prot · GA0932 · 1986-12-31 00:00:00 — I detta fall lämnas den enskilda människanhelt åt sitt öde. I detta sammanhang avslöjas också den borgerliga dubbelmoralen- när den enskilda människans rättigheter och behov ställs mot företagens snävaekonomiska intressen vet vi vilken sida de borgerliga står på. Ledighetslagarnaär således, naturligtvis, rätt utformade, en naturlig rättighet för människorsom har vissa ambitioner i livet och därmed har behov av ledighet från arbetet. 1 sambandmed behandlingen av ledighetslagarna behandlas även förtro- endemannalagen.Alexander Chrisopoulos och jag har i motion A728 tagit upp frågan om detfackliga samarbetet i de multinationella företagen. I motionen tar vi även uppfrågan om att företagen skall bekosta det fackliga samarbetet i dessa, som vivill beteckna dem, imperialistiska koncerner. Strukturomvandlingen inom den svenska industrin går mot enökande internationalisering. Det ger dessa företag ett övertag över denfackliga rörelsen, och företagen har därmed möjlighet att spela utarbetarrörelsen i olika länder mot varandra. De fackliga organisationerna harsvårt att skaffa sig en bra bild av företagens ekonomiska situafion på grund avdenna internationalisering. Företagen kan på olika sätt manipulera medtillgångar, investeringar och vinster. Det fattas också viktiga beslut utanförvårt lands gränser som har stor betydelse för de arbetande i . Defackliga organisationerna får inte heller så ofta direkt kontakt med deverkliga beslutsfattarna i koncernerna. Det är uppenbart att denna transnationalisering avindustrin ställer mycket stora krav på det fackliga arbetet. Det bör alltsåvara ett svenskt samhällsintresse att underlätta för våra fackligaorganisadoner att samarbeta med facken i andra länder. Vi vet att motarbetar detta. Man vill inte ha någon fackligsamverkan över gränserna. Det är mot denna bakgrund som vi vill ha enlagstiftning som ger de fackliga organisationerna rätt att få sin verksamhetbekostad av företagen. Det är nämligen en allvarlig utveckling som pågår.Behovet av att stärka de fackliga organisationernas arbete i dessa koncerner ärså stort att det måste dll krafttag både här i och kanske t. o. m. iarbetarrörelsen. Förre riksdagsmannen har beskrivitdenna utveckling i sin senaste bok . 1boken visar på den snabba utveckling som sker och på det svenskaberoendet av de internationella marknaderna. De svenska imperialistiskakoncernerna går mot en utveckling där de har nästan lika många anställdautomlands som i -1983 hade de 80 största svenska industrikoncernerna406 000 anställda i och 304 000 anställda utomlands. Att antaletanställda utomlands ökar är ett ytterligare tecken på denna utveckling. Attinvesteringarna utomlands ökar är ett ännu tydligare tecken på i vilken riktningutvecklingen går. 1985 var utlandsinvesteringarna i dessa imperialistiskasvenska företag någonstans mellan 40 och 50 miljarder. Av dessa 40-50 miljarderhar gett tillstånd dll 14 991 000 000 i direkta utlandsinvesteringar.1986 visar på denna snabba ökning. var tillstånden uppe idrygt 21 miljarder mot 11 miljarder 1985. Det visaratt de imperialistiska koncernernas makt ökar och att de fackligaorganisationernas möjligheter att motverka denna makt minskar med dennafantastiska förskjutning och maktkoncentration. Det är alltså en för arbetarrörelsen allvarlig utveckling.Vi tycker att socialdemokraterna borde inse detta. Men socialdemokraterna iutskottet och i i övrigt och socialdemokraterna i den fackligarörelsen gör det inte. Socialdemokraterna är anmärkningsvärt passiva infördenna utveckling. Moderaternadeklarerar klart sin inställning och tycker att det är en riktig Prot.1986/87:32 linje. De hariettsärskilt yttrande också visat var de står. 20november 1986 att det är bra som det är. , Vårtyrkande går faktiskt ut på att de utländska multinationella företagen i bekosta fackligt samarbete i koncernen över gränserna. Det är ett mycket"moderat" krav, som borde anses vara solidariskt på så vis att mankunde hävda sina intressen både här hemma och utomlands. Men harpå detta sätt markerat sin inställning. Min förundran är särskilt stor över attsocialdemokraterna med sin tystnad egentligen accepterar utvecklingen. Den andra reservationen från vpk, reservation 8, handlarom regionala fackliga förtroendemän. Frågan förs fram i en socialdemokratisk motion från m. fl., som vill att frågan om regionala fackliga förtroendemän skall lösas. Det finns ett färdigt förslag. Det är egentligen bara att besluta. Men av någon anledning vill inte regeringen lägga fram detta förslag. Jag, tillika med motionärerna, är förundrad över varför man inte vill ställa upp för att stärka det fackliga arbetet på de små arbetsplatserna, som det här handlar om. Med detta, herr talman, yrkar jag än en gång bifall tillvpk-reservatio-nerna. 195 (): I årets betänkande om ledighet behandlas ettfemlontal motioner från allmänna motionstiden. De krav som förs fram imotionsyrkanden och i reservationer från de borgerliga partierna går åt tvåhåll. Åt det ena hållet vill de begränsa de lagfästarättigheterna till ledighet. Det gäller krav på översyn avledighetslagstiftningen, som enligt de borgerliga bättre bör anpassas tillförhållandena på de enskilda arbetsplatserna och då särskilt i de mindreföretagen. Med detta menas att rätten till ledighet skall inskränkas, särskiltför de anställda i de mindre företagen och i fråga om ledigheter som kan tas utenligt studieledighetslagen och lagstiftningen om fackliga förtroendemän.. Av någon för oss socialdemokrater outgrundlig anledning ärdenna form av ledighet särskilt besvärande på arbetsplatserna enligt denborgerliga reservationen till detta betänkande. Detta anser inte samma partier vara fallet när det gällerden andra gruppen av motionskrav, som går åt rakt motsatt håll och där förslagförs fram om utökade rättigheter till ledighet för vård av egna och adopteradebarn och där det ställs nya krav på ledighetsformer för anhörigvård och pålagstiftning för rätt till ledighet för utlandsarbete i samband medinternatioriellt biståndsarbete. Samma partiföreträdare som reserverat sig för översyn, isyfte att inskränka ledigheterna för studier och fackligt arbete, har såledesreserverat sig i anslutning till detta betänkande för att i stor omfattningutöka rätten till ledighet från arbetet på de redovisade grunderna. På någotför oss socialdemokrater outgrundligt sätt stör tydligen inte dessa former avledigheter den rationella produktionens bedrivande, inte ens i småföretagen.Motionärerna och reservanterna antyder inte ens att några 126 problem kan uppstå exempelvis isamband med barnledigheter, medan fackligtarbete och studieledighet slår så allvarligt att det kräver en översyn av helalagstiftningen. Ännu märkligare ter sig logiken bakom kraven från deborgerliga, om man tar del av de uppgifter över frånvaron från arbetet urider1985 som finns redovisade på s. 5 i betänkandet. Därav framgår entydigt att denfrämsta orsaken till frånvaron är sjukdom, och därefter följerföräldraledigheten genom kvinnornas höga frånvaro på grund av föräldraledighet.Därefter följer ledighet för studier, som för övrigt för män är högre änföräldraledighe-ter. Totalt sett kan konstateras att männens frånvaro ökatmycket litet, från till . En noggrannare analys av frånvaron skulle förmodligen visaatt inskränk-, ningar i ledighetslagstiftningen skulle slå hårt mot denkvinnliga arbetskraften, inte minst genom atr kvinnornas frånvaro för studierär mot männens . Jag tror, , att de flesta kvinnor som är ledigafrån sitt arbete för studier inte studerar till högre utbildningar, utan debehöver kompletterande utbildning för att kunna komma in på arbetsmarknaden.Dessa siffror tror jag också är värda att beakta mot bakgrund av den debatt somvi förde tidigare kring jämställdhetsbetänkandet från arbetsmarknadsutskottet. Vad jag nu sagt skall inte tolkas som att visocialdemokrater är motståndare till en utökad rätt till föräldraledighet. Vi anser emellertid att denna kan byggas ut endast i dentakt ekonomin medger. Vi finner det meningslöst ätt lagstifta om utökad rätttill ledigheter utan motsvarande ekonomiska möjligheter till ersättning underledigheten. Slutligen, herr talman: I vad avser de borgerligareservationerna här i en motion och reservation förordat enkartläggning av i vilken utsträckning småbarnsföräldrar har blivit omplaceradenär de återvänder till arbetet efter ledigheten; Utskottet har'påvisat att en arbetstagare som använder sigav sin rätt fill ledighet inte behöver finna sig i att anställningsförmånernaminskas eller att arbetsförhållandena försämras i annan måri än vad som följerav uppehållet i arbetet och att han inte heller behöver tåla annan omplaceringän av vad som följer av anställningsavtalet. Det är vad man i de flestafall kankomma frarn till. Naturligtvis kan det behövas fackligt stöd för att kunnabevaka sina intressen, och därför är det viktigt att fackliga förtroendemän harrätt till de ledigheter som behövs för att kunna bevaka medlemmarnas intressenäven på sådana här områden. har ställt vissa frågoi- kring adoption. Jagvill bära hänvisa till vad utskottet på s. 8 i betänkandet har framfört när detgäller ledighet i samband med adoption. Jag har därutöver inget att tillägga -det framgår ganska klart att vi anser att de som adopterar barn är ganska vältillgodosedda och faktiskt har iriöjlighet att bättre utnyttja bestämmelsernaom ledighet och ersättning under ledighet än t. o. de som har egna barn. Med vad jag därmed har anfört yrkar jag avslag på samtligaborgerliga reservationer. Därutöver behandlar utskottet eri socialdemokradsk motioriom regionala fackliga förtroendemän, vid vars behandling i utskottet vpk haravgivit en reservation, samt en motion med åtföljande reservation från vpk omfackligt arbete isvenska multinationella företag samt utländska multinationella företag ochkoncerner. I vad avser regionala fackliga förtroendemän handlar detom två frågor, dels i ett företag ej anställda fackliga förtroendemäns rätttill tillträde till arbetsplats där de själva inte har anställning, dels fråganom finansiering av regionala fackliga förtroendemäns verksamhet, framför alltbeträffande lönekostnader. Ett arbete pågår iarbetsmarknadsdepartementet, och utskottet anser mot den bakgrunden att någotytterligare initiativ inte är motiverat. Så mycket kan jag dessutom tilläggaatt det är frågan om finansiering som det framför allt hänger upp sig på, såvälprincipiellt som materiellt. Så till frågan om fackligt arbete och tid härför irnultinadonella koncerner, svenska eller utländska: All arbetsrättliglagstiftning bygger på principen att kraven riktas på det företag varianställning föreligger. Nya arbetsrättskommittén konstaterade exempelvis attom man skulle söka andra lösningar för koncerner via lagstiftning skulle manmöta betydande svårigheter. Ännu mer komplicerat torde det bli om mananalyserar möjligheterna för utländska koncerner som bedriver verksamhet iSverige genom ett dotterbolag. Lagen i gäller för dotterbolaget somfinns här, men inte för övriga delar av en utländsk koncern. Rätten till information och förhandling i svenskakoncerner har reglerats i det utvecklingsavtal som tecknats mellan SAF och LOsamt PTK. Att döma av behandlingen av en likartad rnotion vid senasteLO-kongressen anses detta åtminstone vara till fyllest. Med det jag nu anfört om regionala fackliga förtroendemänoch fackligt arbete i koncerner har jag motiverat avslag även påvpk-reservationerna. Jag yrkar avslag på samtliga reservationertill detta betänkande och bifall till utskottets hemställan. 196SONJA REMBO (m): uttryckte inte någon som helst förståelseför de problem som de omfattande ledigheterna otvivelaktigt förorsakar på olikaarbetsplatser. Problemen är av ganska naturliga skäl störst på de småföretagen. Där har man inte möjligheten att göra omorganisationer. finnsbara en person som har erforderlig kompetens. sade helleringenting om problemen för alla de vikarier som får rycka in för personer somär lediga av en eller annan anledning. Ledighetsproblemet är väldigt mycket större än vad somframgår av den statistik som återges i betänkandet. Stafisfiken tar ju bara uppledighet som är längre än . , med sin erfarenhet frånindustrin, vet säkerligen lika väl som jag, med motsvarande erfarenhet, attfrånvarostatistiken är mycket vansklig. Det är svårt att få klara besked om deolika ledighetsorsakerna. Det som är stötande när det gäller studieledighetslagen ärinte det som tog fram, nämligen kvinnor som vill utbilda sig föratt, som han sade, hävda sig för att kunna komma in på arbetsmarknaden. Detgäller inte det, utan det gäller snarare att hävda sig på arbetsmarknaden, ochta till vara utvecklingenoch lära sig den nya tekniken, vilket fordras för att man skall kunna vara kvarpå arbetsmarknaden. Det är inte det vi reagerar mot. Den utbildningen är ganskasjälvklar. Jag tror inte att någon ifrågasätter att kvinnorna skall få denutbildningen. Det som är stötande är att så många utbildar sig för yrken ellerinom ämnesområden som inte har något som helst samband med arbetet. Jag tyckeratt det är skäligt att man granskar de möjligheterna. säger inte heller något om den ledighet förfackliga uppdrag som förekommer mycket rikligt ute på arbetsplatserna. Mångagånger handlar det om kortare ledigheter, och man kanske kan ifrågasätta om deär nödvändiga. Genomgående är, för att anknyta till jämställdhetsdebattentidigare, att ledighetslagarna i mycket hög grad prioriterar männens intressen.Det är män som har fackliga förtroendeuppdrag. Jag skulle tro - även om jaginte precis kan belägga det i den här debatten - att också män dominerar närdet gäller studieledigheterna. Det finns mycket goda skäl att göra denöversyn som vi har bett om. Jag tycker att borde titta på dessafrågor med litet större allvar och litet större känsla för de problem som finnsute på arbetsplatserna. 197INGVAR i (c): hade svårt att förstå att mansamtidigt kan dels kräva en översyn av ledighetslagarna för att begränsa dem ivissa avsnitt, dels kräva ytterligare tjänstledighet på viktiga områden. Jag villdå berätta för att det är fråga om prioriteringar. Man måstealltså prioritera här i livet. Vid översynen skall man i första hand prövaförutsättningarna att föra över rätten till ledighet för studier till detavtalsreglerade området. Man kommer in på småföretag och större företag, ochförutsättningarna för dessa olika företagsformer är kolossalt olika. Vidare börman överväga att begränsa de fackliga förtroendemännens ledighet. Vad som börbegränsas i det avseendet är ledighet för verksamhet som inte har direktanknytning till den egna arbetsplatsen. Man kan tänka sig att sätta en övretidsgräns. a. att statistiken inte visade påsärskilt stor frånvaro med stöd av studieledighetslagen. Det finns emellertidskillnader: I ett företag med fyra anställda, där en är borta, där är avarbetskraften frånvarande. Men i ett stort företag har frånvaro mycket mindrebetydelse. Detta visar svårigheterna med att på det här sättet ha generellalagar på arbetsmarknaden. Det gör det svårt för många småföretagare att drivasin verksamhet. Sedan kunde inte förstå att vi vill tjänstledighet för småbarnsföräldrar. Han menade att vi inte har råd,att vi skall gå fram steg för steg osv. Är det inte fråga om att ge föräldrarnavalfrihet? Skall socialdemokraterna bestämma vad föräldrar skall tycka ochvilja? I många kommuner har man fattat beslut om tre årstjänstledighet för småbarnsföräldrar. Det finns föräldrar som tar ut sintjänstledighet utan någon ersättning, men självfallet ser vi centerpartistergärna att socialdemo-, 9 protokoll 1986/87:31 -32 Prot.1986/87:32 kraterna för en familjepolitik som gör det möjligt förföräldrarnaatt också få ersättning. Men en sådan politik är nimotståndare till. Det är framför allt valfrihetdet är fråga om. Då skall inte socialdemokraterna spela rollen av 198 (): sade att vi vill försämraledighetslagarna. Jag ' vill påminna om att dessa lagar kom tillpå . Vad vi vill är att man skall se på den samlade effekten. Lagarnahar, som jag sade i mitt inledningsanförande, kommit till del efter del. Är detdå inte rimligt att man ser efter hur det hela har fungerat? Är det kanske så,som säger, att de är bra och rätt utformade, eller behöver dekanske ses över och ställas i relation till varandra? Det är just det vi skallta reda på. Vi ifrågasätter inte behovet, utan vi vill att man skall se överlagarna och samordna dem efter alla dessa år. Jag tycker det är rimligt attgöra det. Sedan vill jag komma tillbaka till rätten till ledighetför anhörigvård. Vi tycker att det bör vara möjligt för regeringen attframlägga ett förslag om sådan lagstiftning. Det handlar om medmänsklighet. Dethandlar orn samhällsekonomiska skäl. , , har vi träffat påett förslag som både ger medmänsklighet och ekonomisk för samhället. Ärdet inte i humanitetens tjänst rimligt att vi ställer upp på det? Jag frågade i mitt inledningsanförande: Vilka skäl harsocialdemokraterna att säga nej dll ledighet för anhörigvård? Jag har givetvis intefått något svar, men-jag skulle vilja få ett sådant. När det gäller ledighet för medverkan i detsvenska katastrofbiståndet så har Rädda barnen. Röda korset och frivilligaorganisationer över huvud taget personalfrågan klar. Personalen finns där. Mendet finns problem för dessa människor att bli lediga från sina vanliga arbeten.Nu säger socialdemokraterna i utskottet att det inte är påkallat medlagreglerad rätt till ledighet i det sammanhanget, eftersom det finns rekommendationer.Ja, mendet fungerar inte i praktiken! Därförtolkar jagdet så, , attintresset från socialdemokratin för biståndsarbete' är ganska ljumt. Så till föriängningen -av föräldrars rätt till ledighet.Också här speglas socialdemokratins syn: barnomsorgen skall vara offentlig ochskötas av samhället, föräldrarna skall inte kunna välja. En annan fråga: Om man villförlänga ledigheten för en förälder som har varit ledig för att vårda sitt barn så har företaget redan ordnat vikarie. Det löper i vanlig takt. Finns detöver huvud taget något skäl, , att säga nej till de människornas begäran att få vara hemma längre med sina barn, när de inte ens, i varje fall inte så länge samhälletinte anser sig ha råd, kräver någon ersättning för detta? Låt dem ha den valfriheten! Den är de förtjänta av. De gör en god insats för landet. De borde få välja. . ' '' 199LARS-OVE (vpk): Det är intressant att i de här debatternahöra de borgerliga tala om valfrihet. Det är alltid ett tal förindividualismen. Den enskilde skall ha valfrihet i vissa fall, när det gällervissa områden. Varför är ni inte så angelägnaom den arbetandes valfrihet att få studera, eller fackföreningens valfrihet attkunna använda den dd till fackliga uppdrag som är nödvändig för att hävda sittkollektivs intressen gentemot makten som är över dem? Nej, för det handlar omden grundläggande motsättningen. De borgerliga är inte ett dugg intresserade avatt stärka de arbetandes möjligheter att skaffa sig kunskap eller maktutövningnär det gäller styrkan mot arbetsköparna. Däremot är de för valfrihet på andraområden. Som sagt: det här är genomgående. Den borgerliga argumentationen ärinte särskilt stark utan närmast patetisk när den förs fram . Sedan vänder jag mig till regeringens talesman om"imperialistiska" koncerner, som jag skulle vilja kalla dem. Dennamotion, som och jag har väckt, är från början ensocialdemokradsk motion. Jag tror t.o. m. att dagens ordförande iskatteutskottet var initiativtagare. Han såg att den fackliga solidariteten ochsamverkan över gränserna i koncerner hade sina problem. Motionen avslogsnaturligtvis av socialdemokraterna och de borgerliga tillsammans även då. Menproblemet är kvar, och det handlar inte bara om utvecklingsavtal. Beroendet avvarandra ökar ju. Om de svenska imperialistiska koncernerna har nästan likamånga anställda utomlands som i , förstår vi hur oerhört beroende mariär av vararidra. Det sammanhäriger också med bundenhet i deimperialistiska näten. För fackföreningsrörelsen handlar det om så viktiga sakersom sysselsättningen totalt, lönerna, inflytandet över huvud taget ikoncernens verksamhet och villkor och den iriterriatioriella solidariteten. Dethandlar om inverkan på strukturförändringar, på industrins omfattning, på denregionala utvecklingen, ja, t. o. m. på priser och skatter. Det är ju så att i vårt land importeras skattesystemenganska snabbt: Det är till viss del en effekt av denna internationalisering attvi måste ha samma skattesystem över hela denna värld. Om ändrarskattesystem, måste vi även göra det här i . De fackliga organisationerna förlorar. Det som gör miglitet orolig är att man på socialdemokratiskt håll tror att det räcker med ettutvecklingsavtal om information och viss förhandlingsrätt, när vi ifackföreningsrörelsen i , klassisk mening skulle ha den givna solidariteten medutbyte över gränserna, som kunde bekostas av företagen här. Det är en självklarrätt som fackföreningsrörelsen borde ha. Det är med beklagande som jag tvingas konstatera attsocialdemokraterna -inte är intresserade av den utvecklingen. Snarare är detkanske så, att de följer de imperialistiska koncernernas villkor och stannarkvar i den svenska ankdammen. finns det inte någon arbetarrörelsealls att slåss med. Arbetarrörelsen är helt försvagad, eftersom man är såberoende av omvärlden. Vi behöver en facklig kraftig internationell solidaritet.Det står verkligen på dagordningen . ' 200STEN (): Det påstås att jag inte förstår de problemsom kanske framför allt småföretagen har. Det var som sade det. Jodå, , jag kan gott förstå att det är problem med ledigheterna. Såmycket av arbetsgivare har jag också fått spela i mina dagar att jag har kommiti kontakt med de problemen - men för det mesta har jag uppträtt som fackligförtroendeman. De problem som finns i småföretagen - det är minerfarenhet - finns också i storföretagen. I storföretagen finns det i vissafall speciella nyckelgrupper -det kan röra sig om ett par tre fyra man - somutför ett speciellt arbete. När någon av dem skall vara ledig uppstår detalltså problem där också, och det är inte möjligt att i en handvändning finnaen ersättare. Men vad jag inte förstår är att den form av ledighet.somkan ha att göra med studier eller fackliga uppdrag - om nu det hela är riktigtskött, dvs. om man följt gällande avtal och haft överläggningar medarbetsgivaren och den fackliga organisationen om hur saken skall skötas - skallinnebära så stora problem att frågan skulle behöva utredas. Däremot anser niatt föräldraledigheten kan utökas i den omfattning som åtminstone ochfolkpartiet föreslår. Men inte heller föräldraledigheten är särskilt lätt attklara av. Uppstår det en situation med sjukt barn, är den hastiga frånvaronfrån arbetsplatsen kanske ännu svårare att bemästra än ledighet för fackligtuppdrag eller studier. Jag förstår inte er argumentation på det här området.Som jag inledningsvis väl antytt är jag beredd att försvara både den fackligaledigheten och studieledigheten. Rent allmänt kan jag säga att jag känner en vissbesvikelse över att de lågutbildade ute i företagen inte har utnyttjat rättentill studieledighet mer än de har gjort. Dess bättre synes kvinnorna vara merförutseende i det här fallet - åtminstoneatt döma av den statistik som jag har hänvisat till och som det talas om i utskottsbetänkandet på s. 5. i tycker att vi socialdemokrater är förmyndare - vi villju inte utöka den föräldraledighet som man har rätt till enligt ledighetslagstiftningen till . Men, , vi är inga förmynda re! Det är bara så, att vi anser att om vi skall lagstifta om rätten till föräldraledighet skall det också finnas pengar, så att man kan utnyttja rätten till föräldraledighet. I annat fall är lagstiftningen till för dem som är så välsituerade att de kan ta ledigt utan lön. Om man kan göra det och om arbetsgivaren beviljar tjänstledighet, har vi inget att erinra mot att så sker.Vi som sitter i denna kammare har inte någon anledning att lägga oss i hur man ordnar ledigheten. har själv visat på olika möjligheter och talat om hur man gör i vissa kommuner.