prot · GA09127 · 1986-12-31 00:00:00 — Utskottsmajoritetentycker att kunde ha redovisat sina motiv med större tydlighet; Det ärväl det minsta man kan säga, när han har försökt bluffa och svenskafolket. Utskottsmajoritetengodtar också uppfattningen att exporten till inte har haft så storomfattning att den behövt väcka misstankar om vidare export. Man slätar.överregeringarnas roll med påståenden att det har varit svårt att utgå från attBofors har lämnat oriktiga uppgifter - detta trots alla larmsignaler. Jag tycker inteatt majoritetens kritik är tillräcklig, och därför har reservationer skrivits somgår längre och är mer konkreta. Detär inte bara i fråga om synen på ^krigsmaterielexporten som ochsocialdemokraterna har funnit varandra. Ni har ingen kritik när det gäller den åsiktsregistrering som pågår och somleder till att människor utestängs från arbeten utan att de får vetaanledningen till att de införts i särskilda register. Ni har ingen kritik mot att flyktingar utvisas tillländer där de kan bli utsatta för allvarliga förföljelser eller mot attuppföljningen är bristfällig när det gäller de utvisades öde. Här har i allafall och tillsammans med vpk anfört kritik, men intesocialdemokraterna och . Ärdet inte genant, , att i de mest besvärande frågorna behöva sökastöd hos för att kunna mildra eller hindra kritik? 1986/87:127 ^ Granskningsarbetetsinriktning, ^m. 10 (); Kammaren har ett hårt pressat tidsschema, och det finns särskilda^talariistor för debatten om bl. a. vapenexporten. Jag tycker därför inte attvi behöver diskutera den frågan i förväg. Det är mitt svar både till NilsBerndtson och till . Jag kommer i mitt anförande i diskussionenom vapenexporten att precisera de påpekanden som utskottet har gjort ianslutning till agerande och också kommentera de konsekvensersom jag tycker skall bli följden av dessa påpekanden. Jag återkommer alltsåtill den frågan. Jag delarinte beskrivning av händelseförloppet . Jagkommer alltså tillbaka, och vi kan då diskutera innebörden i regeringensagerande i samband med vapenexporten. Däremothör diskussionen om lagrådet till ^inledningsrurtdan. Jag har alltid tyckt attlagrådet är bra och att det här en viktig rådgivande uppgift. Jag vill gärnahävda, , att regeringen utnyttjar och visar respekt förlagrådet. Jag vill peka på vad , som tillhör lagrådet, sade i enutfrågning. Vi skall fortsätta att utnyttja lagrådet som en rådgivande instans,men det bör inte få sätta sig över , utan måste vara suveräni sin handläggning av dessa frågor. 11 Tredje vicetalman (): Lagrådet är nyttigt och bra, säger . ^Mert den kritik somhar riktats mot lagrådet från socialdemokraternas sida visar att de serlagrådet som en högst besvärande instans, och det är det som är allvarligt. Vihade debatter i flera omgångar här i i samband med pensionsskatten omde uttalanden som regeringen med statsministern i spetsen hade gjort omlagrådet. Den affären klarades aldrig ut. Vad menar regeringen när den sägeratt lagrådet har tagit politiska hänsyn? Vad innebär det för regeringens syn pålagrådets verksamhet i fortsättningen? Det är mycket allvarliga och viktigafrågor. Det hade varit bra om socialdemokrater i den debatt som då fördes hadekunnat visa på någon punkt i lagrådets ställningstagande i den frågan därlagrådet kunde sägas ha överskridit sina i grundlagen angivna befogenheter, menså var det inte. Denandra delen i den kritik som jag i dessa sammanhang brukar fota på lagrådetsgenomgång av regeringsförslagen är lagrådets ständiga påpekanden om attregeringsförslagen är för dåligt beredda. Det har gällt en lång rad av viktigafrågor där regeringen har ansett att det varit så bråttom att man inte harkunnat utnyttja sedvanliga beredningsvägar för att fä fram det underlagsmaterialsom regeringen behöver, som lagrådet behöver och som behöver för attde produkter som lämnar detta hus skall vara ur rättslig synpunkttillfredsställande. När detgäller pensionsfrågan var bristerna så uppenbara att regeringen, inte ens kundetala om på vilket sätt denna avgift skulle drabba de ^pensionsförsäkrade.Regeringen översköt genom det beslutet en del av beskattningsrätten tillförsäkringsföretagen - en högst märklig ordning. Det berodde naturligtvis påatt regeringen inte hade använt - hoppas jag i varje fall - det sedvanligautrednings- och beredningsförfarandet i denna viktiga ligger dettaärende i och hamnar antagligen iEuropadomstolen - det har i varje fall sagts att det skall anmälas dit. Detblir då ytterligare omgångar som inte kommer att vara särskilt smickrande förrättstillståndet i vårt land. Vi har idagarna att i behandla en högskoleproposition, i vilken det med^Orwellsk missvisning talas om decentralisering av högskoleadministrationen,när det i själva verket är fråga om en centralisering. Det är en propositionsom inte har föregåtts av några utredningar och som regeringen inte har låtit^remissbehandla. Det är en oerhört mager proposition, som berör mycketväsentliga delar av hela högskoleadministrationen. Det ärtrist att behöva konstatera att gång på gång får ärenden av dettaslag, som är dåligt förberedda och hastigt ^sammanskrivna och som regeringensedan begär att skyndsamt skall ta ställning till. Det skall i dennafråga förresten bli ^mycketintressant att se hur och moderaternaställer sig, dvs. om de verkligen accepterar det ^erbarmliga underlagsmaterialsom regeringen har presenterat i högskolepropositionen. ^Prot.1986/87:127 ^. Granskning av statsrådens tjänsteutövning ^m. 12 (): Jag skall fatta mig mycket kort i min replik till tredje vicetalmannen. Han ger en orättvis bild av olika regeringars agerande i dessafrågor. Låtmig erinra om att de borgerliga under sin regeringstid lade fram ett mycketgenomgripande förslag till förändring av beräkningen av folkpension och ATP,innebärande att man avskaffade den fulla värdesäkringen. Det förslaget lade manfram utan att över huvud taget rådfråga lagrådet. Ochnär det gäller den ^s. k. engångsskatten var det faktiskt så, som jag påvisade^fidigare, att regeringen i hög grad tog hänsyn till lagrådets synpunkter. Ävenvi socialdemokrater i stödde förändringar enligtlagrådets rekommendationer. Det är inte att nonchalera lagrådet, BertilFiskesjö. Sedan de under avsnittetGranskningsarbetets inriktning, ^m. anmälda talarna nu haft ordet övergår^kammare^u^ ^fill att debattera Regeringens åtgärder med anledning av mordet påstatsminister . 14 (): Mordet på var en unik händelse i vårt lands politiskahistoria. Ingen tvekan råder om den djupa avsky som finns hos svenska folketöver detta våldsdåd. Det finns anledning att starkt understryka den^förhoppnirtg som uttrycks i ^KU;s granskningsbetänkande, att mordet snarastklaras upp. Menmordets unika karaktär får naturligtvis inte innebära att en granskning inteskall ske av hur spaningen har skötts efter mördare. Det är tvärtomsärskilt viktigt att se hur den största polisinsatsen någonsin har genomförts.Detta gäller så mycket mera som regeringen direkt och indirekt haft ett stortinflytande på hur arbetet har bedrivits. Regeringen har i ettärende av detta slag ett slutgiltigt ansvar för att Regeringens åtgärder medanledning av mordet på statsminister 1986/87:127 spaningen sköts med maximal effektivitet. Ingen har ifrågasatt detta. Däremot finns anledningatt diskutera i vilka former detta inflytande skall ta Granskning av stats- b ^y^ ^ ^ ^ ^^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ rådens tjänsteutövning ^m. Utskottets borgerligaledamöter har riktat kritik mot justitieminister ^Wickbomoch regeringen i dess helhet för handläggningen av Palmespaning en. Det finns grundad anledning tilldetta, så ^niycket mera som det tyvärr har Regeringens åtgärder ^*^'^^"'^'^ ^^^"^ ^'^°J^^^'^^^ skimmer över endel av spaningsarbetet. Och detta löjets ^medanled ^'^ skimmer har märkts,sannerligen, både i och utomlands. ^j^, ^^.^ ^,^ ^,^ ^^ ^ ^ ^^ ^ ^.^ ^,^ ^ ^ ^ ^ internationella rykte har inte förbättrats av demänga bisarra turer som mordet ^pa statsminister ^'^ ^" Utomlands är förvåningen storöver hur den viktigaste mordut- redningen i modern tid har handlagts. Denkritik som riktas i reservation^2'pekar såväl på underlåtenhetssynder som på olämpliga ingripanden. Det hardock hävdats att det är ologiskt att kritisera justitieminister ^Wickbomoch regeringen för att de har gjort både för mycket och för litet. Detta är ett märkligtresonemang. Det är ungefär lika begåvat som att ^o^kritisera en bilförare för att han saktar in i kurvorna och snabbar på ute på motorvägen.Skickligheten hos ett statsråd - liksom hos andra i ledande ställning- avgörs ju inte minst av samspelet mellan resoluta åtgärder och Justitieministernhar inte visat det säkra omdöme som hade varit önskvärt i detta ärende. Det ärtvärtom, herr talman, så att ^Wickbom helt enkelt inte har klarat av sin roll som justitieminister i dettasammanhang. Det råder inget tvivel om att han inte har den kompetens som hanborde ha för att kunna fungera på ett effektivt sätt.. Jag finner det ytterst tveksamt om justitieminister bör sitta kvar på sin post. Jaghar sagt att det är tämligen meningslöst att företrädare föroppositionen kräver socialdemokratiska statsråds ^avgårtg. ^Dé brukar dä sitta kvar säkrare . Men underSten ^Wickboms tid som justitieminister, och inte minst när det gäller hanssätt att handla i den här frågan - och ibland hans brist på handlande - har hanuppträtt på ett sätt som gör att enligt min mening statsministern borde ingripaoch se till att justitieministern i fortsättningen fick,andra arbetsuppgifterän de nuvarande. Jag tror att det vore en åtgärd som ^i"någon mån skullekunna återställa förtroendet för de högsta rättsvårdande myndigheterna i vårtland. Låtoss konstatera vad det är som utskottet kritiserar. Det är på fyra punkter viframför kritik. Fördet första: Det var direkt felaktigt att ha en egen observatör frånjustitiedepartementet i spaningsledningen. För det andra:Justitieministern har alltför ensidigt lyssnat på polisens version avspaningsarbetet och nonchalerat åklagarna. Fördet tredje: Regeringen ingrep för sent när man märke att spaningsarbetet höll^påatt ^gåsnett, bl. a. på grund avfixeringen vid det ^s. Fördet fjärde: Handläggningen av omorganisationen i årsköttes valhänt. En part, länspolismästare ^Holmér, gavs särskildamöjligheter att påverka den nya organisationen. Detta ledde till att den ficken oklar utformning. Detta ärallvarliga misstag. Man kan fråga sig varför justitiedepartementetkom att spela den roll det gjorde, varför det inte iakttog neutralitet mellanåklagare och polis, varför fixeringen vid polisens ståndpunkter blev så stor.Vidare kan man fråga sig varför ^departemerttet kom att springa bud mellanpolis och åklagare och varför det blev en ^s^kvallercenträl, där samtal mellanpolis och åklagare snabbt vidarebefordrades till justitieministerns kännedom. Utskottethar inte till uppgift att granska reaktionerna i sig mellan polis och åklagare.Det är en uppgift för den arbetande juristkommissionen och den^nytilisatta-parlamentariska utredningen. Men utskottet har. att granskajustitieministerns och regeringens handlande, och i detta ingår bl. a. vilkarelationer regeringen hade med polis och åklagare. Viser då hur regeringen - och det gäller inte ^inst justitieminister - litade på de informationer som kom från spaningsledningen underchefskap av länspolismästare ^Holmér. Okritiskt tog man till sig vad somkom därifrån. När åklagarna anförde rättssäkerhetssynpunkter framstod detta sombesvärligt, och i varje fall vägde det lättare än spaningsledningenssynpunkter. Gällande regler och praxis i rättssäkerhetsfrågor måstesjälvfallet tillämpas också i en mordutredning som rör en statsminister. särskilt viktigt att så sker. Enligt min mening har justitieministerSten ^Wickbom brustit i detta avseende. Riskenför rättsövergrepp och ^lynchjustis är extra stor när det handlar om ett brutalt mord på en känd politiker. I en rättsstat kan vi inte tillåta attlagen tillämpas eller tolkas på ett speciellt sätt ens i utredningen av mordet på landets statsminister. ^'^^ ^ ^ ^ ^. Deintima kontakterna mellan regering och polisledning sträckte sig långt utövervad som kunde anses motiverat av regeringens naturliga önskan att beaktaeventuella säkerhetsaspekter i utredningsarbetet. Ordningen med en observatör i^späningsledningen och den markanta ^uppbackningen ^avlänspo-^lismästare ^Holmérgentemot åklagarna innebär också en risk för ^grundlagsstridig inblandning ipolismyndighetens åtgärder och kan icke undgå kritik. En sorglig händelse har fått ett trist efterspel, detta alldeles ionödan. Jag tillåter mig tro att det hade varit en fördel om regeringen redanfrån hörjan hade följt oppositionens råd och' tillsatt en parlamentariskutredning . Detta hade varit bra ur utredningssynpunkt, ochdet hade varit bra med tanke på informationsproblematiken. Det hade vidareinneburit ^ert'öppenhet mot oppositionen som hade varit lämplig med tanke påden uppslutning över partigränserna som finns i bestörtningen över mordet påOlof och viljan att medverka till att klarhet nås om motiven till dådetoch att gärningsmannen och hans eventuella medhjälpare kan gripas. Regeringensåtgärder medanledning av mordet på statsminister 15 ^FRIGGEBO(fp): Jag var redan i inledningen kritisk och anser att justitieministernhar brustit i sitt ansvar för att se till att polisutredningen för att lösamordet på statsministern fungerade. Det har ju inteundgått någon att det inte har stått rätt till. 1986/87:127 mellan åklagare och polisledningen. Det har under granskningen ^framkom- mit att regeringens sättatt umgås med polisen kan ha spelat en roll för T ^]^ ^ ^ ^'. Åklagarna som har ansvaret för förundersökningen har ^..... upplevt sig ligga 1underläge. Det betyder alltså att regeringens, men främst radens tjänsteutövning .... 6 5^' , agerande kan hainverkat ^pa effektiviteten.i jakten pä mördare.Det här är. herr talman, en allvarlig anklagelse. Regerin^gens^åt^särder ^^^^'^^^ ^'^^''^"^ ^'^^^^^"^ ^'^"^'^^^ ^^^^^^^ någon annanslutsats av vad vi har fått fram under med anledning av granskningsarbetet. mordet på statsminister ^Wickbom är känd för att ta pä sig, och det måste bero på en betydande osäkerhet omvilken ståndpunkt han skall inta. Det finnsflera exempel på det. När det gällde att tillsätta en parlamentarisk kommission för att titta på utredningen blev det så småningom-efterflera veckor-en juristkommission. har vi också settexempel på detta när vi har fått förslag om ändringar itryckfrihetsförordningen. Justitieministern vill nu sammankalla en parlamentariskberedning, som borde ha tillsatts . Gång på gång får vi exempelpå att justitieministern har svårt att fatta beslut. Redani kunde man ana att allt inte stod rätt till. Sedan har dennakänsla förstärkts , men det var först sedan situationen blev akut ocharbetet i polisutredningen i stort sett hade gått i stå totalt somjustitieministern vaknade och tog itumed saken. En kompetent ledares främsta uppgift är att vara förutseende ochförebygga problem. Detta har justitieministern inte klarat. Han har tvärtomgenom att ha en egen representant i polisutredningen ytterligare förstärkt oronfrån åklagarnas sida att det fanns en speciell förankring för polisens arbeteoch slutsatser direkt in i . Dethar, herr talman, inte framkommit att observatören har lagt sig i utredningen,men blotta misstanken om att så kunde ske har skadat. Dessutom är detfullständigt ^regelvidrigt i formell mening att departementet sitter med direktvid polisens utredningsbord. Det finns risk för en inblandning som strider motbestämmelserna i grundlagen. Den slutsats som jag har tvingats dra efter den länga granskningen avhur regeringen har skött sig när det gäller polisutredningen och ansvaret föratt den skall kunna arbeta effektivt är att regeringen och justitieministerninte kan undgå kritik för sina samladeåtgärder och brist på åtgärder. 16 Tredje vicetalman (); Alla är självfallet eniga om att dådet mot var avskyvärt.Våld och mord måste entydigt och i alla sammanhang fördömas. En alldelessärskild dimension får våldet när det riktas mot landets ^\^ laga ordningutsedde statsminister. Skottet mot ändade inte bara hans liv i entragedi, smärtsam för alla hansnärstående, det var också ett skott mot vårt invanda, trygga och öppnasamhällssystem. Sådant skall inte och får inte hända hos oss. det var väl de allra flestas omedelbara reaktion. Menden tragiska ^händelsert har också visat ^vär sårbarhet, och det ^utdragrta^spaningsarbétet har visat bristande förmåga och ^bristartde ^bered- ^2^^^ skåp att klara avsituationer av detta slag. Vi kan konstatera att mördaren ännu inteär gripen. Pessimister menar att det nu är . Jag vill inte uttala någonsäker ståndpunkt därvidlag. Det har under spaningsarbetets gång många gångersagts att nu var man nästan framme, nu var man till säker osv. står manungefär där det hela började. Det är under alla omständigheter ettsamhällsintresse att mördaren grips. Vadvi i utskottet haft att granska är regeringens agerande, men vi har därvidlaginte kunnat underlåta att också se på hur polis- och åklagarmyndigheterfungerat i detta ärende, eftersom det har funnits särskilda kanaler tillregeringen. Våraegna undersökningar och den rapport som ^juristkommissionert avlämnatger ett rätt ^deprimerartde material. Ingenting tycks ha fungerat som detskulle. Bristande beredskap, person- och statusstrider mellan polis och åklagareoch en regering med en justitieminister som varken vetat ut eller in. Det ärdet bestående samlade intrycket av genomgången av detta stora material. Medfull förståelse för alla de svårigheter som funnits måste man dock draslutsatsen att så får det inte gå till i en så allvarlig fråga. Alla får inte iett så kritiskt läge och i en så viktig fråga vara eller uppträda som amatörer.^.^ Det enda som egentligen förtjänar beröm av vad som framkommit av det somhände efter död - och det berömmet tycker jag också skall ges - ärden snabba och handfasta handläggningen av regeringsfrågan. Den sköttes enligtmin mening på ett utomordentligt sätt trots det stämningsläge som då förelåg. Menåter till utredningen. En särskild fråga som vi från våra utgångspunkter haftatt uppmärksamma är hur regeringens kontakter med spaningsledning och åklagareutvecklades och hur regeringen agerade när allt rasade samman. Här har vi inteblivit ense i utskottet. I reservation 2 uttrycker vi från , moderata samlingspartietoch kritik mot den alltför länge bestående ordningen med ensärskild regeringens ^kunskapare i spaningsledningen. Jag måste erkänna att vihar haft svårt att få grepp om vilken funktion denne ^kunskapare egentligenfyllde. Uppenbart är emellertid att detta arrangemang i kombination medlänspolismästare ^Holmérs täta besök hos justitieministern medförde risker förvinklad information. Åklagarsidan kom på mellanhand, och det kan inteuteslutas att många moment och steg i spaningsverksamheten kunnat få en annanoch mera fruktbärande inriktning om åklagarsidan dels fått ett störreinflytande på spaningsverksamheten - så som den ^rtormalt skall ha - dels fåtten likvärdig access till justitieminister och regering som spaningsledningenhade. Meddetta vill jag, herr talman, yrka bifall till reservation 2 i utskottetsbetänkande. Regeringens åtgärder medanledning av mordet på statsminister 17 BO (vpk); Mordet på är en av de mest omskakande och tragiska händelsersom drabbat det svenska folket. Vi hade alla hoppats att den eller de skyldigatill detta illdåd snabbt skulle gripas. I stället har jakten pä mördarna blivitresultatlös och dessutom bedrivits på ett sätt som oroat många av oss. Medanregeringsarbetet, som sade, snabbt kom i gång efter mordet,rådde närmast kaotiska förhållanden inom polisen. 1986/87:127 vilket gjorde attspaningsarbetet försvårades och körde fast, Hela dennahändelseutveckling har varit och är föremål för granskning. ^^ ^ ^ ^ ^ ^ ^ ^,^ ^ ^^,^ särskild juristkommission har arbetat. rådens tjänsteutövning ^m. ^har just inlett sitt arbete och skall se över alla aspekterpå skeendet efter Palmemordet, Vi förväntar oss att dennakommission kommer att arbeta fördomsfritt och med största möjliga öppenhet, ^Reeerinsens^åteärder Konstitutionsutskottetsgranskning har varit mer begränsad. Dels är den i med anledni^ng av huvudsakbegränsad till ^regeringerts fögderi,dels har utskottet mordet på statsminister^^^^^^^^^ ^^^^^^^ stora ^granskningsärertden än kanske någonsin tidigare.Utskottet förutsätter därför har ^äll anledning att återkomma till händelserna Det finns all anledning attvara mycket kritisk mot polisensagerande i samband med spaningarna efter Palmes mördare. Rättssäkerheten harsatts på undantag. Åklagarna har kommit på mellanhand. Den absurda fixeringenvid ^Holmérs ^s, k, huvudspår har uppenbarligen inte bara varit skadlig förspaningarna utan också utsatt de kurdiska invandrarna i vårt land för enormapåfrestningar. De stora operationer som företagits mot kurdiska grupper harallvarligt kränkt rättssäkerheten och uppenbarligen saknat grund. Man får ändåvara tacksam för att chefsåklagare ^Zeime trots allt lyckats rida spärr mot devärsta excesserna, Isamband med utfrågningarna i har vi från ^vpk:s sidaframför allt försökt skapa klarhet kring rättssäkerhetsfrågorna, i synnerhetvad gäller det ^s, k, kurdspåret. Utfrågningarna ger vid handen att allvarligarättsövergrepp förekommit frän polisens sida och att ^spaningsarbé^tet misskötts. Dehär frågorna får närmare granskas av andra instanser eftersom det inte ankommeri första hand på oss i att härvidlag avge någotutlåtande. Vi skall som sagt begränsa oss till ett ställningstagande tillregeringens hanterande av frågan. De borgerliga partierna vill rikta kritik mot regeringen bl, a, för attden haft en permanentobservatör i ^späningsledningen. Den frågan tål naturligtvis ^attdiskutéras.Men vi skall ändå vara klara över att vårt land och dess regering efter mordetpå statsministern befann sig i en helt exceptionell situation som saknarmotstycke. Oklarhet rådde bl, a, om huruvida mordet på ingick i en störrekonspiration mot vårt land och i vilken utsträckning landets säkerhet varäventyrad, I denna situation tycker vi från ^vpk:s sida inte att det varanmärkningsvärt att regeringen genom en observatör ville ha tillgång till direkt och kontinuerlig informationfrån ^spaningsarbétet. Vi ser därför ingen anledning att på denna punkt riktanågon kritik mot regeringen. Enbetydligt svårare fråga har varit huruvida regeringen haft ensidiga kontakter med ^polisledningen och därmed kommit att stödja denna i förhållande till åklagarna, vilkaallvarligt oroades över att polisen var i färd med att ^tfegå allvarliga rättsövergrepp. Justitieministern har motiverat de tätare kontakterna med ^polisledningen med att man framför allt ville ha ^informatiort som rörde säkerhetsläget, medan likartade kontakter ^,med åklagarna skulle ha kunnat uppfattas som otillbörlig inblandning i ^utred- ^^^"^ ^ningsarbetet, I det^sammanhartget har också diskuterats om regeringen borde ha ingripit ochförändrat organisationen för ^spanirtgsarbetet på ett tidigare stadium än vadsom skedde. Frågan är verkligen motiverad att ställa bl, a, mot bakgrund av derättssäkerhetsaspekter som jag tidigare berört. Under utfrågningarna medberörda parter har vi från vår sida försökt skapa oss en klarare bild också pådessa punkter. Urkonstitutionell synpunkt är det naturligtvis en svår bedömningsfråga i vilkenutsträckning regeringen kan och skall ingripa mot polisens arbete. Här finnsmånga frågetecken, bl. a. i fråga om justitieminister ^Wickboms roll. Vårtmaterial är alltjämt relativt begränsat och vi har på den grundvalen intekunnat förena oss med den borgerliga kritiken mot regeringen. ^Dénparlamentariska kommissionen skall gå vidare i ^granskningert och konstitutionsutskottetåterkommer säkert till nästa riksmötemed ytterligare granskning av det här ärendet.'