prot · GA09118 · 1986-12-31 00:00:00 — Eftersom kravet ändå framställs i denna reservation skullejag vilja fråga: Är de som skrivit på reservationen, ochLennart Brunan-der, beredda att gå till jordbrukets kooperativa organisationeroch begära en förklaring till varför de går emot en sådan märkning avlivsmedel? Jag tycker, som sagt, att det är viktigast att det är bralivsmedel vi har. Då kan de också produceras med hjälp av utländska ingredienser,bara vi har kontrollerat innehållet i dem. I reservation 5 krävs en decentraliserad samhällsstrukturnär det gäller matkvalitet. Jag kan hålla med om att det vore bra om flerlivsmedel kunde produceras mycket närmare konsumenten. Men jag vill gärna säga att det inte är samhällsstrukturendet är fel på, utan på produktionsstrukturen och handelsstrukturen.Livsmedelskommittén har begärt en utredning som just nu pågår om hur man skallkunna få en mera regionalt anpassad produktion av livsmedel. Jag tycker dessa reservationer är intressanta, och jagskulle gärna vilja se en större spridning för dem. Jag har själv sett hur mant. ex. på i producerar färdiglagad mat som säljs tillskolmåltider. Tycker man det är fel att producera i storkök undercentraliserade former, då får man också gå till de organisationer man tillhöroch de intressegrupper man har möjlighet att påverka och försöka få dem till enannan struktur. Man kan inte bara säga att samhället skall ändra sin struktur.Det är faktiskt fri etablering av produktion här i landet. Man måste angripaproducenterna på detta område.Men jag skall gärna hjälpa till att få en regionalt bättre anpassad struktur,även om det är mycket svårt på de ställen där jag representerar konsumenternaatt få gehör för detta. I reservationerna intresserar man sig också för tillsatseri livsmedel, både när det gäller matkvaliteten och konkurrensen från utlandet.Jag ställer gärna upp på kravet om mindre kemikalier i livsmedel. Jag harkämpat för detta i livsmedelsverkets styrelse, men man möter tyvärr dåligtintresse hos våra producenter för dessa krav. Det vore intressant om många flerav de ledamöter i denna kammare som här ger uttryck för att man vill främjamatkvaliteten och driva konsumenternas sak också ville göra det när de möterproducentgrupperna. Det är just där man måste ta upp kampen. Jag har t. ex. tagit upp frågan omkonserveringsmedel. Ett av de verksamma medlen för att få en mer konsumentnäraproduktion är ju att förbjuda den mycket utbredda användningen avkonserveringsmedel. Jag tycker att det skulle vara utmärkt om vi kunde minskaantalet konserveringsmedel. Jag tror emellertid att det finns en hel delpersoner i denna sal som på grund av sin anknytning till olika producentgrupperinte vill vara med på det. Jag tror inte att man går in så enhälligt för enbättre matkvalitet just på det området. Jag tror att det skall vara möjligt att få enbättre struktur när det gäller produktionen och försäljningen av livsmedelgenom påverkan av produktionen och genom olika konsumentkrav. Jag hoppas attden utredning som pågår och som kommer med sitt betänkande under1987 också skall kunna medverka aktivt till det. Med detta yrkar jag bifall till utskottetsförslag och avslag på reservationerna 1-6. 242KARL (); säger att reservationerna äronödiga. Det är i och för sig ingen uppfattning från majoritetsrepresentantensom förvånar. Men hon säger också att mejerier och slakterier är motsträvigaoch att de inte vill märka sina produkter och tala om vad de innehåller föringredienser. Det kan vara litet bekymmer med t. ex. Lätt & Lagom, sominnehåller vegetabilisk olja som är importerad. Men det är egentligen detaljeri sammanhanget. Det kan man väl lösa. Det som förvånar mig är att GretheLundblad tar till detta argument. Hon har väl inte brukat vara särskilt räddför att ställa krav på jordbruket eller jordbrukets organisationer. Jag harlitet svårt att förstå detta. Vad beror det på att i dennadebatt tar till det argumentet? Jag håller med om en sak som tog upp här,nämligen att man vid import från vissa varmare länder, ofta , ärtvungen att använda kemikalier som vi inte behöver eller får använda i Sverige.Det är i och för sig att beklaga att det är nödvändigt. Men här är det intefråga om ett ojämlikt konkurrensförhållande. Det gäller ofta helt annorlundaprodukter.. Däremot tycker jag nog att det är något av hyckleri närGrethe säger att hon beklagar att vi inte kan ha en så noggrannkontroll. Hon tar återigen upp detta att man har kämpat med producenterna, attde är så motsträviga och inte ställer upp. Men vi kan ta detta med skolmatensom 1986/87:118 . exempel.Man kan ju inte förebrå en ekonomisk verksamhet, ett företag, för att denproducerar något som efterfrågas. Det är ju egentligen deras skyldighet i enmarknadsekonomi. Det är konsumenten, köparen, man måste påverka, och det ärkommunen. Det är där det fattas politiska beslut om vad man skall ha. Jag harinte tänkt att, som medlem i Scanek, förorda att man slutar producera skolmat.-Däremot förordar jag, som medborgare i en kommun, att man lagar maten själv.Det är nämligen bättre. Sedan ställs det inte samma krav på importerade livsmedelsom på svenska, . Visserligen är kraven på låga restsubstanserdesamma. Men kraven på att man inte får lov att använda en del kemikalier, somav odlare ibland upplevs som produktionsmedel, ställs inte på den utländske producenten.Den olikheten i konkurrensen kommer man inte åt enbart genom en noggrannarekontroll av restsubstanser. 243 (); hävdar att det ställs krav påimporten och att de kraven inte är lägre än kraven på den inhemskaproduktionen. Men för importen tillåter man ju faktiskt restsubstanser av.ämnen som är förbjudna för användning i . Därför har felnär hon säger att kraven inte är lägre på importen än de är på de inhemskaprodukterna. Om man går så långt i ambitionen att förbjuda allt flerproduktionsmedel som regeringen gör , varför är man då inte beredd attställa liknande krav på de utländska producenterna? Ser inte för att konsumenterna drabbas av den socialdemokratiska"strutspolitikén"? Regeringen sticker ju huvudet i sanden och villinte se verkligheten. Vi moderater kräver att vi iSverige så långt möjligt skall få producera på samma villkor som de utländskaproducenterna. Risken är annars enormt stor för att vi, som jag sade tidigare,slår undan benen på den svenska produktionen. Denna bedrivs med enminimal användning av kemiska substanser. Vi kan alltså garantera de svenskakonsumenterna högvärdiga livsmedel. Det är-just den produktionen som GretheLundblad och socialdemokraterna riskerar att slå undan benen på. Varför, GretheLundblad? 244GRETHE (): . Det är inte tillåtet att till Sverigeimportera livsmedel som är behandlade med eller innehåller restsubstanser avkemikalier som är förbjudna i . Men vi kan inte stifta lag i andraländer. Därför måste vi vid import från dessa ha en försäkran om attprodukterna inte är behandlade på det sätt jag nämnde: Dessutom gör vi stickprovsundersökningar vid gränserna.Redovisningen av dem är så öppen att livsmedelsverket i tidskriftenVår föda redovisar i hur många prov man funnit att de tillåtna mängdernaöverskridits. När det gäller de svenskproducerade livsmedlen har detta skettbara i mycket få fall - det rör sig om tre fyra stycken - medan det för deimporterade varorna rör sig om 50-60 fall. Det är alltså inte fråga om såoerhört många fall, men de förekommer. I andraländer är man således mer oförsikfig och har inte samma krav på Därför måste vi försöka kontrollera restmängderna vid gränserna.Eftersom vi inte kan garantera de svenska konsumenterna t. ex. tomater ellersallad av svensk produktion måste vi lita till importen. Vi görvårt bästa för att försöka se till att svenska konsumenter får goda grönsakeröch annat från andra länder. Jag tycker inte att vi i alltför stor utsträckningskall motverka importen, för vissa produkter måste vi trots allt ta utifrån. Jag håller med om att vi skall vara försiktiga, men jagvill ändå erinra om att det inte var sedan vi här i landet hadeanledning att diskutera användningen av kemoterapeutika i köttproduktionen.Detta förbjöds sedan som tillväxtproducerande medel, men inte långt därefterfann man på möjligheter att i stället använda det som sjukdomsförebyggandemedel. Vi har alltså även här i haft en liknande situation som man nuhar utomlands och använt kemikalier på ett sätt som vi här i intefann vara riktigt men som vi haft svårt att komma till rätta med. Beträffande utlandsmärkningen vill jag till säga att jag har varit stenhård när det gäller att det på en i utlandetproducerad produkt skall stå att den är producerad i utlandet. Menproducentintressena har inte alltid velat gä denna väg. Om vi skulle ha enblågul märkning på helt svenska produkter som inte innehåller någon utländskingrediens skulle många av våra baslivsmedel inte få någon blågul märkning. Jagtror att det skulle uppstå en något konstig situation om ett livsmedel som tillkanske innehöll en utländsk ingrediens inte skulle betraktas som ettsvenskt livsmedel. Det måste ändå finnas en gräns för hur långt man skall gå isin nationalkänsla när det gäller att på detta sätt märka livsmedel.Anledningen till att och har sagt sig vara emoten sådan märkning är förmodligen att mejeriernas och slakteriernas produkterinnehåller små utländska ingredienser. Jag tycker inte att man i riksdag skall reserverasig för att kommunerna skall använda svenskproducerade produkter i skolmaten. Dettafår tas upp i kommunerna. Man kan naturligtvis säga att det vore bättre om de storaproducenterna slutade att producera så mycket färdiglagad mat så att matenkunde produceras närmare konsumenterna, vilket jag tycker skulle vara en bättrelösning. Men tror jag att det är svårt att förbjuda detta. tillhör ju själv ett parti som vill ha en relativt öppen marknadsekonomihär i landet. Vi kan därför inte alltför ingående begränsa företagensmöjligheter att producera och sälja mat. Men, som sagt, jag ställer gärna upp på att kvaliteten påmat skall höjas, och jag ställer gärna upp på att livsmedelsverket skall ställamycket hårda krav för att vi skall få en bättre kvalitet på maten. Men jag kantala om att det finns många svenska företag som försöker, när de har möjlighet,att försämra kvaliteten på maten genom att använda dåliga råvaror eller genomatt behandla maten på ett sätt som inte alltid är så lämpligt. Jag är glad omvi tillsammans kan föra kampen mot sädana tendenser. 1986/87:118 7majl987 245INGVAR (): säger att vi inte kan stiftalagar för andra länder. Nej, det är alldeles uppenbart - det kan vi inte. Detär därför vi reagerar, när man i alla sammanhang talar om att vi skallkonkurrera med dessa andra länder söm har en lagstiftning som inte går så långtsom vår. Vi är oroliga för att den svenska lagstiftningen skall medföra att viinte skall kunna ställa våra fina produkter fill konsumenternas förfogande iframtiden på grund av att socialdemokraterna inte är beredda att ställa de kravpå importerade livsmedel som vi är beredda att ställa. säger också att vi inte får omöjliggöraimporten. Nej, självfallet inte. Vi kan t. ex. inte förse oss med svenskodladeträdgårdsprodukter året runt. Därför får vi vara försiktiga och inte gåalltför långt med förbuden, så att vi kommer i ett läge då konsumenternaanvänder mindre grönsaker, eftersom detta skulle gå ut över de svenskakonsumenterna och den svenska produktionen. Detta är alldeles uppenbart. Exemplet med kemoterapeutika var ett dåligt valt exempel,. Det förbud som infördes kan leda till en obehagligöverraskning. Mycket talar nämligen för att dessa restriktioner och dettaförbud har medfört att flera besättningar har fått fler sjukdomar, vilket i sintur har medfört att man har tvingats ge starkare doser av dessa medel. Ochibland när sjukdomarna har brutit ut på allvar har man t.o.m. fått användaantibiotika. Det kan inte leda till att vi får en bättre kvalitet på desvenskproducerade produkterna. Jag vill varna ochsocialdemokraterna för att här gå för snabbt fram - då kan man ytterligareförsvåra möjligheterna för de svenska livsmedelsproducenterna att producerasådana livsmedel som vi alla har rätt att kräva och som de svenskaproducenterna har möjlighet att producera. 246KARL (): Jag kan hjälpa litet genomatt ta upp frågan om kemoterapeutika i foder i tillväxtbefrämjande syfte.Grethe framhöll att hon har drivit denna fråga. Jag vill understrykaatt vi från motionerat i denna fråga. Så småningomkom också ett förslag från regeringen. Att vi inte kan ha exempelvis svenska grönsaker hela åretär naturligtvis rätt. Men någonting är galet när vi importerar t. ex.antigroddsbehandlad lök som vi kunde ha haft i om sådan behandlingvarit tillåten. Likadant är det med utländska äpplen. De svenska äpplena skulleha kunnat se precis likadana ut, och kanske ännu bättre, om man hade fått lovatt behandla dem på samma vis som de utländska importerade äpplena ärbehandlade. Det är bra att verifierar mitt påståendeom att man finner restsubstanser i importerade livsmedel mångfalt oftare än vidkontroll av svenska livsmedel. Jag tror emellertid att vi måste komma fram tillett system där vi, som vi föreslår i vår reservation, förbjuder import avlivsmedel som är producerade på ett i förbjudet sätt. Annars hotas densvenska produktionen, och de svenska produkterna kommer attförsvinna ur marknaden. Det är braom står på sig när det gäller kravet på märkningav utländska varor. Det är också bra om hjälper till att hävdakraven på färre kemikalier i färdiga livsmedel. Vad vore de storacentraliserade anläggningarna på exempelvis bagerisidan, såsom Pågens ochSkogaholms, om man inte hade antimögelmedel och plastpåsar? Jag tror attingetdera är särskilt nyttigt vare sig för miljön eller för hälsan. 247GRETHE (): Jag hävdar att det är ett absolutkvalitetskrav att jaga sådana restsubstanser i grönsaker och alla sorterslivsmedel som vi inte godkänner här i . Däremot tycker jag att det måsteräcka att vi kräver att de utländska livsmedlen skall behandlas på samma sättsom svenska. Det står också i utskottets betänkande att livsmedelsverket kräverdetta. Vi diskuterar frågan om att vi inte har resurser till enfullständig genomgripande kontroll vid gränsen. Skall vi ha en sådan kontrollkommer det att kosta oerhört mycket pengar och fördyra våra livsmedel. Jagförväntar mig motioner från de borgerliga partierna med angivande avvad en sådan kontroll skulle kosta. Beträffande kemoterapeutika är det riktigt att det komförslag också från annat håll. Vad jag reagerade mot är att man kringgickbeslutet när man tillsatte kemoterapeutika för att öka exempelvis tillväxten pågrisarna och sade att det skedde i sjukdomsförebyggande syfte. Jag har möttrepresentanter för Lantmännen som talat om att detta skedde på hela storabesättningar. Att på det sättet inom landet kringgå bestämmelserna kan vi ändåinte acceptera. Jag tycker att den svenska livsmedelsproduktionen i stortsett är bra. Men det finns ibland tendenser till en mindre bra redlighet motkonsumenterna. Det måste man ingripa emot. Det gäller exempelvis hur man behandlarbrödet. skall livsmedelsverket i detta hus ta ställning till fråganom att märka brödet med bakningsdatum. Men som också nämndevill många mejerier gå emot beslutet, alltså gå emot kravet på en bättrematkvalitet. Jag tycker faktiskt det är bra att ni uttrycker här att ni är fören bättre matkvalitet, men gör det också utanför det här huset när ni träffarrepresentanter för olika företag och har dem på mycket nära håll! Ta då ocksåupp dessa frågor. Det är litet mer rakryggat än att bara stå här i riksdagenoch säga det men inte vilja ta itu med de människor som i så fall medverkartill att vi får sämre kvalitet på våra livsmedel. Det skulle vara intressant om.vi fick många av vårasvenska livsmedelsföretag alt frivilligt deklarera när de har utländskaingredienser i sina varor. Det skulle vara utmärkt om de vill göra det. Det ärhelt fritt fram för alla sorters frivillig märkning. Det är barainnehållsdeklarationen som är obligatorisk. Låt oss bli överens om att vi skall medverka till att vifår en bättre livsmedelskvalitet. Vi skall också medverka till att försöka fåbättre kontroll av importerade livsmedel. Men det får inte undanskymma detfaktum att också svenska livsmedel har brister i kvaliteten. Också på denpunkten hoppas jag att alla som deltar i debatten vill medverka till attdet blir en bättre kvalitet, att vi får en produktion närmare konsumenten, såatt inte maten fraktas över hela landet, och att vi också kan vara säkra på attde råvaror som används är av god kvalitet. Det skall inte varaöverskottsproduk- Prot.1986/87:118 ter som man stoppar i för att så att säga fylla ut litet bättre.Man har t. o. m. ibland använt ben i svensk korv,men det har livsmedelsverket stoppat genom ett speciellt beslut. Jag tyckerfaktiskt att sådana frågor om bristfällig livsmedelskvalitet behövertas upp här. 248 (): säger att vi kräver detsammaför importerade produkter som för svenska. Men i praktiken kan vi inte göradet - det är bara att konstatera detta. är också inne på vilka följderna kan bliom vi inte ställer krav också på de svenska livsmedlen. Vi ställer sådana krav,och vi har ingen annan uppfattning än att man skall ställa stora krav på allalivsmedel oavsett var de produceras. Det enda vi kräver är att de svenskaproducenterna inte får diskrimineras. Men det finns en mycket klar tendens att man gör det och då skapar svårigheter i fråga om att ge den svenskamarknaden de högkvalitativa produkter som vi har möjlighet att producera. säger att det finns stora brister också isvenska produkter. I den mån det finns brister-1, ex. att det blandas in ben ikorvenär det ingen som försvarar detta, utan det är direkt felaktigt. Jag ärövertygad om att de svenska livsmedelsproducenterna sätter en ära i attkunna producera de produkter som livsmedelsverket och också konsumenterna harrätt att kräva. Men vi måste ge de svenska producenterna lika goda möjlighetersom utländska producenter. Får de dessa möjligheter och chanser kommer vi ocksåatt klara uppgiften. 249 (): Jag skall gärna hålla med om att vi inteskall diskriminera de svenska producenterna utan behandla dem schyst och setill att.de har likvärdig konkurrens jämfört med andra länder. Det gäller ocksåfruktodlingen, som jag vet att och jag har diskuterattidigare. Men då vill jag också ha ord på att vi skall gå emotalla försök att lura de svenska konsumenterna och ge de svenska konsumenternalivsmedel av en kvalitet som inte motsvarar det som var ursprunget. Det har sagts att vi skall ha bättrekonsumentutbildning och bättre konsumtionsutbildning. Men jag har åtskilligagånger haft tillfälle att till representanter för, producenter av livsmedelsäga: Det är bra med en god konsumentutbildning, men jag vill varna för om folkplötsligt skulle upptäcka att kvaliteten på den mat som de får inte stämmer medvad som står i recepten i kokböckerna, även om det kanske inte är såintressant. Mycket av den fabrikstillverkade maten motsvarar tyvärr inte dekvalitetskrav som vi hade på maten och som gäller för mat somfortfarande förekommer i de svenska kokböckerna. Fram för en bättrekonsumentutbildning men också för en större redlighet gentemot de svenskakonsumenterna! Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum. jordbruksutskottetsbetänkande /87:20 om trädgårdsnäringen, m.m. Trädgårdsnäringen, m. m. Trädgårdsnäringen,m. 250 (): I jordbruksutskottets betänkande 1986/87:20behandlas motioner som rör trädgårdsnäring och fruktodling. Utskottet framhåller att enighet torde råda om värdet avsvensk fruktodling. Den svenska frukten ger med sina fina egenskaper och singoda kvalitet ett viktigt tillskott till folkhushållet. Fruktodlingen är viktigfrån sysselsättningssynpunkt. Det slås fast. Alltsedan tidig efterkrigstid harockså svensk frukt skyddats genom kvantitativa importrestriktioner underfruktsäsongen. Utskottet utgår från att så kommer att ske ävenfortsättningsvis. Tidpunkten för importstoppets hävande bestäms lämpligen bästom överenskommelse kan träffas mellan importörer och odlare. Med hänsyn till desvårigheter att träffa överenskommelse som uppstod under den förra säsongen ärdet enligt utskottets mening värdefullt att jordbruksnämnden tagit initiativfill samtal med parterna för att informera sig om och närmare analysera denmångfaset-terade bilden av det faktiska läget på fruktmarknaden. mening är det angeläget att de här samtalen resulterar i enkartläggning som gör det möjligt att få bättre kommunikationer mellan parternaoch ett förtroendefullt klimat vid överläggningarna. Jag vill gärna instämma i det som utskottet säger, för detvar en mycket obehaglig överraskning när man under den gångna säsongenplötsligt öppnade gränserna för importen på ett stadium änförr. Det är alldeles uppenbart att vi också i det sammanhanget anser detangeläget att uppmärksamma vad orsaken är till att just de utländskaproducenterna kan producera äpplen som man kan lagra väsentligt längre än vadvi i tydligtvis har kunnat. Det märks ju om man får in äpplensom kan ligga i vanlig luft utan att förändras. Det tyder påatt man på det området använt metoder som vi i är förbjudna att i daganvända. Med hänsyn tagen till den debatt som vi har haftvill jag inte närmare gä in på det. Jag vill bara konstatera att vi inte harsamma möjligheter som de utländska producenterna. Det måste vi uppmärksammaäven . I övrigt vill vi på trädgårdsnäringens område ställa dekrav som vi också har berört i den tidigare debatten. Jag skall inte gå närmarein på det. Vi vill ställa samma krav på importen som man ställer på de svenskavarorna och vill därigenom skapa bättre möjligheter för de svenskaproducenterna. De får inte diskrimineras på trädgårdsodlingsområdet. Det ärtyvärr så på många områden. Jag vill med detta yrka bifall till reservation 2 och iövrigt till utskottets hemställan. Trädgårdsnäringen, m. m. 251OVE (): Enligt arbetsplanen skall kammaren behandlabudgetpropositionen . Då får vi ta ställning till anslaget tillträdgårdsnäringen som helhet. Vad beträffar reservation nr 1 om en utredning angåendepolitiken kring trädgårdsnäringen så har 1979 angett depnainriktning: att vi skall ha en trädgårdsnäring här i landet, att samhälletskall stödja trädgårdsnäringen, bl, a, genom lån och direkta bidrag, attsamhället svarar för rådgivning till trädgårdsodlare och insatser genomforskning. Dessutom har vi ett skydd för importen genom tullavgifter påimporterade produkter som kan odlas i , Det finns inget som förnärvarande tyder på att vi skulle ha en annan inriktning än vad vi hade1979, Läget har i stället stabiliserats genom lägre inflationoch sänkta energipriser, I övrigt har vi olika myndigheter, som var och en på sittsätt har att följa utvecklingen på trädgårdsnäringens område och att framläggaförslag till förändringar, om det visar sig att de politiska målen förträdgårdsnäringen inte kan fullföljas. Beträffande reservation 2 är det självklart att vi inteskall importera trädgårdsprodukter som inte motsvarar de krav som konsumenternahar rätt att ställa. Därför har vi samma sorts kontroll som för svenskodladeprodukter. Men vi kan knappast påverka odlingsbetingelserna i andra länder. Manmåste ha rätt att vidta de åtgärder som kan anses nödvändiga för att man inte skallproducera undermåliga produkter. Det har i andra sammanhang aviserats att kontrollen avlivsmedel skall skärpas. Då är.det självklart att denna skärpta kontroll ocksåkommer att omfatta importerade trädgårdsprodukter. Så sent som den 15 oktoberförra året behandlade denna fråga, och även då avvisadesreservationerna av . Jag vill med det anförda yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på de reservationer som finns fogade till betänkandet. 252 () replik: Jag vill barakonstatera det glädjande i att här säger att vi i vårt land skallha en trädgårdsnäring även i fortsättningen. Jag hoppas att man då visar störreintresse för att ge trädgårdsnäringen bättre möjligheter för framtiden. Därvidvill jag hänvisa till den tidigare debatten.