prot · GA09130 · 1986-12-31 00:00:00 — Regerirtgenberömmer sig ofta av att vår förvaltning är moderrt och att 7~. även omkraven på företag och enskilda ofta är hårda, är de samfidigt rimliga ° En liknande uppfattnirtg har industriministerrt rtyssgjort sig till tolk för. , , har emellertid i rapporteni mångt och mycket vederiagt denna bild. Trots att regeringen talar mycket om hur viktigt det äratt stimulera startandet av nya företag ges inte en blivande företagaremöjlighet att snabbt klara av sina förehavanden med olika myndigheter. Rapporten visar dels på oacceptabla handläggningstider,dels på den dåliga samordningen mellan olika myndigheter. Det kan t.ex. taflera mårtader att registrera en firma eller ett nytt aktiebolag. Mångablivande företagare tror att de inte får bedriva någon verksamhet förrän de harfått sin firma registrerad: Även om så inte alltid är fallet är det i praktikenmycket svårt att driva étt företag utan ett organisationsnummer, utan att hafått beslut om B-skatt eller liknande. Trots att lagarna om handelsregister ochaktiebolagsregister är relativt nya är bestämmelserna fortfarande ålderdomliga:Kravet på att registrera en firma är kopplad till bokföringsskyldighetenligt1929 års bokföringslag, trots; att det numera är bokföringslag somgäller/ Arbétsgivar- och arbetstagarbegreppen är inte entydigtdefinierade i lag. Prövningen sker i efterhand och innebär en betydande risk,såväl för den som startar ett företag som för den som artlitar hortom ellerhertne. Snickaren i är bara en av hundratals företagaresom råkat ut;för orimliga skattekrav på grund av den bristande klarheten idefinitionen av arbétstagarbegreppet. En ny företagare måste lämna uppgifter till olikamyrtdigheter' inte bara för att erhålla 'rätt att betala B-skatt och skyldighetatt eriägga sociala avgifter utan även för att bli registrerad sommervärdeskatteskyldig och för att fastställa sjukpertninggrurtdartde irtkomst.Trots att de kräver likartade uppgifter kan de olika myndigheterna ofta kommafram till helt motstridiga bedömningar av den sökandes kommande verksamhet. I RRV;s rapport konstaterar mart att dert rentadministrativa handläggningen för att starta ett nytt företag kan vara mycketbesvärlig. Det är troligt att mårtga ger upp eller att deu byråkratiskaprocessert tar så lårtg tid att de tvingas avbryta sina ansträngningar. Vidarekonstaterar att den nuvarande långsamma och resurskrävande processen ocksåger dålig rättssäkerhet. behandlar, enbart en liten del av gällandelagar och bestämmelser och endast några få myndigheter. Det firtrts tyvärr anledning att anta att det även på andra områden finns gott om lagar och bestämmelser som inte längre fyller sina tidigare funktioner eller som det av andra skälfinns anledning att upphäva. . ' urtderstryker behovet av ett friståertdegrartskrtirtgsorgan med möjlighet att kritiskt granska olika verksamheter. Vi artser- som framgår äv reservationerna 7, 9 och 10 - att regeringen bör 83 ta initiativ till liknandegranskrtirtg på artdra områdert. Därvid bör man dels kartlägga existeranderegelsystem och analysera hur dessa påverkar enskilda individer och företag,dels undersöka möjligheterna att minska kostnaderna för den offentligaförvaltningen. Myndigheternas experter måste också själva anmodas föreslååtgärder för att minska antalet lagar och bestämmelser. Tvingande bestämmelserbör utformas på ett sätt som gör dessa lättare att tolka för såväl enskildaindivider och företag som de offentliga organen. Föratt automatiskt få en prövning av nytillkommande lagar bör man i en del fallgöra lagarna tidsbegränsade. Inför ett beslut om eventuell förlängning av resp.lag kan denna först utvärderas. Denna metod, som i kallas "sunsetlegislation", kan medverka till att det går lättare att pröva behovet avexisterande lagar. Regeringenbör enligt vår mening i alla propositioner ge ert orderttlig redovisning avkostnaderrta till följd av eventuella nya bestämmelser. Därvid skallkostnaderna både för statsmakterna och för enskilda och företag redovisas. Enredovisning av detta slag skulle ge oss lagstiftare bättre möjligheter attavgöra det berättigade i de krav på ytterligare offentliga regler som föreslås. gemensamma trepartireservationen urtderstryker vi att en avreglering påvalutaområdet, inom utrikeshandeln och inom dert offentliga tjänteproduktionenär särskilt angelägen. Jag skall nu övergå till att kommentera delar av den verksamhet somfinansieras från anslaget Småföretagsutveckling. Här begär industriministernnära 160 milj. kr. utan att närmare specificera.hur de olika anslagsposternahar beräknats. Så har också varit fallet även under de närmast föregående åren,vilket vi riktat berättigad kritik emot. Vi har dessutom vad beträffarverksamheten framfört en rad invändningar - som vi nu upprepar i våra reservationer-mot regeringens uppläggning inom denna sektor av industripolitiken. Denhuvudsakliga verksamheten inom detta anslagsområde utgörs av de regionalautvecklingsfondernas företagsservice och administration jämte andrautbildnings- och nyetableringsirtsatser för småföretag. Kvalificeradeoch kompetenta personella resurser för att biträda mindre och medelstora ellernybildade företag med projektbedömning och affärsutveckling är knappa. De 24utvecklingsfonderna har uppenbart olika kvalitet och även olika ambitioner.Några är beredda att engagera sig tidigt i projekten, medan andra inte skiljersig så mycket från bankerna i sin kreditgivning. Vimenar att det nu är nödvändigt att skapa mer slagkraftiga enheter. Vi finneratt regeringen delvis har samma synsätt men inte tar konsekvcrtserna av dennainsikt. Det framgår av förslaget om nya uppgifter för Norrlandsfonden, somframgent förutsätts samverka med utvecklingsfortderna i. de nordligaste länen.Även den rtyirträttade BergslagsdelegatiortCrt och materialforskningsprogrammetför Bergslagen pekar i samma riktning. De föreslagna nya uppgifterna förIndustrifonden gör behovet av rationalisering av de många olika organen förstöd till mindre och medelstora företags forsknings- och utvecklingsverksamheteroch utveckling alldeles uppeubara. Industriministernredovisar själv i propositionen en konsultutredning som pekar påbristen på samordning och överblick genom att åtgärder lagrats på varandra. Detgäller också mängden av program. Det kan vara svårt för företagen att användasystemet. Framför allt de mindre företagen har problem med detta, anförindustriministerrt. Dessa brister är sedart länge kända utanförindustridepartementet. Men industriministern gör ingenting åt dessamissförhållandert, som leder till låg effektivitet i den offentligaresursanvärtdningen pä ett mycket viktigt område. Vi moderater ställer kravet på effektivitet högre än vadden socialdemokratiska regeringen gör. Vi kräver därför att stödet till de mindre företagen, sålänge det på grund av bl. a. det utvecklingshämmartde svenska skattesystemet ärnödvändigt, kan göras effektivare: Därför är åtgärder i syfte att skapasamverkan i större enheter av de nuvarande 24 utvecklingsfonderrta artgelägrta. I skulle enligt regeringerts förslag STU,Utvecklingsfonden och också Industrifondcrt finansiera de mindre företagensutvecklingsarbete. Det är inte rimligt. Industrifonden bör i stället läggasned. Dess uppgifter och kapital kan i huvudsak föras över till STU. I samband méd en geografisk omstrukturering ochkraftsamling när det gäller utvecklingsfonderrta bör deras stadgar ändras såatt deras styrelser sätts samman av personer med en professionell kompetens iindustriellt utvecklingsarbete och affärsutveckling. Kreditgivningert till rtäringslivet bör handhas av bankeroch kreditinstitut. Dessa har hög kompetens när'det gällerkreditbedömningsfrågor och dessutom ett vitt förgrenat kontorsnät. Utvecklingsfonderna bör därför koncentrera sig pårådgivnings- och konsultinsatser med inriktning på de mindre företagen, vilkaskompetens när det gäller t. ex. ekonomisk planering, marknadsföring ochtillämpning av ny teknik kan behöva förbättras. Utvecklingsfondernas tjänsterbör i princip avgiftsfinansieras. En effekt härav skulle antagligen bli attkvaliteten på fondernas tjänster förbättrades. Det bör ankomma påiitvecklingsfonderna att själva bestämma vilken ersättning de skall begära försina tjänster. En successiv avveckling av rörelselånen ter sig därförnaturlig. Utveck-lingsfortdernäs behov av firtansieringsmedel minskardärigenom. Vi föreslår att staten tar upp förhartdiingar medlandsting och berörda kommuner för att ändra villkoren i avtalen om deregionala utvecklingsfonderna. Därvid bör frågor om ändrade riktlinjer förfonderna tas upp, bl. a. när det gäller ökad avgiftsfinansiering och minskadutlåningsverksamhet m. m. i enlighet med vad vi har föreslagit i vårareservationer. Småföretagandet ägnas mycket storuppmärksamhet i propositionen, påstod industriministern tidigare i debatten.Det mest konkreta förslaget är ett som handlar om i realiteten fortsatta, menhittills dolda, subventioner till statens eget fortbildningsföretag, SIFU. Detär ett konkret exempel på faktisk socialdemokratisk politik. harsubventionerna kostat skattebetalarna ca 75 milj. kr. Subventionerna motiverar regeringen bl. a. med att SIFUger unika kurser, som artrtan producerar därför att de inte är lönsamma, samt med att SIFU;s målgrupp är småföretag. Inget avpåståendcrta är sartna. SIFU ger inga unika kurser. Prot.1986/87:130 SIFU som industriministern efter en interpellatiortsdebatt iämrtet lämrtade . , mig och som skulle styrka det unikai SIFU:s utbud innehöll bara dubblering- ar avredan befintligt, osubventionerat utbud. Bara en tredjedel av SIFU;skursdeltagare kommer från småföretag, medan privata fortbildningsföretag,som.arbetar utan några,som helst subventioner, har mer än hälftert av sirta;kursdeltagare från små företag. Till bilden hör också att , som 1985grartskade SIFU, på en lång rad grunder entydigt drog slutsatsen att detstatliga stödet till SIFU borde dras in. Industriministerrt uppdrog då åt SINDatt göra ert rty utredning och att därvid undersöka bl. a. eventuelltkortkurrerartde utbud. Chefen för är ordförande i ;s styrelse.Han undersök te alltså sig själv. Han undersökte däremot inte det konkurrerande utbudet eller företagens behov. Det var "mindre menirtgsfullt", sade han. MenSIND förklarade artingslöst i sin SIND-Info att SIND "vill ha kvar SIFU ochfick som följd av detta i uppdrag att se över den totala fprtbildningsverksam- heten". - .: . SIND:s rapport åberopades härefter av industriministern,både i interpellationsdebatten och i den näringspolitiska propositionen. Iinterpellationsdebatten med mig uttalade sig också industriministerrt förfortsatt stöd till SIFU, Min kritik av SIND-chefens dubbelroll viftadeindustriministern däremot bort i . I två interpellationsdebatter ställde jag gång på gångfrågan om industriministern ville medverka till att deprivatafortbildningsföretagen får konkurre-, ra med SIFU på lika villkor.Industriministern besvarade aldrig den frågan. I stället yttrade han att andraär "oförhindrade" att ta upp samma kurser som SIFU-bedriver. Därförråder det fri konkurrens utan inskränkningari förklarade industriministern. Jag skall bortse från att det oftast är SIFU som tar uppde kurser andra redan erbjuder och bara konstatera att industriministern härvisar ett konkret exempel inte bara på socialdemokratisk industri- ochnäringspolitik utan också på socialdemokratins nonchalanta syn på inrtebördenav fri konkurrcrtS och på jäv och oväld i den offentliga förvaltrtirtgen.. Detär bara följdriktigt att regeringen nu föreslår att SIND i.fortsättningen skalllämna subventionerna till SIFU. Det blir ju "raka rör" då. SIND fårlämna subventiorter till det företag där SIND;s generaldirektör är ordförande.Det innebär inga problem: På det har vi industriministerns protokollförda ordtill . Till de synliga subventionerna kommer.tjänstebrevsrätt,.varsvärde SIFU självt anger till 5 milj. kr. Tjänstebrevsrätten gör SIFU närmastokänslig för. kostnaderna för direktreklam, som är en mycket dryg kostnadspostför konkurrertterrta. Det vill industriministerrt och regeringen inte låtsasorn. Som framgår av våra reservationer nr 43 och.44 godtar viinte den föreslagna finansieringsordningen när det gäller SIFU. Vi anser attregeringen själv, utan SIND:s medverkan, bör kunna använda anslaget för attövergångsvis täcka everttuella kostrtader för SIFU irttill dess fullständigavgiftsfinansiering av verksamhetert har gertomförts. Tyvärr har irtdustriministerrt lämrtat kammaren. Jag hadegärna sett att han svarat på de frågor som kvarstår från interpellationsdebatten, och han °" hade haft tillfälle attåterkomma till dem. Jag ber med det artförda att få yrka bifalltill de moderata reservationer som har fogats till betänkandet. Under detta anförartde övertogandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 80LENNART (): Först några ord till . Jag tycker att det var en väl överdriven attack som StenSvertsson riktade mot . De subventiorter med75 milj. kr. som talar om kan ju med lika stor rätt betraktas somett stöd till småföretagen, som ni i artdra sammanhang värnar mycket om. Det ärenligt vår uppfattning inget tvivel om att SIFU har gjort en hel del gott försmåföretagen . Vi är inte ensamma om den uppfattningen, för ävencenterpartiet står i den här frågan på samma sida som vi närdet gäller attuttala sig i uppskattande ordalag om SIFU och att peka på behovet av. attfullfölja denna form av satsning på småföretagen. Jag kan inte tänka mig attmoderaterna betraktar som mindre borgerligt och mera ute påfarliga'villovägar. Därför tycker jag att , inrtan han riktarsådana hårda attacker mot denna typ av småföretagarstöd, skall försöka klara utpositionerna inom dert borgerliga kamratkretsert. Jag vill sedan övergå till mitt egentligaärcrtde, som först och främst gäller frågor som rör internationaliseringen avde svenska storföretagen. Såvitt jag kan se är detta en fråga som för.förstagårtgert behartdiäs i en övergripande näringspolitisk proposition. De förslagsom regeringen lägger fram såväl när det gäller storföretagensutlandsinvesteringar som när det gäller utländska förvärv av svenskastorföretag samt kontroll av utländska aktieuppköp godkänns av utskottets majoritet,som i denna del består av socialdemokrater och centerpartister. Mot majoritetenstår dels vpk, som vill ha hårda åtgärder mot vad de kallartransnationaliseringen av de svertska storföretagen, dels moderater ochfolkpartister, som i reservationer förordar att avrustnirtg skall ske mer ellermirtdre totalt av samhällets korttrollmöj-ligheter på det här området. Jag ber att få yrka bifall till näringsutskottetshemställan i denna del, som alltså handlar om internationella investeringar,och avslag på reservationen 15-22 från moderata samlingspartiet, folkpartietoch vpk. Det finrts kortsiktiga och långsiktiga frågori politiken. Som regel är det de kortsiktiga frågorna som tar huvudparten avvår uppmärksamhet. De är mest påtagliga eftersom de ofta rör akuta problem somkräver omedelbara lösningar. Den fortgående internationaliseringen avnäringslivet och av den svertska ekonomin totalt sett utgör däremot ingetkortsiktigt, akut problem. Förändringarna märks inte från ert dag till en annan,men får de mycket revolutionerande verkningar. Därför är det viktigtatt vi tänker igenom vad vi vill på det här området, vilkahandlingsalternativ vi har och vilka uppoffringar vi måste vara beredda attgöra, om vi inte bara passivt vill följa med utvecklingen med allt vad detockså kan innebära. Ökadhandel och internationell arbetsfördelning leder allmänt sett till Det gäller också vårt land. Ert betydande del av den standardhöjnirtgsom kommit de svertska medborgarna till del-under efterkrigstiden har sirtgruud i att vårt näringsliv har kunnat specialisera sig och sälja pä export,speciellt till , där vi har vår stora uiarknad. På samma sätt har denökade importen inneburit att vi har fått mer för pengarna på grund av atttullarua har avvecklats och varor frårt hela världen har konkurrerat om desvenska konsumenternas gunst. Medaljens baksida har dock varit en allt snabbarestrukturomvandling, att företag och hela branscher i vissa fall slagits ut ochatt vi frivilligt gjort - eller tvingats göra - interrtationella åtaganden, sombegrärtsat möjligheterna att inskrida rtär andra väsentliga intressen stått påspel. Ett exempel på detta är de faktiska begränsnirtgar som vi hade rtär detgällde diskussionen om att gå in med nytt statligt kapital i . På centrala handelspolitiska områden går naturligtvisutvecklirtgen sin obönhörliga väg. Om vi begär att lika konkurrensvillkor skallgälla för svenska varor och tjänster på utländska marknader, måste vi varaberedda till motsvarande generositet för utländska varor på den svenskamarknaden. Samarbetet på det handelspolitiska området kommer nuytterligare att fördjupas inom ramen för EG:s strävanden att förverkliga engemensam inre marknad i , fri frän alla direkta och indirektahandelshinder som kan störa handeln mellan länderna. Det finns naturligtvis ettstarkt ekonomiskt intresse frän svensk sida, liksom från övriga EFTA-lärtdersom , , och , att vara med i denna ytterligareutvidgning och fördjupnirtg av frihandeln i . Detta påverkarnaturligtvis våra möjligheter att föra en näringspolitik över hela fältet ochen effektiv regionalpolitik. Många ställer sig frågan vad kostnaderna för den ökadefrihandeirt i blir på andra områden. Hur mycket av nationelltoberoende får vi över, när den utökade frihandeln väl är genomförd? Vilkamiljö- och arbetarskyddsåtgärder som vi vill genomföra riskerar att komma ikläm med EG;s krav på att olika former av handelshinder skall avskaffas? Man frågar sig också: Vilka möjligheter har vi att även iframtiden bedriva en effektiv regionalpolitik, sä att den ökade tillväxt som engemensam marknad i ger kommer alla delar av vårt land till del? Mina slutsatser på den här punkten - och de kan delvisvara svar på de frågor som ställts i den pågående diskussionen - är följande. För det första finrts det ett allmärtt önskemål om att vinu behöver en övergripartde diskussion. Det borde vara viktigt för oss attdessa frågor diskuteras i ett långsiktigt perspektiv. Det är irtte baraenergipolitiken, för att ta ett näraliggartde exempel, som borde ha sitt är2010 - vi borde också försöka att rtu skapa oss ert bild av hur inomramen för dert internationella arbetsfördelnirtgert ser ut orti 20 årexempelvis, vad vi då har natiortell bestämmanderätt över och vad som då ärundantaget från nationellt beslutsfattande. För det andra har vi enligt min mening all anledning attförsöka behålla ett natiortellt handlingsutrymme och natiortellapåverkansmöjligheter på sådana områden som inte är centrala när det gällerfördjupningen av frihandeln i . Det är här som den näringspolitiska propositionert ochdess internationella avsnitt blir intressartt. Det är viktigt för oss, artserjag och även utskottsmajoriteten, att man har en viss kontroll och diskussionsmöjlighetuär det gäller storföretagerts omfattartde utlartdsinvesteringar, att man harmöjlighet att pröva utländska företagsköp i på det sätt som förnärvarande sker och att man också kan få en kontroll över utländska köp avsvenska börsbolags aktier. Vi vet att detta är områden som också utsätts för eninternationalisering, men ingen kan hävda att det är nödvändigt för attåstadkomma en fri och fördjupad handel exempelvis i . Därför är detinte, som moderater och folkpartister hävdar, nödvärtdigt att rusta nersamhällets skyddsåtgärder på dessa områden. Vi skall i stället gå EG till mötespå andra områden när det gäller fördjupningen av handeln. Det är faktisktingert mänsklig rättighet att fria kapitalrörelser skall gälla internationelltsett. Där måste varje land enligt min uppfattning slå vakt om vissagrundläggande skyddsmekanismer. Jag anser i likhet med utskottsmäjoriteten attdet är den linjen vi skall följa. Socialdemokrater och centerpartister äröverens om den avvägrting som oundvikligen måste ske när det gäller vad som börprövas och inte prövas i fråga om storföretagens investeringar utomlands ochutländska investeringar i . Jag hade tänkt att i mitt anförartde också taupp den diskussion som har förekommit om industridepartementetsprövning av utläudska uppköp av sveuska företag. Jag ser nu att min taletid istort sett är slut, och jag kan bara konstatera att utskottet på deu punktenhelt ställer sig bakom det sätt att angripa denna prövnirtg som industridepartementetsedan lång tid tillbaka tillämpar och att utskottet därmed alltså avvisar dertkritik som moderater och folkpartister har fört fram i särskilda reservationer. Med detta, herr talman, ber jag än en gårtg att få yrkabifall till rtäringsutskottets hemställan. 81STEN () replik; Jag måste korrigera , att SIFU utgör ett väsentligt stöd för småföretagen. Det var ju båderiksdagens och regeringens avsikt att så skulle bli fallet, men jag har påvisati mitt anförande att SIFU i praktiken ägrtar sig åt mycket annat. Jag påpekade också i mitt inlägg att det råder ojämlikakonkurrensförhållanden till följd av dels de höga subventionerna, delstjänstebrevsrättert. Efter interpellationsdebatten fick jag en lång lista avindustriministern över ett stort antal exempel på, som han gjorde gällande,unika kurser anordrtade av SIFU. Jag tog in industriministerns kompletta listai en enskild motion, och på varje punkt visade jag att det fanns ettalternativ, ett konkurrerande utbud från enskilda företag på marknaden ellerfrån andra statliga institutioner. På varje punkt visade jag att den lista somindustriministerrt presenterade icke innehöll någon enda kurs som var unik.Tvärtom bekräftar listan att det finns konkurrens, och jag har påvisat attkonkurrensen sker på ojämlika villkor. Jagkonstaterar också, herr talman, att utskottet under sin behandlirtg av min motioninte på någon enda punkt i betänkandet har ifrågasatt de påståenden som jagnu,har upprepat. 82 () replik: Vi vet alla att har ägnat SIFUett stort och närgånget intresse, men jag kan bara konstatera att hansargumentering varken i förhållande till industriministern eller i förhållandetill hans borgerliga utskottskamrater har gjort det djupa intryck som hanmöjligen tänkte sig. Han har visserligcrt fått med sig i dertreservation som innebär kritik av SIFU, men å andra sidan-har han inte fatt medsig , som ju är det parti,på den borgerliga sidan som enligt minuppfattning arbetar hårdast och intertsivast när det gäller.att stötta småföretagsamheten.Detta är såvitt jag förstår ett uttryck för att inte ställer upp påSten argumentering utan artser att SIFU behövs. Samma uppfattrtinghar vi från socialdemokratiskt håll. 83 () replik; Till det sista vill jag säga att när detgäller finansieringsord-rtirtgert är de tre partierna överens om att man inteskall gömma undan stödet genom att kanalisera det via SIND, utan det skallanslås direkt. Pä den punkten är vi eniga - det har kanskeinte upptäckt. I en bilaga till ett regeringsbeslut stårdet vilka stadgar som skall gälla för SIFU, och jag citerar 2 §: , . "SIFU har till ändamål atti enlighet med grunder somriksdagen godkänt genom främst fortbildningsverksamhet stärka de små ochmedelstora företagens livskraft och utvecklingsförmåga." Men när man tittar på SIF.U;s kursutbud blir detannorlunda. Jag har här en broschyr som heter "Teknikerrt imassmedia", om ert kurs som anordnas av SIFU. På baksidan står det:"SIFU (för Företagsutveckling) har som huvuduppgiftatt genom utbildning främja näringslivets och samhällets tekniska ochekortomiska utveckling." Jag tycker, herr talman, att det,finns anledrtirtg attkritisera SIFU för att man inte koncentrerar sig på den av ochregeringen ålagda uppgiften utan ägnar sig åt annan verksamhet, dvs, i direktkonkurrens anordnar kurser som bedrivs av osubventiortcrade alterrtativaföretag på marknaden. 84 () replik; Herr talman!