prot · GA0915 · 1986-12-31 00:00:00 — Därför vore detrimligt att lyfta upp frågan över myndighetsplanet fill ministernivå ochförsöka finna en lösning som gäller för hela . I den andra frågan, den om freon, tolkar jag att hon med anledning av det som förekommit i debatten snabbt kommer att tainitiativ till en speciell granskning. Det är i så fall någonting som jaguppskattar. Detta med gränsvärden är svårt. Men vad som ärfarligt är en kombination av den fakfiska halten av radioaktiva ämnen ilivsmedel och mängden av de radioaktiva ämnen som man äter eller den tid undervilken man utsätts för dessa ämnen. I ett inledningsskede kan def vara svårtatt beräkna vad det kan röra sig om. Vi vet att drabbades värre änandra länder. Om det radioaktiva nedfallet över ett land är större än i andraländer, skall man inte förutsätta att det är omotiverat att fastställa olikagränsvärden. Det kan alltså vara sakligt riktigt att de nordiska länderna harolika värden, beroende på hur mycket de drabbats. Tvärsäkerhet är väl kanske inte på sin plats på den härpunkten, utan också här behövs det väl en viss ödmjukhet. Men allmänt setttycker jag inte att vi behöver skämmas över att vi i den utomordentligt unikasituation som vi befann oss i var mycket försiktiga och aktsamma om vårbefolkning. 209 (): Rätt många av oss blev nog litet förvånadeöver att det inte fanns något egentligt utbildningsblock i den allmänpolitiskadebatten. Vi brukar ju alltid ventilera utbildningsfrågorna, några av devikfigaste frågorna för framtiden över huvud taget, . Jagvet att utbildningsministern har varit på resa utomlands, och jag vill gärnage honom en eloge för att han, trots den sena tidpunkten, sitter här och,hoppas jag, är beredd att delta i debatten. Debatten tycks dock bli någotstympad, eftersom praktiskt taget inga andra ledamöter frånutbildningsutskottet än och jag själv är anmälda påtalarlistan. Det finns dock en hel del frågor som är väl värda atfdiskutera. När öppnades fick vi en lista över de propositioner somaviserats från regeringens sida. Till vår förvåning fann vi då ett streck ikanten när det gäller . Vi i utbildningsutskottet, somhar en rätt stor arbetsbörda, var i och för sig kanske inte så missnöjda överatt få en något lindrigare höst än vad vi är vana vid. Men å andra sidansaknade vi åtminstone en viktig proposition, nämligen den som skulle baseras påtillfrädesutredningen om nya krav för tillträde till universitet och högskolor.Den propositionen kommer av allt att döma infe . Varför vet jag inte. Men dethar ryktats om att det skulle bero på Ögy som ju nu har remissbehandlafs. I ochför sig finns det väl inte någon bestämd anledning att skjuta på ett förslag omkrav på nya fillträdesregler bara därför att man behandlar Ögy. På det viset finns risken att någon eller några årskullarfortfarande får antas enligt de gamla reglerna. Vi kan väl vara rätt så överensom att de reglerna förvisso inte är bra. kan de t. o. m. verkahämmande. Jag skulle vilja fråga utbildningsministern varförpropositionen i fråga inte kommer och när kan den väntas komma om den nuinfe läggs fram ? Även andra frågor har dykt upp . Jag avser dåinte minst utbildningsministerns tankar kring styrningen av universiteten ochhögskolorna. Utbildningsministern har föreslagit att regionsfyrelserna skallavskaffas. I stället skulle vi få politikermajoritef i högskolestyrelserna ochuniversitetsstyrelserna, och utbildningsplaneringen skulle i fortsättningenomhänderhas av länsstyrelserna. Def är naturiigtvis bra atf regionstyrelsernaavskaffas. De har ingen vetfig uppgift över huvud taget. Jag upplever detenbart som en plikt aft sitta med i en sådan styrelse. Regionstyrelserna utgören byråkratisk överbyggnad. Men de har, som sagt, inte särskilt mycket atf ge ide stora sammanhangen. Däremot finns det all anledning att vara kritisk mottanken på aft över huvud taget göra "allmänföreträdarna" till enmajoritet i högskolestyrelserna. Det är förvisso inte för litet politiskt infiytande iuniversitets- och högskolestyrelserna - tvärtom är def för mycket.Fackförbunden har för stort inflytande. Det vore i stället nödvändigt, som vimoderater har föreslagit, att det över huvud taget inte fanns några politiskarepresentanter i högskolestyrelserna. Att skall avskaffas ärett krav som vi har fört fram praktiskt taget . För universiteten, somhar till uppgift att vara fria och självständiga centra i samhällsdebatten, kandet inte gärna vara till någon fördel att ha politiker i majoritet i enstyrelse. 11 protokoll 1986/87:14-15 När det gäller dessa frågor har jag riktat eninterpellafion till utbildningsministern, och har gjort det närdet gäller regionsfyrelserna. Jag skall därför inte uppehålla mig längre viddessa frågor just , då det finns anledning att diskutera dem i ett sammanhang. Däremot finns det en del andra problem som jag gärnaskulle vilja beröra. , Jag fick i min hand enskrift, som jag inte vet om utbildningsministern har tagit del av ännu men somär nog så intressant. Den heter arid DoctoralTraining, och det är en utvärdering av temaforskningen i Linköping.Utvärderingen är utförd av fyra professorer, varav två amerikaner. , , , ,, , och , . Det är ingalunda min avsikt att ställa mig upp här ochdiskutera detaljer i temaforskningen, men det intressanta är atf dessautvärderare har skrivit ett kapitel där de generellt far fram vad de uppfattarsom posifivt och negafivt i' det svenska utbildningssystemet. Det är detta somjag tycker väl förtjänar att diskuteras. Det posifiva är framför allt sådana ting som kretsar kringsjälva utbild-- ningssystemet som sådant. Det negativa är sådant som framförallt utgörs av kringbyggnaden, närmast de sociala aspekter som finns runtomkring själva forskarutbildningen. På den positiva sidan fas upp sådant som aft det vidsjälva ventilerandet av avhandlingar kan finnas med opponenter från andrauniversitet än det egna. Det talas om ett generöst ekonomiskt stöd vad gällerpublicerandet av avhandlingar. Utvärderarna anser aft engelskspråkigheten vidde svenska universiteten och högskolorna står i en absolut särklass i världen.Det är på-samma sätt med kännedomen om andra länder. Trots allt har de människor som är verksamma inomutbildningen fortfarande en relativt hög status. Trots att def är mycket somfattas i fråga om utrustning m.m. anser utredarna ändå att bl.a. laboratoriernai detta land har en hög standard. Dessutom pekar de på att man i ärrelativt generös när det gäller att ge möjligheter för unga forskarstuderandeoch ävenledes universitetslärare att delta i utländska konferenser och överhuvud taget i verksamhet utomlands. Även den externa finansieringen på universiteten ser desom positiv. De menar atf det finns ett gynnsamt klimat för experiment ochförnyelse, vilket inte minst temaforskningen vid utgörett exempel på. Det är också en relafivt god tillgång på kompetent folk. Hurra vad vi är. - Det skulle vi kunna säga efter aftha tagit del av denna utvärdering, som inte minst har fått sin prägel av demycket internationellt erfarna amerikanska utvärderarna. Men det finns ocksånegativa sidor. Till de negafiva sidorna hör först och främst den mycketinadekvata lönesättriing som förekommer yid universiteten. De låga lönerna idetta hänseende sätter oss i en särklass internationellt sett. Det har ocksåvisat sig hur oron på arbetsmarknaden ävenledes finns på universiteten. Detfinns heller ingen möjlighet att särskilt belöna goda insatser vid eninstitution eller inom en fakultet. Utvärderarna konstaterar att det råder enmycket utbredd och allmän bitterhet hosuniversitetsfolket. Defta.ser de som förödande för forskningens produktivitet. Enannan negativ aspekt är begränsningen i den professionella rörligheten, somytterst naturligtvis återfaller på skattesystemet i detta land. Det är heltenkelt svårt att rekrytera nytt folk från andra orter. Den som exempelvisutnämns till professor frågar sig genast: Kan min make eller maka också få entjänst på den nya orten? kan det vara svårt att lösa dessaproblem. Även det faktum att det inte finns något egentligt befordringssys-teminom institufionerna kan ofta leda till halvhjärtade insatser hos dem som vetatt de snart måste söka sig bort från den egna institufionen fill någon annanför att kunna få en hygglig tjänst. Utredarnapekar också på att själva bedömningen av lämpligheten för forskarstudier ärofillräcklig här i landet. De pekar på vår mycket begränsade betygsskala -underkänd, godkänd och väl godkänd - som infe tillåter de önskvärdagraderingarna. De pekar också på det faktum att var och en som har 60 poäng i ettämne är berättigad aft ägna sig åt doktorandstudier. De menar, att på detsättet blir UHÄ och regeringen ytterst ansvariga för att många studerandepåbörjar en forskarutbildning utan aft egentligen ha kompetens därför. De ärockså dåligt motiverade och inte särskilt utvecklingsbara. Desom har gjort utvärderingen konstaterar också att det hos de forskarstuderandeibland finns en tråkig mentalitet - som ibland kallas "bara ettjobb"-mentaliteten - och som uppmuntras av studentkårerna och de studentfackligaorganisationerna. Utvärderarna vill stryka under att de forskarstuderande iförsta hand ser till sina rättigheter. De arbetar och sedarifår det vara bra! I övrigt ägnar de sig åt fritidsaktiviteter av olika slag.Möjligheten att få deltidsjobb förstärker den här mentaliteten. Manpekar på att den svenska doktoranden är långt ifrån idealet, som närmast kankarakteriseras som en ung, begåvad studerande, helt hängiven sin uppgift.Vidare sägs, atf den typiske forskarstuderande på den filosofiska fakultetenpåbörjar sina doktorandstudier vid en så pass hög ålder som , attmajoriteten av de forskarstuderande är , att mer än var tredjehar en lön på . , att mer än hälften av de fprskarstuderandestuderar på mindre än halvtid, att av dem har barn , att har permanenta anställningar utanför det egna , att bara 16 %har sina studier helt finansierade och att av de forskarstuderandeegentligen har tänkt sig att göra en forskarkarriär. Dessutom har flertalet enrätt dålig kontakt med sina handledare. Utvärderarnapekar också på aft de svenska jämlikhetssträvandena är missledande. Vi vägraratt erkänna i det här landet att minskade möjligheter för de få begåvade kanberöva det stora flertalet medborgare frukterna av de insatser och deupptäckter som de begåvade kan göra. Antielitismen i det här landet utgör enhämsko. ,säger utvärderarna, stimuleras ironiskt nog ungdomar i andra hänseenden-tennisspelare,hockeyspelare, bandyspelare, skidlöpare m.fl., ja, också popmusiker - men inteden som kanske är specieUt kurinig inom antropologi liksom inte hellerlingvisten, matematikern eller personer med Också dessa människor behöver tidigt få identifikation. De behöveruppmuntras i sin verksamhet. Sedan påpekar utvärderarna också att vi i vårt land kanskefäster för stor vikt vid utanverket, vid själva disputationen.Utnämningssystemet fungerar långsamt och trögt på grund av möjligheterna tillöverklagande. Dessutom, menar utvärderarna, uppmärksammar vi otillräckligtbehovet av den kritiska massan - en grupp professorer och övriga lärare inomdet egna ämnesområdet som kan stimulera i forsknings- och andra hänseenden. Depekar också på att vi har alltför få professorer i ett ämne. Vi tillämparfortfarande ett gammalt tyskt system, som övergivits av tyskarna själva. I USAoch , säger utvärderarna, blir en ung akademiker i regelassociated professor vid en ålder av , vilket är mycket ovanligt iSverige. Istället påbörjas doktorandstudierna i . Sist men inte minst pekar de på de negafiva effekterna avvad de upplever som ett alltför stort demokratiskt deltagande på alla nivåer.Det innebär att en mängd personer som är dåligt förberedda och många gångerockså okunniga deltar i beslut som egentligen inte alls skulle fordra derasnärvaro. Allt detta bidrar till en ineffektivitet i systemet. Detta var en del av de synpunkter somframfördes i utvärderingen. Det skulle vara intressant aft få en chans attnärmare analysera detta, och det vore också intressant att få hörautbildningsministerns kommentarer, om han nu har hunnit se på den härskriften. Har han inte det kanske det kan ges annat tillfälle atf närmarediskutera den. Många andra problem skulle det också vara angeläget att taupp i detta sammanhang. I en skrift som utgivits av andra och som heter Spjutspets eller släpvagn far man upp högskolornas ochuniversitetens roll i regionalekonomiskf sammanhang. Vi har hela problematikeninför . Allt detta är sådant som väl förtjänar aft diskuterasnärmare. Infiuerad som jag är av den Kinaresa somutbildningsutskottet har företagit skulle jag vilja sluta med att återge ettkinesiskt ordspråk som säger: När man planerar skall man såsädeskorn, när man planerar för skall man plantera träd och närman planerar för en livstid skall man utbilda och vidareutveckla människor. -Def är väl just den uppgiften som vi har här i och naturligtvis ocksåi . Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 210 (); Från den här talarstolen framförs oftasjälvsäkra påståenden från statsråd och från oss riksdagsledamöter. Den somtalar uttrycker sig gärna som om han eller hon ensam har sanningen. Observera,atf jag sade "oss ledamöter". Jag vill inte uttrycka mig som om jagtrodde, aft den här kritiken inte skulle kunna gälla mig. skalljag emellertid mest ställa frågor - om utbildning. utbildningsministernatt svara på i kommande propositioner men knappast här . I den senaste valrörelsen hade en valaffischmed den här texten; "Vi skall satsa på kunskap i skolan". Ingen talaremot det budskapet. Ingen angriper för att vi säger, att Sverigeskall satsa på kunskap för eleverna i skolor. Vi tycker litet olika om skolans organisation, omläroplaner och läromedel. Målsättningen för oss alla är ändå - givetvis! - enskola som vi kan känna oss belåtna med. Den skolan skall utbilda degenerationer som skall föra vidare yrkeskunnande, förvaltningsansvar, kulfuroch vetenskap av olika slag. Många av oss känner att vi måste göra något för att skolanskall bli ännu bättre. Det är en ständigt pågående process, som också vi måstekänna ansvar för. har just gått ut fill alla lokalavdelningarmed ett antal frågor om skolan. Vårt huvudsyfte med samrådet om skolan är inteatt ensamma vinna politiska poänger med fina förslag. Syftet är att försökafinna idéer, som kan omsättas i utbildningens värld. a. för att visa öppenheten i vårt samråd, skall jaghär nämna några av våra frågor. Det är ju faktiskt inte ens för mig heltsjälvklart aft de bästa svaren alltid finns där jag arbetar. En viktig fråga är: Hur anpassar vi skolan bättre fillvarje elev? Egenfiigen är det den allra viktigaste frågan. I svaret på denfrågan ligger både det som ger kunskap och fostran och def som ger trivsel ochomtanke. Skolan skall fungera så, att varje elev känner att han eller hon ärvälkommen dit. Blir det bättre anpassning fill varje elev om vi minskarde största klassernas storlek? Bör elevernas valmöjligheter på högstadiet öka?Hur skall vi t. ex. ha det med allmän och särskild kurs i ett antal ämnen?Skall individualisering och s. k. nivågruppering öka? När det gäller pengarna till skolan kan vi fråga; Finnsdet något man kan spara på i skolan? Är det självklart atf en bättre skolamåste vara en dyrare skola? Hur skall vi ha det med "friskolor"? Folkpartiettycker att vi skall vara generösa mot människor som vill starta egna skolor -så länge man inte ger avkall på kravet att undervisningen när det gällerinnehåll och kvalitet skall vara minst lika omfattande och god som i denallmänna skolan. vill vi höra fler synpunkter om "friskolorna".- En annan vikfig fråga gäller hur gammal man skall vara närman börjar skolan. I de flesta länder i börjar barnen skolan vid lägreålder än hos oss. har här i föreslagit att barnskall börja skolan det år de fyller . Vad tycker folk om det? När man ser tråkiga händelser bland våra ungdomar -nedsmutsning, stöld, våld m. m. frågar man ofta; Vad är föräldrarnas roll? Vimåste försöka atf hjälpa föräldrarna till roller där de känner sig välkomna.Skolan är givetvis viktig i det här sammanhanget. får föräldrar ofta höra avsina barn att de helst inte bör visa sig i skolan - för då skäms deras barn.Här finns det behov av tips från både skolans folk och från den allmänhet fillvilken folk hör. Skolan har i årfionden påpekat att skolan skall ordna så,aft eleven är i centrum. Ja, givetvis! Men vi får infe organisera skolan så,aft de vuxna som arbetar i den blir utan arbetsgivaransvarets omtanke. Mobbningoch trakasserier förekommer tyvärr bland både barn och vuxna även i skolansvärld. Finns det något yrke som allmänheten kan så bra somlärarens? Visst har vi alla hört - och säkert också deltagit i - diskussionerdär man minsann har vetat hur någon lärare egentligen borde ha betett sig. Allaär beredda att "tycka" om skolan. Faktum är att många lärare är olyckliga i sin yrkesroll -besvikna över att de inte lyckas så bra i undervisningen som de skulle önska,och de är ängsliga över att deras arbetssituation inte är psykiskt trygg. Detär inte heller helt ovanligt att man kan konstatera, atf någon lärare inte ärlämplig för sitt yrke. behöver förslag om hur lärarnas arbetssituationskall förbättras. Blir den bättre, blir också undervisningen bättre. Detgyrinar eleverna - och det var ju också meningen. I en s, k, allmänpolitisk debatt böråtminstone något inlägg visa att skolans utveckling är aktuell. Jag tycker aftdef känns skönt att ha fått stå här i talarstol och erkänna att viinte vet lösningen på alla de problem som vi konstaterar finns. För några av våra frågor kommer svarsalternativ aftpresenteras under def här riksniötet. Några förslag kommer från regeringen,några från oss andra. Vid kommande plena skall vi försöka diskuterasvarsalternativen, och då får vi höra och se om prestigen binder oss vid våraegna förslag eller om vi finner något bra att ansluta oss fill hos våra s, k,politiska motståndare. Skälet till aft jag inte föranmälde mig somtalare till denna debatt var att jag menade att min uppgift borde vara att vidden allmänpolitiska debatten höra vad ledamöter hade för frågor somde önskade behandla. Vi befinner oss dessutom i den situationen aft det redanden kommer att bli något som jag nästan vill beteckna som enallmänpolitisk debatt beträffande utbildningen. Då besvaras interpellationer som rör just frågan omfristående skolor, som här nämnde. Då skall också tas uppfrågor som gäller bl, a, högskolans styrelsesystem, som nämndes av ,Vidare kommer vid def tillfället atf besvaras interpellationer i det viktigaämnet studiernas finansiering. Jag tror att ytterligare delfrågor inom de här komplexengör att prakfiskt taget hela utbildningsväsendet i gymnasium och högskolakommer atf vara möjligt att debattera vid det tillfället, efterlyste ett ställningstagande frånregeringens sida när det gäller tillträdesutredningen. Att en proposition intekunnat läggas fram till den här sessionen sammanhänger med atf remisstiden gickut i . Åtskilliga remissinstanser har dessutom kommit in med sinayttranden ganska sent. Vi bearbetar nu de här förslagen, och vi har funnit aftdet finns ett samband mellan tillträdesufredningens förslag och gymnasiets organisation, som ju ocksåär en fråga som varit föremål för utredning och där remisstiden gick ut ungefärsamtidigt. Avde skälen har vi funnit det lämpligt att se om vi i ett sammanhang kan läggafram förslag till förändrad organisation för gymnasiet och behandlafrågan om tillträdet till vidare studier. En av huvuduppgifterna för gymnasietär och kommer att förbli att förbereda för vidare studier, BirgerHagård tog också upp en rad intressanta fprskningsfrågpr. Om infe alla kommeratt bli besvarade, menar jag dock att de flesta av frågor kommeratt beröras i den forskningsproposifion som är under utarbetande. Jaghar inte gjort detta inpass i den allmänpolitiska debatten för att skjutafrågorna ifrån mig utan för att markera att tämligen snart kommer de upp här ikammaren till en mycket bred diskussion. Jag delar fullkomligt Carl-JohanWilsons uppfattning att det är angeläget att def förs en ufbildningsdebatt, meden beredskap att ge och ta skäl, för aft därigenom komma fram fill enutbildningsorganisation som kan vara av värde för den enskilde och samtidigtsvara mot samhällets behov av välutbildad arbetskraft. Somexempel på en sådan saklig debatt vill jag ta upp vad säger ifrågan om kunskap i skolan. Jag anser att det är viktigt att skolan gerkunskap, men jag menar aft de som kritiserar skolan förunderlåtenhetssynder därvidlag bör precisera vaddet är för fel de har funnit. Ettsådant fel kan ha varit utbildningen i matematik. En internationellundersökning har visat att våra elever i årskurs 7 har dåliga kunskaper imatematik. Detta är ovedersägligt, och när det har konstaterats har vi tillsatten grupp med dåvarande chefen för som ordförande ochdärutöver en professor i matematik, en högstadielärare i matematik och ettantal andra lärare i matematik från . De har sedan lagt fram förslagtill hur vi skall avhjälpa de brister vi funnit. Derasförsta konstaterande är att de svenska elevernas svaghet ligger hos de eleversom har läst allmän kurs i matematik. Därför föreslår utredningsgruppen att viskall avskaffa systemet med allmän kurs och låta alla elever läsa den särskildakursen i matematik. Vidarekonstaterar man att våra lärare i inte har en tillfredsställandeutbildning i matematik. Def skall vi försöka ställa till rätta i samband medatt lärarutbildningen nu organiseras om. Redan under innevarande år har minkollega anmodat skolorna att låta åtminstone en avstudiedagarna för lärarna ägnas helt åt frågan öm matematik. Jaghar velat nämna detta exempel på att vi är beredda aft ta fasta på enkonstruktiv kritik, och vi är också beredda att vidta åtgärder för att avhjälpadet som kan ha brustit. 212 ()rephk: Jag ser fram emot den diskussion som utbildningsministern aviseratangående såväl fristående skolor som högskolans styrsystem ochstudiefinansieringen, en diskussion i anslutning fill interpellationer somframställts. Jag tycker också atf detär mycket positivt att utbildningsministern är beredd attframdeles diskutera de frågor som jag fog upp och som har väckts med anledningav den utvärdering som jag citerade ifrån temaforskningen i . Naturligtvis borde jag också ha framhållit - vilketutvärderingarna konstaterade när det gäller temaforskningen - atf man kanskeborde fullfölja de planer man ursprungligen hade när det gälldefemaforskningen. Man får kanske akta sig för att alltför snålt behandla femaforskningen.Ibland uppstår besvärliga personella situationer om någon skall ha ledigt,t.ex. för ett sabbatsår. Då finns det helt enkelt ingen ersättare, och systemetriskerar om inte att ramla helt så i varje fall att utsättas för väsentligastörningar. Jag har en kritisk synpunkt när det gäller proposifionenom tillfrädeskra-ven. Jag kan i och för sig förstå aft regeringen gärna villtrycka på sambandet med ögy, vilket jag betraktar som olyckligt, inte minstfrån bakgrunden att ögy är ett mycket omstritt förslag. Remissinstanserna ärmycket delade, inte minst när det gäller finansieringen. har däremot övervägande fått enposifiv behandling av remissinstanserna. För mitt partis vidkommande vill jag konstatera atttillfrädesutredningen ingalunda går så långt som vi skulle önska, men förslagetär trots allteft bättre system än det som vi har . Det vore tacknämligt om utbildningsministern hademöjlighet att säga när vi kan vänta oss atf en proposition framläggs med dennautredning som grund. 213ANDERS G HÖGMARK (m); Det vore en mild överdrift att påstå atfuppslutningen i kammaren och i övrigt gör atf def känns stimulerande ochentusiasmerande atf ta fill orda om ett antal regionala problem. Men jag skulleförsöka ta fram några frågeställningar som bör finnas med när kammaren har enallmänpolitisk debatt av detta slag. Man kan urskilja två linjer i den regionalpolifiskadebatten.