prot · GA09130 · 1986-12-31 00:00:00 — Vi yrkar därför i en reservafion påatt skall avslå propositionen i denna del och begära att regeringenåterkommer fill med ett förslag, som innebär att kontraktsvård införsi kombination med påföljden villkorligt fängelse. I frivårdskommittén utreddes också möjligheterna attinföra samhällstjänst som en självständig påföljd. Majoriteten i frivårdskommittértställde sig dock inte bakom ett sådant förslag. Däremot fanrts ert mirtoritetbestående av representanter för och som i enreservation menade att det fanns all anlednirtg att starta ert försöksverksamhetmed samhällstjärtst som självständig påföljd i . Samhällstjänst är en del av påföljdssystemet i mångavästeuropeiska länder. Internationella erfarenheter visar också attsamhällstjänst kan vara en värdefull del i de rättsvårdande myndigheterrtasarbete för att återartpassa lagöverträdare., Certterpartiet anser att många skäl talar för att nuinföra påföljden samhällstjänst på försök i . Det finns ingen anledrtingatt värtta lärtgre för att avvakta flera irtternationella erfarenheter. Deinternationella erfarenheterna av samhällstjänst är rtu så väl dokumeuteradeatt de kan ligga till grund för ert sådan reform. Stödet för att införa samhällstjänst växer hela tiden.Från början var det endast och som ifrivårdskommittén reserverade sig till förmån för samhällstjänst, men efterhand har också moderata samlings- Dessutom har, som tidigare nämnts, ändratuppfattning och är positiv till en försöksverksamhet med samhällstjänsti . Det är bara att beklaga att socialdemokraterna ännu inte har insettfördelarna med samhällstjärtsten. Med härtvisning till det anförda ber jag attfå yrka bifall till reservationerna nr 1, 2 och 3. Kontraktsvård m. m. Anf.164 (); I jusiifieutskottets betänkande 32 behandlas två ändringari som föreslås i regeringens proposition 106 om kontraktsvård m.m. Dessutom tar vi upp några motioner, bl. a. öm fritidsfängelse. . . Jag villbörja med att yrka bifall till jusfifieutskottets hemställan. Den ena reformen som tas upp gäller kontraktsvård. I självagrundfrågan, beträffande möjligheten för domstolar att döma fill vård ochbehandling, är vi tämligen ertse. Det är formerna för verksamheten som vi harolika uppfattningar om. Vi vet att en stor del av brottsligheten har direktankrtytning till missbruk. Brott sker för att finansiera drogmissbruk, ochbrott begås under inflytartde av droger. Mönstret går inte att bryta så längemissbrukssituationen består. De konventionella straffen leder i många fall intetill någon varaktig förbättring. Det är i det sammarthartget som förslaget omkontraktsvård skall sättas in, som ytterligare ett irtstrument för en effektivkriminalvård. Det kan bli en verksam form av straff för dem som vill få hjälpoch stöd för att bryta både missbruket och den brottsliga verksamheten. Utskottsmajoriteten är i allt väsentligt ense medregeringen om utformningen av förslaget. På ett par punkter föreslår vi dockförändringar. Den ena förändringen gäller ikraftträdandet. Vi anser attdet behövs än den som regeringen föreslår, och viföreslår därför att reformen träder i kraft först den 1" . Den artdra fråga där vi vill göra förärtdringar gäller detillfällen då ett ingånget korttrakt bryts av dert dömde. Vi artser liksomregeringen att den som är artsvarig för vården skall åläggas att underrättasåväl skyddskousuleu-tert som åklagaren om den dömde åsidosätter sin del avkontraktet. Men vi vill dessutom ge åklagaren skyldighet att samråda medskyddskonsulent eller övervaknirtgsrtämrtd, innan han eller hon fattar beslutom och för talan om undanröjartde av skyddstillsynen och aktualiserar frågan omatt byta påföljd. I övrigtställer utskottet upp på vad sorti föreslås i propositionen. Detta innebär att kontraktsvård blir en ny form avkriminalvård, som skall kunna användas som alternativ till fängelse och ådömassom en kvalificerad form av föreskrift vid skyddstillsyn. Om domstolen vid sirtbehartdiirtg tar hänsyn till den planerade vården och därför utdömerskyddstillsyn i stället för färtgelse i skall man i domen ange hur långtfärtgelsestraffet skulle ha blivit om det i stället hade valts som påföljd. Detär bra att göra så av två skäl. Deu dömde känner då till det latentastraffhotet, och det kan också tjäna som ledning för domstolen om frågan om attbyta påföljd skulle komma upp. Det har också diskuterats att i stället för denna forminföra en ny påföljd, villkorligt fängelse, för den typ av ärenden som vi nudiskuterar. Utskottet delar regeringerts uppfattning på den här purtkten. Kontraktsvård m. m. frivårdsform utan att göra några förändringar beträffandedem som redan finns skulle kunna leda till att frivårdssystemet blir svårhanterligt.Vi pekar också i utskottsbetänkandet på att risken ökar för ert ojämrt ochvarierande praxis. Vi tycker inte heller att denna trots allt ganska begränsadereform motiverar ett så stort ingripande i påföljdssystemet som införade avvillkorligt fängelse skulle inrtebära. Reformen i dess viktiga delar kan jugenomföras inom ramen för det system som vi har. Om några större förändringar skall göras bör de göras iett sammanhang, när fängelsestraffkommitténs förslag behandlas. Nämnas kan attkommitténs föreliggande förslag om generella bestämmelser för straffmätningknappast låter sig förena med förslaget om villkorligt fängelse. Vi har uppfattnirtgen att en domstol skall kuuna räkna avtid som har verkställts i form av behandlirtg, om det blir anledning att prövafrågan om att byta påföljd - på den punkten är vi inte ense i utskottet. Som viser det kan detta dock inte ske med någon automatik, utan prövning måste skefrån fall till fall av domstolen. Vi har inte heller funnit skäl att göra någort sådanbegränsrting till fängelse i högst för att kontraktsvård skall kunnautdömas som de borgerliga utskottsledamöterna gör i sin reservation.Självfallet måste frågor om allmänprevention och medborgarnas intresse av skyddvägas in vid domstolens behandling. Men det är domstolen och inte riksdagensom skall göra en sådan bedömnirtg. Vi anser att domstolarna är väl skickadeatt klara detta. Utskottsmajoritetenunderstryker mycket kraftigt i sin skrivning att en förutsättrtirtg för attkontraktsvården skall kunna bli ett verksamt vapen i kampen mot brottslighetoch drogmissbruk är att det finns tillgäng till vårdplatser. Reformen riskeraratt halta om möjligheterna till värd skiftar kraftigt över landet eller itiden. Reformen är också beroende av att olika huvudmän och andra agerandesamverkar för att finna de lämpligaste metoderrta för stöd och behandling avmissbrukare. Vi har uttalat i betärtkandet att vi utgår från att frågorna omdimensionering och samarbete blir föremål för överväganden mellan stat ochkommuner och landsting. Det är nämligen i den praktiska, vardagligaverksamheten som det avgörs om reformen skall få avsedd effekt. 'Med vad jagrtu har sagt yrkar jag avslag pä reservatiouerna 2 och 3. I propositionen och betänkandet föreslås också attdomstolarna skall kunna ålägga en dömd skyldighet att vara med och ställa tillrätta och avhjälpa skador för vilka han eller hon har dömts. Framför allt förmånga unga lagöverträdare tror vi att en sådan möjlighet har betydelse. Detgäller att göra sambandet mellan brottet och påföljden så tydligt som möjligt.Att man får ställa till rätta det man har förstört upplevs av de flesta som ettganska rimligt krav från samhällets sida. Har jag slagit sönder, skall jag varamed och laga, och har jag klottrat, skall jag vara med och tvätta rent. Liksomregeringen anser vi att den här föreskriftert kommer att få sin huvudsakligaanvändnirtg vid brott mot offerttliga irtstitutiouer o. d. Det är när fönstreni skolan har slagits sönder, när gatlyktorna har kraschats eller när busseneller tåget har dekorerats med sprayfärg som det blir mest aktuellt att användaföreskriften. Det utesluter dock inte att den används också i andra fall, därmålsäganden är en privatperson eller ett privatföretag. betona attdet i samtliga fall måste ske med målsäganderts medgivartde. I de fallmålsägartden inte önskar en sådart lösning kommer föreskriften självfalletinte att bli aktuell. I den borgerliga reservationen vill mari gå längre, ochman tar upp frågan om samhällstjänst som en självständig påföljd. Jag vill ilikhet med vad jusfitieministern skriver i propositionen säga att den frågartirtte är avskriycrt med det beslut som fattas . Jag anser dock att ettställningstagartde bör göras först rtär vi har haft möjligheter att ta del avutvärderirtgert av dert försöksverksamhet som pågår i och Dartmark. Det finns dock skäl att påpeka att ett system medsamhällstjänst är långt ifrån invändnirtgsfritt. Många uppfattar det somstötande att använda arbete som en form av straff. Arbete är ju för de flestanågot positivt, något eftersträvansvärt, och många har svårt att se arbetet somett straff om detta inte skulle vara kopplat till just det brott som är begånget. Därföryrkar jag avslag också på reservation 1. 1 betänkandet behandlas även några motioner med anknytningtill andra frågor. En handlar om kostrtadsfördelrtingen mellart kommunerna vid§ 34-placeringar. Utskottet konstaterar att staten betalar kostrtaderrta underden tid en person är placerad för vård och behandling inom kriminalvårdens ram.Om behandlingen fortsätter efter den fid som domen omfattar kankostnadsfördelrtirtgen inte regleras i kriminalvårdslagen utau gertom socialtjänstlagen.Utskottet har därför inte velat vidta någon åtgärd i den frågart. I ett par mofiorter behandlas frågan om fritidsfängelse.Inte heller här vill vi gå motiortärerrta till mötes. Mofivert är både avpraktisk-ekortomisk natur och av mer idémässiga. När förslaget remissbehandlades framkom en tämligen ertigopinion mot förslaget. Fritidsfängelse skulle leda till ett dåligt utuyttjartdeav fängelsernas kapacitet, och även för relativt korta fängelsestraff skulleplatserna där tas i anspråk under långa perioder. Man kan inte heller bortsefrån de risker för sociala orättvisor som kan uppstå mellan dömda.Frigångsinstitutet, som ju i viss mån liknar förslaget om fritidsfängelse, harvisat att sådana risker finns: att dömda med ordnade sociala och ekortomiskaförhållartdert behartdiäs på ett sätt och andra på ett anrtat, sämre, sätt. Närdet gäller frigårtgsinstitutet har lagert därför försetts med kompletterandeföreskrifter för att undvika sådana konsekvenser. Ett beslut om fritidsfängelseskulle öka riskerna för olika behandling igen, och det finns inte motiv för attinföra något sådant. Därför yrkar jag också avslag på reservation 4 och, herrtalman, avslutningsvis bifall till utskottets hemställan. 165BJÖRN KÖRLOF (m) replik; Av anförartde framgick attockså socialdemokraterna och regeringen har förstått att det, omkontraktsvården inte fungerar, måste finrtas ert möjlighet att gå tillbaka ochdöma ut ett ovillkorligt fängelsestraff. Men det har man omgärdat med engartska kraftfull byråkrati eller i vart fall ett byråkratiskt förfaringssätt.Man skall samråda med åklagare. Man skall gå fillbaka till domstolen, som skallundartröja skyddstill-synsdomen med den särskilda föreskriften och återigendöma ut en ny påföljd, dvs. döma fill fängelse. Detta måste för dem som kartkomma att i 1 Riksdagensproiokoll 1986/87:130 1986/87:130 beröras av det framstå som ett gartska egendomligt förfaringssätt. Jag vill fråga om hon ändå inte tycker, motbakgrund av den debatt K aktsvä d ti n "" ' "" °'' ''' ' "" förutsebarhetssynpurtkt och ur - för att anvärtda ett uttrycksom ofta anvärtds i debatten - pedagogisk synpunkt är lämpligare att domstoleni bakgrunden först dömer ut ett villkorligt fängelsestraff i förhållande tillbrottets svårighetsgrad och sedan därtill kopplar frågan om kontraktsvård? Detdömde skulle därigenom få fullständigt klart för sig dels hur hans ellerhennes brott är bedömt ur allmärtpreverttiv synpunkt, dels vilken risk haneller'hon löper om man inte kan sköta kontraktet. Jag tycker att socialdemokrafinhär krånglat fill förfaringssättet, och jag hoppas verkligen att ni efterganska skall kunrta komma närmare det borgerliga synsättet. anförde också att det med oppositionens förslag, dvs. värt förslag,finns risk för ojämn och varierande praxis. Jag är snarare rädd för att detsocialdemokratiska förslaget kommer att leda till ojämn och varierande praxisöver landet, i vart fall irtledningsvis innan man har fått starka indikatiorterpå hur mart skall bete sig. Problemetmed att räkna av fid för vård blir på motsvarande sätt enligt regeringensförslag mycket komplicerat. säger att man skall behandla dettaindividuellt i domstolert, mert det kommer ju i så fall ytterligare att ledatill risk för ojämn och varierande praxis och dålig förutsebarhet för dem somkan komma att dömas fill denna påföljd. Närdet gäller samhällstjänsten och frågan om att ställa till rätta det man harförstört nämrtde t. ex, krossade glasrutor, klotter på tåg ochartrtat sådartt. Skälet till att vi arbetar mera för samhällstjärtst är att vitror att dét är gartska sällsynt att unga människor kan hjälpa till med attbyta ut en förstörd glasruta på en skola eller ett varuhus eller med att tabort klotter på tåg, som fordrar gartska mycket av kemikalier och säkert måsteövervakas av arbetarskydd m. m. Med vårt förslag till samhällstjänst finnsmöjligheter til! ett mycket mer varierat arbete. Anf.166 () replik: Jag nämrtde förut att jag tycker att regeringspartiet har en uppgiveninställning när det gäller samhällstjärtstert. Efter att ha hört vad EvaJohartsson sade måste jag säga att den där uppgivenheten uppenbariigen finnsockså i fråga om kontraktsvården. Jag hörde att hon sade att det här var enmycket begränsad reform. Frän sida har vi fakfiskt arbetat längeför kontraktsvård, och vi ställer ganska stora förhoppningar på att den skallhjälpa missbrukare. Det vill inte jag kalla för ert begrärtsad reform. Jagreagerade precis som : Varför skulle det bli en ojämnare öch mervarierande praxis om man använde vår modell än om man anvärtde er modell? Detdär är bara ett påståertde som är utkastat. Sådarta påståertden tycker jag manskall bevisa. Sedantycker vi fakfiskt, att har någon begått ett brott som förtjänar fängelse i merän , då är det, som vet, irtte fråga om småsaker. Då måsteman ha det gängse straffet: Det är därför vi inte vill låta någon förvandla tvåårs fängelse till kontraktsvård. är ju litettveksam inför samhällstjänsten och vill inte säga att detta är botten avallting, om jag har förstått det hela rätt, men kan heller irtte gå med på det.Jag uudrar: Om ni nu märker att det går mycket bra i , såsom EvaJohansson säger, vad skall ni då göra åt argumentet att arbete är någorttingenbart positivt? Hur försvarar ni det i så fall? Jag har ett försvar, mert jagskulle vara intresserad av att få höra om det är samma försvar som EvaJohansson har. Anf.167 () replik; har redovisat varför man inte vill kombinerakorttraktsvård med dert rtya påföljdert villkorligt fängelsestraff, som vi harföreslagit, men jag tycker att hennes motivering i det här fallet varsynnerligen svag. Jagtycker det finns framför allt två tungt vägande skäl fill att kombinationenkontraktsvård och villkorligt fängelse bör finnas. För det första tror jag detär nyttigt att det finns en viss press på den missbrukare som genomgårvårdprogrammet. Vi vet att det är kämpigt och besvärligt och att det är lättatt ge upp när man jobbar med att bli fri från sitt missbruk. Ett latent hot omett fängelsestraff tror jag kan medverka till att en sådan kontraktsvårdfullföljs. För det andra är det av allmänpreventiva skäl viktigt, omkontraktsvården i någon större utsträcknirtg skall kunna ersättafängelsestraff, att det utdöms ett tidsbestämt fängelsestraff som står irelation fill det brott som har begåtts men att verkställigheten äv dettastraff kan villkoras bort om man undertecknar ett vårdkontrakt. Nusäger att i de fall där brottet skulle föranleda ettfängelsestraff skall domstolert artge hur lårtgt detta i så fall skulle hablivit. Nog måste det väl då vara bättre att få det system där dettafängelsestraff direkt utdöms och sedan villkoras bort? Anrtars skall det jufill ett nytt rättegångsförfarartde. får börja om frårt början igen,vilket betyder en ganska lårtg tidsutdräkt - det diskuterade vi i det förraärendet - , en ökad byråkrati och ökade samhällskostrtader. Jag tycker alltsådet finns många skäl som talar mot det systemet. Närdet gäller samhällstjänsten är det i och för sig glädjartde att att dertrta inte är avskriven. Det är trots allt ett halvt steg på rättväg, mert det hade ju varit bättre att ta ett fullt steg i stället ochgertomföra dert, Utskottsmajoritetertvill avvakta och ta del av utvärderingen av det internafionella arbetet, men vireservanter menar att det redan finns många erfarenheter att ta till vara. Vivet att expertorganet på området, , noga följerutvecklingert i bl. a. de rtordiska grartnländerna, och de är alltså.positiva. Jag vill fråga; Litar inte på attkriminalvårdsstyrelsen har kompetens att bedöma detta? Vad är det som skiljerDartmark och från , eftersom det går bra i dessa länder medan mani inte ens kan tänka sig att starta en försöksverksamhet? 168 EVAJOHANSSON (s) replik; Låt mig börja med att säga att jag tycker att det är litet kortstigtatt både Björrt Körlof och Karirt Ahrlartd är så tvärsäkra när de talar om hur ettsystem som vi änrtu inte har fattat beslut om kommer att fungera. att vi kommer att få leva med ett påföljdssystem som inte kommer attfungera. Hur vet det? Varken eller jag har sett detta system ifunkfion. Jag tror att det kommer att fungera, med den utformuirtg som det rtukommer att få. Lika tvärsäkert vet att systemet medsamhällstjänst skulle vara i stort det enda som hjälper mot unga brottslingar.Nu när vi socialdemokrater inte vill införa det beskriver han oss somreformfientliga. Hur vet att det är det enda saliggörande? Mankart inte veta det så tvärsäkert innan systemet har införts, och det är därförsom jag vill resonera om dessa frågor. Om en utvärdering från , , skulle visaatt systemet har fungerat bra där får vi väl se vad det är som har fuugeratbra, under vilka betingelser och i vad mån de liknar betingelserna här iSverige, och sedan kan vi ta ställnirtg frårt våra utgårtgspunkter. Mirtainvändrtingar, som gäller att det är tvivelaktigt om mart kan se arbetet somett straff, kvarstår naturligtvis i ett sådant läge, mert jag är beredd attdiskutera uär fakta ligger på bordet. Karirt Ahrland säger också att om kontraktsvård skall varaverkningsfull måste den utdömas i kombination med villkorligt fängelse. Jagtror inte det. Jag tror att det är just möjligheten till vård och behandlingför den enskilde som är det som kommer att avgöra om reformen blirverkningsfull eller inte -kanske i mycket högre grad än formerna för hur vårdenutdöms. ifrågasatte att yngre människor kan vara medoch ställa till rätta sådant som de har klottrat ner eller förstört på annatsätt. Jo, det går mycket bra. Jag kommer själv från en kommun där vi sedannågot år tillbaka har provat detta system, frivilligt mellan kommunert ochungdomar. Det som ungdomarna själva säger är det bästa med detta är just är attdet anknyter direkt till den brottsliga verksamheten. Urtder detta artförartde övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhartdiingar. 169BJÖRN KÖRLOF (m) replik: Jag skall börja med att återkrtyta till vårttidigare replikskifte. sade att socialdemokratin hadeideologiska svårigheter i fråga om samhällstjänst, därför att mart inte villegöra arbetet till något straff. Enligt kriminalvårdslagstiftningert innebärfakfiskt även fängelsestraff arbetsplikt, så där är arbetet inlagt i denfrihetsberövande påföljden. I praktiken är samhällstjänst enligt vår modell,även om den inte inrtebär färtgelse, ert typ av frihetsberövartde, dvs.irtdividcrt kart irtte artvända sin tid som han eller hon vill. I detta är dåinlagt ett arbete, som om det går - jag har ingenfing emot det - haranknytnirtg till dert gärnirtg eller det brott som vederbörartde har begått. Jag har irtte sagt att alla former av tillrättaläggartdeav det som uugdomar har skadat eller förstört är omöjliga att gertomföra. Mertman bör ändå vara medveten om att det krävs både utbildning och viss personalför att klara stora glasrutor. Kemikalier i industriarbete och vid rengöringkräver också både utbildning och erfarenhet. Men jag utesluter inte att det kanfinnas former fördetta som går att geriomföra. Jag är inte helt negativ. Jag sade inte att samhällstjänst var det endasaliggörande, utan jag sade att det var ert möjlighet att utöka det batteri avpåföljdsformer som vi måste få. För helt klart är, och det tror jag att EvaJohansson håller med om, att nuvarande påföljdssystem för unga lagöverträdareirtte visat sig fuugera särskilt bra. Vi har inte något annat att komma med änvillkoriig dom, överlämnande till samhällstjärtst, böter eller färtgelse. Ipraktikert finns det ingentirtg annat. Och vi har en stegradungdomsbrottslighet med fler och fler återfallsförbrytare som även harmissbruksproblem. Det är klart att vi måste leta oss fram till andrapåföljdsformer och vara villiga att pröva dem för att se om vi kan få bättreresultat. Jag är alltså tveksam till om kontraktsvården kommer attfungera. Rättare sagt är jag ganska övertygad om att den inte kommer attfungera. Det beror naturligtvis på den erfarenhet vi har framför allt avmissbrukare av tung narkotika, men även av dem med ett tungt alkoholbruk. Oftaligger biandmissbruk bakom. Vi kan inte ens klara dem i våra fängelser i dag.De smugglar in knark och fortsätter sitt missbruk. Det gör att jag har denbestämda uppfattningen att om de får vistas ute i frihet, även om deunderkastas viss vård, kommer det att vara utomordentligt svårt för dem attavhålla sig från vidare missbruk och vidare brottslighet. Jag vidhåller deuuppfattningen, som naturligtvis är en bedömning av den bild som vi har avmissbruksproblemet i samhället, att ert system inte kommer att fungera. 170KARIN AHRLAND (fp) replik; undrar över min tvärsäkerhet.Den kart stundom på grund av min röst framstå som större än dert iverklighetcrt är. Men i en fråga är jag alldeles tvärsäker, , ochdet är att varken , , eller någonannan i den här kammarert har dert absolut säkra och bestämda lösningen på hurvi skall behandla missbrukare som på grund av sitt missbruk också dras in ibrottslighet. Det tror jag att vi är rörande ense.om. Sedan är jag faktiskt, om inte tvärsäker, så i varje fallmycket mycket säker på att system som är klara och enkla i allmärthet fungerarbättre och snabbare än system som är krångliga: Enligt min uppfattrting är enfärtgelsedom, som villkoras när man har kontraktsvård, enklare än det systemsom förordas i propositionert. och flera debattörer har försöktredogöra för hur krångligt det blir om missbrukaren bryterkontraktet. Jag skall inte upprepa den säkert. , , är arbete antingen någontingenbart positivt eller också är det inte det alltid. Det har, såvitt jag kanförstå, inte rtågonting att göra med ifall samhällstjänsten är lyckosam iDanmark eller inte. Detta är ert principfråga. Kan man acceptera oavlörtatarbete, som man inte själv har önskat sig men måste ta, som någonting som endomstol skall kunrta ådöma i samhällstjänst eller kan man det inte därför attarbete enbart är positivt? Den inställningen måste man göra klar för sig. Dettycker jag att skall göra innan vi får positiva erfarenheter frånDanmark. För om fortfarande håller på det nuvarande systemet ochsedan får veta att man har gjort positiva erfarenheter av samhällstjänst iDanmark får hon det litet bekymmersamt. 12 protokoll 1986/87:130 Korttraktsvård m. m. 171ELVING () replik: I min förra replik ställde jag två konkretafrågor till som hon inte svarade på. Jag vill bara upprepa democh hemställa om ett svar. Det handlar alltså om samhällstjänsten och de erfarenheterman kan vinna på det området från bl. a. och Norge.Kriminalvårdsstyrelsen, som är vårt expertorgan, har följt utvecklingen där ochanser att det rtu är dags att införa samhällstjänst också i .