenämnden m. m. I anslagsfrågan råder enighet, och utskottettillstyrker regeringens förslag. Tillbetänkandet är dock fogade två reservationer med anledning av ett Brottsoffrens ställning, m. m. antalmotioner som väckts under den allmänna motionstiden och som innehåller förslagi syfte att ytterligare stärka brottsoffrens ställning i vårt samhälle. Den brottslighet som drabbar enskilda har tyvärr ökatkraftigt under . Detta har medfört ständigt ökadekostnader för medborgarna när det gäller försäkringspremier, stöldlarm, säkrarelås m, m. Till detta kommer de ofta mycket allvarliga psykiska påfrestningarnaoch det lidande som brottsoffren utsätts för i samband med brott. Självfallet är det samhällets mest angelägna uppgift attförhindra att brott begås och på detta sätt minska risken för att människorblir skadade eller på annat sätt drabbade i samband med brott. Tyvärr måste vidock räkna med att även i fortsättningen få leva i ett samhälle därbrottslighet kommer att finnas, och därmed kommer det också att finnasbrottsoffer som, efter att ha utsatts för brottslig verksamhet behöver hjälpoch stöd från samhällets sida i den uppkomna situationen. antog enrekommendation om brottsoffrens ställning inom ramen för straffrätten ochprocessrätten. Rekommendationen för in ett nytt rättssäkerhetsintresse istraffrätten, nämligen brottsoffrets. Det kan finnas anledning att medtillfredsställelse konstatera att vi i vårt land har vidtagit åtgärder för attge brottsoffren ekonomisk ersättning i vissa fall, både för rena förluster ochför visst psykiskt lidande. Det är också bra att regeringen har aviserat attytterligare förslag i syfte att förbättra brottsoffrens ställning kommer attpresenteras. Men tiden lider och brottsoffren med den. Vi i moderata samlingspartiet kräver ett ökat engagemangfrån statens sida i dessa frågor, och vi vill att detta skall återspeglas i ensnar förbättring av ersättningarna enligt brottsskadelagen. Vi anser också attfrågan om ersättning i nödvärnsfall bör beaktas och att arbetet i denriktningen måste intensifieras och påskyndas. Tyvärr måste vi konstatera att åtskilliga viktiga förslagi syfte att stärka brottsoffrens ställning inte har lett till några konkretaförslag från regeringens sida. Enligt vår mening räcker det inte att år endasthänvisa till att dessa frågor är under beredande i . Vi anseratt de är så angelägna och viktiga att de måste ges mycket hög prioritet ochatt måste få tillfälle att ta ställning tillförslag som förbättrar brottsoffrens ställning i vårt land. Med vad jag nu anfört yrkar jag bifall tillreservationerna 1 och 2 i justitieutskottets betänkande 1986/87:22. 97LARS (): Till det här betänkandet har de borgerligaledamöterna i utskottet fogat en reservation, i vilken de kräver en översyn avbrottsskadelagen m. m. hade vi ingen debatt i kammaren i den härfrågan. Då skrev ett enigt justitieutskott om en motion - jag tror den var fråncentern den gången - där man begärde just en sådan översyn av brottsskadelagen:"I det läge frågan omen översyn av brottsskadelagen sålunda befinner sig saknas det enligtutskottets mening anledning till någon åtgärd i saken från riksdagenssida. Det läge utskottet syftade på var att frågan om enutvidgning av möjligheterna till ersättning enligt brottsskadelagen enligtuppgifter som vi fick övervägdes inom departementet. Och med det lät sigutskottet och nöja. Även finns det motioner, bl. a. ett parfrån folkpartihåll, som rör brottsskadenämnden och ersättning för skador somåsamkats den angripne eller hans undsäftare i en nödvärnssituation. Även i årvill justitieutskottets socialdemokratiska ledamöter att skall avslåmotionerna med hänvisning till beredningsläget. Men finner de borgerligaledamöterna i utskottet inte en sådan skrivning vara nog. För att ytterligare sätta fart på arbetet säger vi ireservationen att vi vill ha en snabb och radikal förbättring aversättningsmöjligheterna enligt brottsskadelagen. Arbetet måste intensifierasoch påskyndas. Och skall också frågan om ersättning i nödvärnsfall beaktas.På det senare området - det som gäller nödvärnsrätten - pågår utredning sedan1983. Med hänsyn till de här frågornas stora vikt är det angeläget attresultatet nu redovisas, så att vi som följd därav kan få till stånd enförbättrad lagstiftning. Vi reservanter håller med om attbrottsoffrens situation har börjat uppmärksammas även av regeringen, om än intetillräckligt. Vi håller självfallet med om att den kanske angelägnaste uppgiftdet allmänna har är att förebygga att brott begås. Men det räcker enligt vårmening inte. Åtskilligt mer måste göras snabbt och samlat, för att förbättraförhållandena för dem som trots alla förebyggande åtgärder utsätts för brott.Det är därför som vi har reserverat oss och inte gått med på att barahänvisa till beredningsläget. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. Brottsoffrens ställning, m. m. 98INGBRITT IRHAMMAR (c): Betänkandet gäller anslaget tillbrottsskadenämnden och berör bl.a. brottsskadelagen och brottsoffrenssituation. Antalet brott har femdubblats . Huruvidaantalet brott ökat den allra tvistar man om. Vad vi alla kan varaöverens om är att antalet brott.är alldeles för stort. Brottsligheten motenskilda människor innebär övergrepp som medför ett direkt hot mot liv ochhälsa. Det är inte bara ett attentat mot en människas liv - det är också ettallvarligt ingrepp i den personliga integriteten. Varje person som blivit offer för våldshandlingar har enabsolut rätt att få skydd, hjälp och stöd. Från många håll har framhållitsvikten av att ge hjälp och stöd åt brottsoffer. Många initiafiv har tagits. Frågan är av så stor vikt att vi från sida nu villpåtala att skyndsamma åtgärder måste vidtas. Inom borgerligheten är vi överensom det. Hur har ett brottsoffer det ? Först får den drabbade,offret,,utstå misshandel med smärta och lidande. Därefter genomgår vederbörandepolisförhör. Detta kan upplevas som svårt, speciellt för kvinnor som utsattsför sexuella övergrepp. Här har vi från sida krävt bl.a, att offret Brottsoffrens ställning, m. skall harätt till juridiskt ombud som stöd. Detta stöd kan också behövas vid besök påsjukhus och vid undersökningar som följer. Förutom lidande drabbas offret idessa fall också av kostnader för sjukbesöket, resor och eventuellasjukskrivningar. Sedan följer vid grövre brott tingsrättsförfarande - nyaförhör med åklagare och försvarare. Därefter skall skadeståndsdelen avgöras. Skadeståndskravsätts i regel lågt för att våldsövaren skall vara beredd att betala. Kanvåldsövaren och offret inte komma överens tvingas offret driva en civil processför att få en ersättning som skall täcka kostnader för skador plus skadeståndför sveda och värk. Blir målet däremot avgjort direkt vidtar ofta en längreväntan på domen. Indrivning av ersättningen kan förorsaka nya svårigheter. Oftafår kronofogden kopplas in. betalas aldrig den utdömdaersättningen av våldsövaren. Då får offret vända sig till försäkringsbolag mednya skadeståndskrav. Brottsoffret kan med rätta sägas utgöra den lidandeparten. Därtill kommer att många brottsoffer aldrig blivitupplysta om vilken hjälp som kan ges genom befintliga brottsofferjourer och omvad brottsskadelagen säger och vilka regler som gäller för ersättning. Härbehövs krafttag för att föra ut information om de ersättningsmöjligheter somfinns till stöd för brottsoffer. Dessutom behöver möjligheterna till ersättningvidgas. Ett stort ansvar vilar på polisen när det gäller attinformera brottsoffren om brottsofferjouren och brottsskadelagen. Att alldelesför få får stöd från brottsskadenämnden framgår av det faktum att det under1985 utbetalades ersättning till knappt 2 000 personer. En översyn behövs alltså för att vidga möjligheterna tillersättning till brottsoffer. Den är på gång, men det räcker inte, som har sagtshär tidigare. Den behövs , och den behöver nu leda till förslag tillriksdagen under innevarande . När det gäller rätten att försvara sig vid angrepp behövsmer upplysning om nödvärnsrätten. Varje medborgare tillerkänns rätt att hjälpaen medmänniska i en utsatt situation, och denna nödvärnsrätt får betraktas somganska vittgående. Däremot är det mycket litet upplyst om detta. Problemet mednödvärnsrätten är att allmänheten inte är tillräckligt upplyst, och därförbehövs klara förbättringar på det området. Enligt och övriga borgerliga partiers meningkrävs nu ett ökat engagemang från statens sida - en snabb och radikalförbättring av ersättningsmöjligheterna enligt brottsskadelagen. Här harcentern, och en gemensam reservation. Arbetet måstepåskyndas och även gälla frågan om ersättning i nödvärnsfall. Härmedyrkar jag bifall till reservation 1, 99HANS (): Det råder enighet om att en av deangelägnaste uppgifterna för det allmänna är att så långt möjligt förebygga attbrott begås. Detsamma gäller frågan om att skapa förbättrade möjligheter tillersättning av allmänna medel åt offer för brott. I den borgerliga reservationensägs emellertid att ett ökat engagemang från staten måste återspeglas i ensnabb och radikal förbättringav ersättningmöjligheterna enligt brottsskadelagen. En översyn av brottsskadelagen i syfte att förbättramöjligheterna för brottsoffer att få broftsskadeersättning har ägt rum. Arbetetär redovisat i en nyligen avgiven departementspromemoria om "Översyn avbrottsskadelagen".