prot · GA0990 · 1986-12-31 00:00:00 — Såväl svenska som utländskaundersökningar visar att pojkarna i klassen upptar lärarens tid mer änflickorna både på grund av att pojkarna stör mer och på grund av att de behövermer hjälp. Lärare tilldelar flickorna en passiv roll, medan pojkarna får mycketmer frihet och uppmuntras på så sätt att komma med egna idéer och uppslag.Flickornas möjligheter att få kunskaper och ett självförtroende när det gällert. ex. fysik, datalära och teknik försvåras alltså ofta av pojkarnas tendensatt ta över. Mot bakgrund av bl. a. dessa fakta beslöt 1985om statsbidrag till sommarkurser i teknik för flickor. Enligt skolöverstyrelsensutvärdering är erfarenheterna från dessa kurser mycket positiva. 4 protokoll 1986/87:90 Om uttalande rörande särskilda flickklasser i skolan som arbetsmarknadsdepartementetfinansierar i syfte att bl. a. stärka kvinnornas ställning i arbetslivet visaratt det ofta är nödvändigt att under samla flickoreller kvinnor för sig, så att de får tid och möjlighet att bygga upp de kunskaperoch det självförtroende de behöver för att hävda sig i sammanhang där mäntraditionellt dominerar. Dessa erfarenheter gäller såväl inom arbetslivet som iskolan. Jag är medveten om att flickornas antal på vissaotraditionella utbildningslinjer, t.ex. verkstadsteknisk eller processteknisklinje, på många orter är för litet för att rena flickklasser skall kunnabildas. Enligt min mening är det då viktigt att man åtminstone placerar deflickor som finns i samma klass, så att de får utgöra en grupp som kan stöttavarandra vid behov. Jag har uttalat mig för att särskilda flickgrupper iblandkan vara värt att pröva inom vissa ämnen. Mot bakgrund av att det finnshundratals enkönade gymnasieklasser med bara pojkar, har jag svårt att se attsärskilda flickklasser som kan bidra till en könsutjämning inom t.ex. dettekniska området skulle vara särskilt anmärkningsvärt. 68 (); Det kan inte vara sant. kan inte ha sagtså. Det var min första reaktion. När det sedan stod klart att arbetsmarknadsministernverkligen hade sagt så, undrade jag vad som hänt med "min" klokaarbetsmarknadsminister. Jag säger min med citattecken för säkerhets skull. Omman skulle kunna ha en favoritminister i motståndarpartiets regering, skulleAnna-Greta vara det. Att det finns reaktionära drag och yttringar i allapartier har jag alltid sagt, inte minst i det socialdemokratiska partiet. Menatt det skulle finnas sådana inslag i politiska personlighetvar en nyhet. kanske man skall titta litet närmare på det svar jaghar fått, och jag ber att få tacka för att det är så utförligt. Det är klartatt det ger en litet annan bild än den man fick av det uttalande somtrumpetades ut i pressen. Jag tycker dock, och det måste ändå sägas här; Tack ochlov, att flickskolan är borta och att gossläroverken är borta! Vi skall kommaihåg att bygger på den sammanhållna klassens princip, dvs. att allaslags begåvningar skall stimulera varandra. Varför skulle det dä inte gällapojkbegåvningar resp. flickbegåvningar? Vi skall stimulera varandra, ochpojkarna skall bli stimulerade av flickorna. Med anledning av det sätt på vilketsvaret är utformat vill jag fråga ; Är det egentligen inte fördet första föräldrarna vi skall ta itu med? Och är det inte för det andralärarna som vi måste ta itu med -lärare, skolledare och all personal i skolan?Jag kanske skall uttolka svaret även på det sättet. Först ber jag att få tacka för det som jaguppfattade som komplimanger från . Ja, visst skall rnan ta itu med föräldrarna och lärarna.Vi skall bilda opinion för ett jämställdhetsarbete, men vi vet alla att det tarmycket . Jag tyckerockså att det är mycket bra om pojkar och flickor kan, som Wennerforssäger, stimulera varandra i skolarbetet. Men problemet är, som jag redovisade imitt svar, att det faktiskt är vetenskapligt och erfarenhetsmässigtdokumenterat, i och på andra håll, att den stimulansen ofta saknas.Däremot finns det en dominans från pojkarnas sida över flickorna. måste vi arbeta med många olika metoder för att nåfram till jämställdheten. Den gamla flickskolan hade väldigt många negativaeffekter, det håller jag gärna med om, och den var på många sätt en tristskola. Men det fanns ändå vissa saker i hur den fungerade som vi kanske bordefundera över om vi inte skulle kunna klä i en modernare skepnad och skapa enstimulans för flickor på områden där vi gärna, både och jag,vill se dem bredda sitt yrkesval. Jag tycker att det har varit spännande med den diskussionsom vi har , och jag tror att den för jämställdhetsarbetet framåt. Om innehållet i viss lärobok i litteraturhistoria förgymnasiet 70 (): I och för sig var det ett väldigt tokigt uttalande somarbetsmarknadsministern kom med, men det var ändå väldigt bra, för det satte igång debatten igen. Det tror jag är utmärkt för jämställdheten. Men, snälla arbetsmarknadsministern, om man skaparflickklasser , under en termin eller liknande, ellerflickgrupper, går man tillbaka till en gammal princip. Är det egentligen inteläraren som vi skall utbilda till att stimulera både flickor och pojkar? Ellerrättare sagt: Läraren skall stimulera alla begåvningar som finns i en klass,för många behöver en särskild stimulans. År jag då helt negativ till detta med flickklasser? Nej,inte när flickorna är vuxna. Det är därför jag inte säger nej exempelvis tillkvinnoförbund inom politiska organisationer. De har drabbats av detta under sinuppväxttid i både hemmet och skolan och måste ta igen det. Därför är det branied politiska kvinnoförbund. Men i skolan? Jag vägrar - jag tycker det ärgammaldags! Överläggningen var härmed avslutad. 23§ Svar på fråga 1986/87:442 om innehållet i viss lärobok i litteraturhistoriaför gymnasiet har frågat mig om jag avseratt vidta några åtgärder med anledning av att läromedlet"Litteraturhistoria för gymnasiet" inte, enligt frågeställaren,håller för en granskning ur jämställdhetssynpunkt. Den ordning som råder i fråga om läromedelär den att förlagen producerar läroböcker och andra läromedel med utgångspunkti de gällande läroplanernas allmänna riktlinjer och kursplaner. () fastställers, k. basläromedel. Kravetför ett fastställande är att läromedlet i fråga följer de huvudmoment och detinnehåll som finns upptagna i kursplanerna. Alla läromedel isamhällsorienterande ämnen objektivitetsgranskas dessutom av läromedelsnämnden.I objektivitetsgranskningen ingår att se om framställningen är förenlig med demål och Om innehållet i viss lärobok i litteraturhistoria förgymnasiet riktlinjersom anges i gällande läroplaner. Detta innebär självfallet också en granskningur könsrollssynpunkt. De enskilda skolorna och kommunerna beslutar vilkaläromedel de skall använda. Varken regeringen eller myndigheterna bestämmersålunda över den närmare utformningen av läromedlen eller vilka läromedel somskall användas. Jag är medveten om att en del läromedel uppvisarbrister ur jämställdhetssynpunkt. Situationen har, sett över litet ,visserligen förbättrats men mycket återstår att göra. Jag vill i dettasammanhang nämna att statens läromedelsnämnd låter utföra s. k.temagranskningar av läromedel även i andra ämnen än de samhällsorienterande.Enligt vad jag erfarit har läromedelsnämnden beslutat genomföratemagranskning från könsrollssynpunkt av läromedel i litteraturhistoria. I årets budgetproposition aviseras också en särskildutredare som skall få i uppdrag att se över bl.a. läromedlens utformning ochinnehåll samt läromedelsgranskningen. Arbetet för jämställdhet är, såväl när det gällerläromedel som på de flesta andra områden, en fråga om bl. a. opinionsbildning.Läromedelsförfattare, lärare och andra som i kommunerna beslutar om inköp avläromedel måste väckas till större medvetenhet om att kvaliteten på läroböckerockså handlar om i vilken mån de tillgodoser rimliga könsrollsaspekter. 72 (vpk); Jag tackarstatsrådet för svaret. Vilka är det som formar samhället ? Det är såklart våra barn och ungdomar. Då är det viktigt vilka förebilder och vilkenverklighetsbeskrivning vi ger dem. Jag brukar granska barnlitteratur ur bl.a.jämlikhetssynpunkt. Det jag oftast brukar hitta är könskonserverandebeskrivningar av mer aningslös art. Men denna bok. Litteraturhistoria förgymnasieskolan, överträffar det mesta. I den har man helt enkelt valt att inteta med kvinnliga författare. Orsaken skulle, enligt en man påbiblioteksförlaget vara hänsyn till kvinnliga författare, som då skulle slippaatt bli jämförda med sina duktiga manliga kolleger! Jag anser att det här inte är fråga om en aningslöshetutan om en medveten verklighetsförvrängning, dessutom direkt oförskämd ochohederlig. Trots att vi har en jämställhetsminister och en JämO samt riktlinjerinnebärande att skolan skall granska läromedel ur jämställdhetssynpunkt kanalltså ett läromedel behäftat med så stora brister ur objektivitetssynpunktbara passera. 1 detta läge vill jag frågaAnna-Greta om man inte borde rekommendera en indragning av den här bokenför ombearbetning. Får jag bara säga att detta understryker attdet verkligen är viktigt att man gör en sådan temagranskning avlitteraturhistorien som läromedelsnämnden nu har beslutat om. Vad den skallresultera i är det för tidigt att uttala sig om, men det måste bl. a. kunnaleda till att man förklarar att vissa läromedel på detta område inte håller. Anf.74 (vpk): Herr talman! Jag tackar för det svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 24 § Svar på fråga 1986/87:429 om efterlevandeskydd förhomosexuella genom det statliga försäkringssystemet har frågat civilministern omregeringen är beredd att införa lika regler för alla kategorier samlevande vadgäller det statliga försäkringssystemet. Arbetet inom regeringen är sä fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Jag utgår från att med det statligaförsäkringssystemet avser det gruppliv- och personskadeskydd som de statligtanställda omfattas av. När en statsanställd arbetstagare har dött, kanefterlevande make och barn få ersättning enligt reglementet angående statensgrupplivförsäkring och avtalet om ersättning vid personskada. Med makejämställs en ogift person som arbetstagaren vid dödsfallet bodde tillsammansmed under äktenskaps-liknande förhållanden. Enligt praxis på det statliga området tillämpas villkorenför tjänstegrupplivförsäkring och personskadeersättning så, attersättningsbelopp inte kan ges ut, när de sammanboende är av samma kön.Detsamma gäller också för arbetsmarknaden i övrigt. Frågan om ändringar av nämnda villkor tillhör detavtralsreglerade området. Den bör därför i första hand diskuteras vidförhandlingar mellan och de statsanställdashuvudorganisationer, om någon av dessa parter begär det. 76 (vpk): Jag tackar för svaret på min fråga, men detvar egentligen inget riktigt svar. Jag har inte frågat om vad som gäller, fördet vet jag redan, men det är det som statsrådet har beskrivit i sitt svar. Jaghar frågat om hur det skall bli och vad regeringen anser om det som skallkomma. Homosexuella har i krävten likabehandling i bl. a. familjerättsligt hänseende. nästan enhälligt i samband med en stor familjerättslig reform atthomosexuell samlevnad är en från samhällets synpunkt fullt acceptabel form avsamlevnad. I vår kommer genom den socialdemokratiska regeringens försorg ettförslag till sambolag avseende homosexuellas samlevnad. En process har alltså påbörjats som innebär en inrangeringav homosexuella samlevande i det familjerättsliga systemet. I och med dettakommer hela komplexet av familjerättsliga frågeställningar in i bilden, dvs.sådant som har med arv, efterlevandeskydd o. d. att göra. Det är därförohållbart att säga att en familjerättslig reform av det slag som kommer upptill behandling i vår inte Om efterlevandeskydd för homosexuella genom det statligaförsäkringssystemet Om efterlevandeskydd för homosexuella genom det statligaförsäkringssystemet skall få några konsekvenser på det område som vi nudiskuterar därför att det är en avtalsfråga. Regeringen måste ta initiativ till en diskussion om dessaspörsmål. Man kan inte vänta på att någon av avtalsparterna skall ta upp dennafråga, för det kommer sannolikt inte att ske. Regeringen måste alltså takonsekvenserna av sitt eget lagstiftningsarbete på det familjerättsliga områdetoch initiera en diskussion med avtalsparterna för att fä till stånd engodtagbar ordning på detta område. Det rimliga vore då troligtvis att dennafråga löses avtalsvägen - annars får vi ett mycket egenartat rättstillstånd,som inte är acceptabelt. får ursäkta att mitt svar varganska långt. Eftersom frågan var något oklart formulerad tog jag mig frihetenatt göra svaret litet mer omfattande. Jag vill i sammanhanget framhålla att jaginte tror att det är korrekt att säga att det när det gäller gruppförsäkringarav kollektiv art är någon skillnad mellan de regler som finns inom avtalsområdetoch de regler som gäller , som åberopade. Det är riktigt att en statlig utredning har föreslagit atthomosexuell samlevnad skall jämställas med äktenskapsliknande samlevnad vidtillämpning av den statliga grupplivförsäkringen. Men den frågan har inteutretts i det sammanhanget. Det gäller också det förhållandet att det framlagtsförslag om ting som inte är närmare utredda, t. ex. i fråga om efterlevandespension, bostadsbidrag och en del andra frågor. Jag utgår från att och jag är överens om attdet är viktigt att de regler som gäller i fråga om efterlevandeskydd ärlikartade på de skilda avtalsområdena, eftersom de i hög grad är kopierade påvarandra. Det var bara därför mitt svar fick denna utformning. 78 (vpk): Jag vill inte att . Å. skallta det som en förebråelse när jag talar om innehållet i hans svar. Vad jagville fästa uppmärksamheten på är att vi här ställs inför en delvis ny ochspeciell problematik. Det kan i längden inte få förbli på det sättet att manhar helt olika konsekvenser i försäkringsrättsligt hänseende för olika formerav samlevnad, när man i det allmänna lagsystemet och i det officiella synsätteti samhället ändå strävar efter uniformitet; det skall i princip gälla sammaregler för efterlevande och alla skall ha samma ställning som efterlevande.Inte minst med tanke på den nya sambolagstiftning som skall komma anser jag attdet är dags att man tar upp denna fråga. Jag tror att problemet är betydligtmer komplicerat än att det är en avtalsfråga. Här kommer också frågan upp om eneventuell lagstiftning för att man skall kunna skapa den likställdhet som vi äröverens om. Överläggningen var härmed avslutad. 25 §Svar på fråga 1986/87:439 om etiskt sparande har frågat finansministern omhan planerar att föreslå att besluta om särskilda allemansfonder, därskattemässiga favörer skulle motiveras utifrån sparandets etiskabevekelsegrunder. Frågan har överlämnats till mig. Spardelegationen har till uppgift att främja hushållenslångsiktiga sparvanor, bl. a. genom att pröva nya, okonventionella kanaler ochsamarbeta med ungdomsorganisationer och andra folkrörelser. Delegationenförutsätts framlägga de förslag av sparfrämjande karaktär som delegationenfinner påkallade. 1 det aktuella fallet har några organisationer hört sigför hos spardelegationen om att efter utländskt mönster utveckla sparformerför sina medlemmar med placeringsinriktning i linje med deras värderingar. har ännu inte erhållit något förslagfrån spardelegationen. Frågan kommer att prövas på sedvanligt sätt då ettkonkret förslag föreligger. 80HUGO HEGELAND (m): Jag tackar statsrådet för svaret, men jag kaninte undgå att börja med att säga att det är egendomligt att våra myndigheterskall ha så svårt med svenska språket. Här talas om "etisktsparande". Det betyder alltså att vi skall spara på etiken. Det förvånarmig att generaldirektören , som jag vill minnas en gång var chef förutbildningsradion, har fastnat för ett sådant felaktigt uttryck. menar man, trots att man fumlar med språket, med etisktsparande att sparandet betingas av etiska skäl. Men vad är det förunderligheter, herr statsråd? Skall vi börja tillämpa olika räntesatser medhänsyn till motivet för sparandet? Då får vi också i konsekvensens namn föreslåolika skatteskalor med hänsyn till motivet till att vi förvärvar våra inkomsteroch tillämpa lägre skatter för dem som arbetar inom t. ex. Röda korset och högreskatter för dem som arbetar i banker och andra företag som eftersträvar vinst. Skall nu komplettera kollekten på söndagarmed att sälja obligationer med låg ränta för dem som drabbas av tänkande iideell riktning och som inte vill ha högre ränta utan vill avstå från halvaräntan? Ännu tokigare är det om man tänker efter, herr statsråd,med de statliga lotterierna. Hur skall man göra med dem? Där är det ju precistvärtom. De gynnas mer än något annat ur skattemässig synpunkt. Där gör maninte den minsta arbetsinsats utan köper en lott och kan bli miljonär. Dettycker ni är så bra att de absolut skall ha den lägsta skattesatsen. Ni har ifinansdepartementet fört en mycket ingående diskussion, och man är nu på vägatt diskutera hur man rent tekniskt och skattemässigt skall lösa detta. Det ärhelt tokigt. Jag vill hävda, herr talman, att den verkligt vettiga besparing vikunde göra vore att bespara oss spardelegationen och dess alla underligaförslag. Prot.1986/87:90 Anf. 19 mars1987 Herr talman! De här synpunkterna,, hade å andra sidan kunnat framföras i spardelegationen, om moderaternahade valt att stanna kvar i spardelegationen och inte utträtt ur den. Anf.82 (); Men, , Å. , det var just därför att detvar ett så töntigt arbete man höll på med inom spardelegationen som deborgerliga ledamöterna lämnade den. Det räcker ju att se på de annonser som denhar skickat ut tidigare. kommer, tycker jag, det töntigaste av allt - attdet på något sätt skulle vara ideellt att man avstår från 1 eller ränta. Statsrådet kanske kan sin Bibel. Jag kan själv en delbibelcitat. 1 25 kap., verserna 14-30, finns en liknelse om deanförtrodda talenterna. I 19 kap. talar samma liknelse om de tio punden.I dessa liknelser förebrår just den anställde som går ut och gräver nedsitt pund, medan han prisar den som fördubblar avkastningen. förebråddesåledes den tjänare som hade gått och grävt ned sitt pund, och sade; Du kundeåtminstone ha gått in på banken och då fått ränta. Här kallar man det förideellt att avstå från räntan och då gör man precis tvärtom. Jag är inte lika bibelsprängd som HugoHegeland. Men om jag minns rätt finns det en allmän aversion mot räntor och dentypen av inkomster i . Men det kanske är en delvis annan fråga. 84 (): predikade i och för sig aldrig mot attta räntor. 1 början gjorde katolska kyrkan det - det är alldeles riktigt. Menså upptäckte man att man förlorade mycket pengar på att inte ta ränta. Då satteman det i stället i system. Man har gjort enorma pengar på det. Men inte nogmed det. Då satte man senare i gång med avlatshandel. Bakom det underliga betraktelsesättet, som man på allvardiskuterar i spardelegationen, ligger den väldigt moraliskt betonade synen attränta på pengar är någonting fult. Om du begär lägre ränta, är du plötsligtmoraliskt högtstående. skall man gå ut och locka med dessalågränteobligationer, där vi avstår från 1 eller . Man tar sig för pannan!Det pågår många underligheter i detta land. Sedan har vi underligheter åt andrahållet, och det är kanske viktigt för att balansera atmosfären i , somlockar till leende och kanske också till medlidande. Överläggningen var härmed avslutad. 26 §Svar på fråga 1986/87:406 om åtgärder mot marginaleffekter av förslaget omungdomsbostadsstöd har frågat mig om jag avser attvidtaga några åtgärder för att motverka marginaleffekten av förslaget ombostadsbidrag till ungdomar. Inledningsvis vill jag framhålla att det förslag somregeringen har lagt om bostadsbidrag till vissa hushåll utan barn (prop.1986/87:93 om bostäder åt unga) troligtvis innebär den största förbättringennågonsin av det ekonomiska stödet till de studerande. Förslaget är förnärvarande föremål för behandling. De studerande som under ett läsår har maximala studiemedeloch en inkomst som motsvarar det s.k. fribeloppet, dvs. den högsta inkomst somen studerande kan ha utan att studiemedlen reduceras, har en faktisk betalningsförmågapå ca . Eftersom studiemedel enligt förslaget om bostadsbidrag inteskall beaktas vid inkomstprövningen, kommer en studerande med dennabetalningsförmåga att kunna få bostadsbidrag med endast en mindre reducering.Det är först när dessa studerande får en inkomstökning över fribeloppet som demarginaleffekter tar upp inträffar. Sådana inkomstökningarreducerar nämligen studiemedlen. Det bör i detta sammanhang noteras attbostadsbidrag till ensamstående enligt förslaget upphör att lämnas vidinkomster . De studerandes likviditet är alltså högre än den hosandra ungdomar utan barn som får bostadsbidrag. Ett arbete med översyn av studiemedelssystemet pågår sombekant inom studiemedelskommittén. Den marginaleffekt som harbeskrivit - som ju till största delen beror pä reglerna om studiemedel - fåruppmärksammas inom ramen för studiemedelskommitténs fortsatta arbete. En vikfigaspekt som bör ingå i kalkylen över marginaleffekten är naturiigtvis att såvälökade inkomster som det föreslagna bostadsbidraget minskar behovet av detlåneåtagande från de studerande som studiemedlen innebär. Om åtgärder mot marginaleffekter a v förslaget omungdomsbostadsstöd 86JAN HYTTRING (c): Jag ber först att fä tacka för svaret. Bakgrunden till min fråga är närmast marginaleffekterna.Jag får i svaret besked om att problemen skall rättas till på annat håll inomstudiemedelssystemet. Men det är regeringen som har lagt fram förslaget ombostadsstöd till ungdomar, och det är regeringen som har tillsatt utredningenför att se över studiemedelssystemet. Och det är ganska konstigt att närregeringen lägger fram förslag, då har man tydligen inte några funderingar övervilka effekter som förslaget får. Jag påvisar marginaleffekter på . Naturligtvis kanbostadsministern tycka att det ur hans synpunkt är ett ogynnsamt räkneexempel,men det finns där och torde beröra 10 00015 000 studenter, efter vad vi harkunnat förstå av de beräkningar som vi har gjort. Man kan också befara att det hela kan bli ännu värre. Detpågår ju diskussioner om våra skatter. Och om socialdemokraterna ochfolkpartiet kommer till en uppgörelse och får som de vill, då gäller detgrundavdragen. Om åtgärder mot marginaleffekter av förslaget omungdomsbostadsstöd Tas debort blir faktiskt den här effekten ännu värre. De pengar som studenterna får mer i fickan genombostadsstödet kommer att ätas upp av en sådan förändring. Jag tycker att detvore rimligt om bostadsministern här i svaret hade sagt att man skulle ta sigen ytterligare funderare på om man inte måste ändra beloppsgränserna. Låt mig först och främst säga att jag barahar sagt att studiemedelskommittén bör beakta det förhållande som harbeskrivits här. Jag har inte uttalat mig om huruvida kommittén skall föreslånågra förändringar. Beträffande marginaleffekterna i övrigt är situationen denatt en studerande i många stycken och framför allt i det här sammanhanget haren långt bättre situation än den som skall leva på en arbetsinkomst. Jag kantala om för att om den som har ett vanligt arbete skall komrriaupp till samma nivå i disponibel inkomst som en studerande som tjänar 30 000kr. , då måste vederbörande tjäna . De som studerar ärsärskilt gynnade med hänsyn fill att studiemedel inte längre räknas som inkomstvid bedömning för bostadsbidrag. Det föreliggande förslaget är faktisktsärskilt gynnsamt för studerande. Den inskränkning i fråga om studiemedel som sker beroendepå att fribeloppet överskrids är naturligtvis ganska kraftig, men den innebärockså en minskning av vederbörandes lånebörda. Det är inga bidrag som försvinner.Det kan visserligen sägas att vederbörandes likviditet påverkas, mensamtidigt minskas den skuld som skall återbetalas och som så småningomuppräknas med inflationen. Därför tycker jag inte alls att detta är ogynnsamt ochfelaktigt. Det rör sig om en ganska besvärlig materia att hantera och räkna på.Jag har tabeller som jag kan låta titta på där vi i varje fall hargjort försök att kontrollera detta.