prot · GA0980 · 1986-12-31 00:00:00 — Detvore ganska intressant för folk och för oss politiker att få veta närdessa kontakter har förekommit. Om ni inte vill säga det , när kommer ni attge ett exakt besked om när dessa kontakter har förekommit? Jag upprepar minförsta fråga: När har kontakter förekommit i detta sammanhang? Överläggningen var härmed avslutad. 14§ Svar på fråga 1986/87:405 om vapenexporten 1986 har frågat om vilka tolv statersom toppade listan över beviljad export och hur omfattandeexporttillstånden till dessa stater var. De tolv stater som toppade listan över beviljadeutförseltillstånd för vapenexport var: redovisas årligenuppgifter om krigsmaterielexporten fill . I denna redovisning ingårbl. a. värdet av den faktiska krigsmaterielexporten fördelad på länder. Densenaste redovisningen, som lämnades , avsåg kalenderåret 1985.1budgetpropositionen redovisas regelmässigt det totala värdet av beviljadeutförselfillstånd för föregående kalenderår. Dessa uppgifter kan inte jämföras med uppgifter om denfakfiska exporten av krigsmateriel, dels då dessa löper över andra tidsperioderän kalenderår, dels därför att alla tillstånd inte omsätts i faktisk export. Värdet av beviljade utförseltillstånd under år 1986uppgick till , vilket redovisades i årets budgetproposition. Statistiken över den faktiska krigsmaterielexporten underår 1986 kommer att redovisas för senare i vår. Den ökning av värdet för beviljade exporttillstånd somskett , och som alltså redovisats i budgetpropositionen, beror väsentligenpå ökande beställningar från nordiska länder. De nordiska länderna svarade försammanlagt av värdet för beviljade utförseltillstånd . 55 (): Jag ber att få tacka utrikeshandelsministern för svaret. Bakgrunden till min fråga är att en sammanställning av debeviljade utförselfillstånden för vapenexport visar att exporten kommer att ökakraftigt. 1981 beviljades utförseltillstånd för vapenexport för 1 541 milj. kr.Sedan skedde en successiv ökning fram , då tillstånd beviljades förvapenexport för 2 241 milj. kr. ökade tillstånden återigen, och 1986 blevännu ett rekordår, då utförselfillstånd för vapenexport för 4 462 milj. kr.beviljades. Det har också skett en fördröjning i helavapenexportbyråkratin på det sättet att de beviljade tillstånden nu inte kommeratt ge fullt utslag i statistiken . Därför är jag väldigttacksam för att har redovisat de tolv stater som ligger överst pålistan över beviljade utförselfillstånd för vapenexport. Emellertid reser bådeden här redovisningen och omfattningen av de beviljade fillstånden mångafrågetecken. Det aren sak att det just nu pågår en dramatisk upprullning ibästa Watergatestil av smuggelaffärer, och huruvida regeringen haftmöjlighet att utöva en kontroll härvidlag är en sak som vi ännu inte vet. Menvad regeringen verkligen kan kontrollera fullständigt är godkännandet avexporttillstånd. Siffrorna har tillåtits löpa i väg på ett anmärkningsvärtsätt, och det är svårt att tro att vi har en restriktiv vapenexport eller ettgenerellt förbud mot export av vapen. Jag skulle vilja ställa en fråga till när detgäller tre stater på listan, som inte helt förefaller "stämma in" medde svenska riktlinjerna för vapenexport, nämligen , ochIndonesien. Trots att systematiskt har vidarebefordrat svenska vapenså fortsätter vi att är ett land som är i konflikt med . När det gällerIndonesien har vapenexporten tidigare ifrågasatts, och där är det nu fråga omnya kontrakt. Jag skulle därför vilja att lämnade ett beskedhärvidlag. Som jag sade i mitt svar är det svårt attjämföra beviljade tillstånd och det som blir faktisk export. Detta tror jag att vi skall vara klara över. Men regeringen har ju tidigare publicerat överenskom melser på detta område med olika länder, och mycket tyder på att det kommer att redovisas en ökad vapenexport. 57 (): Utvecklingen blir inte mindre alarmerande närman ser på orderingång. Enligt uppgifter har den under 1986representerat ett belopp på bortåt 9 miljarder. Detta tyder på att vi under årsom kommer får se en ytterligare dramatisk ökning av utförseln av vapen,eftersom av dessa 9 miljarder lär handla om export och alltså enbart enmindre del avser den svenska marknaden. Jag undrar därför om dén svenskaregeringen har någon strategi när det gäller vapenexporten för att leva upptill målsättningen en restriktiv vapenexport. Hur länge kommer män att låtasiffrorna löpa i väg på det här anmärkningsvärda sättet? Och : Hur kommer det sig att man har valt attteckna ett nytt kontrakt med ? Det är alltså inte längre fråga om attfullfölja gamla kontrakt. Basen för svensk försvarsindustri är ju dessskyldighet att försörja det svenska försvaret med materiel, och dettakompletterar man med att också kunna exportera. har inga ambitioner attvara "stort" på den här marknaden. Det är väldigt viktigt, fru talman, att i dessa sammanhangse på utvecklingen över . Den faktiska vapenexporten har gått ivågor. Det beror på att det ibland kan vara stora order som toppar, och sedankan det plana ut. Så fortsätter det. Detta tror jag vi upplevt vid åtskilligatillfällen. 59 (): sade att basen för vapenexportenär att klara försörjningen till den svenska industrin. Just detta gör att detnu borde vara dags att se över huruvida det nuvarande läget är sådant att export soni beviljas verkligen är motiverad ur försörjningssynpunkt. Förvarje år avlägsnar -vi oss längre bort från den ursprungliga motiveringen tillatt tillåta undantag från vapenexportlagen. Jag utgår från att regeringenkommer att göra en översyn, framför allt i samband med de aktuellasrhuggeläffärerna. Regeringen gör översyn på många sätt; dels görlandshövding en kartläggning för' regeringens räkning, dels har krigsmaterielinspektörensjälv möjligheter att göra kartläggningar. Precis som jag har sagt i etttidigare svar återkommer regeringen när det gäller ett ställningstagande tillvår lagstiftning här. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på fråga 1986/87:337 om ersättning för skadormed anledning av sprängningen av ammunitionsförrådet i Otn ersättning för skador med anledning av sprängningenav ammunitionsförrådet i har frågat mig vilka åtgärderjag är villig att vidta för att de som har lidit skada till följd avsprängningen av ammunitionsförrådet i skall få full kompensation. Honundrar särskilt hur självrisken skall regleras i sådana fall dåförsäkringsersättning har utgått. Vid en händelse av det slag frågan avser aktualiseras olikamöjligheter ätt få ersättning, t. ex. från försäkring eller enligtbrottskadelagen eller skadeståndsrättens allmänna regler. Om detta är tillräckligt här detgäller de skador som sprärigningen i har medfört kan inteöverblickas. Det är därför för tidigt att nu uttala sig om huruvida det ärpåkallat med några särskilda åtgärder i detta fall. 62GUNNEL (): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Jag kaninte dela uppfattningen att frågan är för tidigt väckt. Det är snart ett halvårsedan olyckan inträffade. Många människor ligger ute med tusenlappar, som kanvåra nog så betydelsefulla. Det här problemet berör förhållandet mellan staten och denenskilde. En oförutsebar katastrof har inträffat. Ett ammunitionsförråd somtillhör staten har av kända skäl sprängts i luften och vållat skada förenskilda människor, helt slumpvis. Men krevader har också inträffat i sambandmed uppröjningen. Nyinsatta fönsterrutor har faktiskt spruckit på nytt, ochandra skador har inträffat. Här är militären vållande, låt vara av nödtvång. Min bestämda uppfattning är att staten har den moraliskaskyldigheten att ta på sig skadorna. Vem ligger närmast till att betala, denenskilde eller staten? Möjligen kan man konstruera en skillnad mellan denursprungliga krevaden och senare skador, men detta är långsökt. Staten börerbjuda en generell och generös uppgörelse. Vid en olycka sorn denna uppkommer -utöver påvisbaraskador -olägenheter, oro och ängslan som inte kan ersättas. Också här kan mangöra en jämförelse med nedfallet efter . Sådana följder ärohjälpliga - så mycket starkare skäl då att ersätta det som går att ersättas.Det föreligger ett 80-tal anmälningar med skadeståndskrav. Något besked omersättning för självrisk, där försäkringsbolagen ersatt skadorna, har inte gåttatt få. Vore det inte skäl att skrida till verket och gemyndigheterna resurser att hålla järnaborna skadeslösa? Om inställning till ökningen avantalet våldsbrott Frågan om förvaringen av ammunition och om den kunde ansesförvarad på ett betryggande sätt har tidigare debatterats i . Detskall inte behövas någon process mellan de skadelidande och staten om denna sakför att fastslå en eventuell laglig rätt till ersättning enligt brottskadelageneller skadeståndsrätten. Den moraliska rätten föreligger, och det allmänna, vialla solidariskt, bör utan dröjsmål ge järnaborna besked om ersättning. Det ärvikfigt, för staten har i vissa fall kunnat ta på sig. Överläggningen var härmed avslutad. 16§ Svar på fråga 1986/87:362 om inställning till ökningen avantalet våldsbrott har frågat mig om jag kommer attvidta någon åtgärd i anledning av , som hon anför,"säregna inställning då det gäller den kraftiga ökningen av antalet mord,dråp och våldtäkter". Frågan är föranledd av ett uttalande av entjänsteman vid om att "mord är egentligen inte ettpolisiärt problem". Jag skall självfallet inte vidta några åtgärder medanledning av att en tjänsteman vid anför vissa personligasynpunkter på bakgrunden till våldsbrottslighet. 64 (): Jag ber att få tacka justitieministern för svaret. Mord och dråp ökade och våldtäkternamed , alltså anmärkningsvärt stora ökningar. När rikspolisstyrelsentillfrågas om vad man tycker om detta svarar då en hög företrädare förrikspolisstyrelsen att mord ändå inte är någonting som polisen kan göra någotåt. Beträffande våldtäkterna menar han att eftersom de sker huvudsakligeninomhus mellan personer som redan lever i parförhållanden, är inte heller dettapolisens bord. Jag villhär ge ett konkret exempel. anmälde en kvinna i Haparandasin man för olaga hot, misshandel och våldtäkt. Hon berättade att mannen sloghenne, hade rispat med kniv mot hennes vänstra bröst och tvingat henne tillsamlag nästan . Hon var livrädd för mannen. I ett förhör , alltså en månad senare, framkomatt kvinnan inte såg någon annan utväg ur sin situation än att fly från mannentill . , innan hon hade hunnit lämna mannen, sköt mannenkvinnan med ett avsågat hagelgevär. Detta är bara ett exempel på många liknande fall närkvinnor lever i skräck och förnedring. I det här speciella fallet utsatteskvinnan för kontinuerliga brott begångna av mannen. Här menar alltsårikspolisstyrelsen att detta inte är polisiära frågor. Såsom ansvarig för det här området kan jag inte låta bliatt undra över om jusfitieministern accepterar att man från rikspolisstyrelsenkan redovisa denna passiva inställningtill brott som till största delen begås mot kvinnor. Om justitieministern menaratt justitieministern t. ex. inte kan ge i uppdrag att seöver hur de här brotten behandlas inom polisen och , vemskall i så fall göra det? Jag har vid åtskilliga tillfällen, både här i kammaren och i andrasammanhang, redogjort för regeringens mycket allvarliga syn på våldsbrott ochockså redovisat vilka åtgärder som planeras för att beivra sådana brott. Jagvill hänvisa fill den skrivelse som regeringen överlämnade till ihöstas om åtgärder mot vålds- och egendomsbrott. Jag vill också hänvisa tillatt vi i årets budgetproposition har föreslagit satsningar på nya tjänster förbekämpning av våldsbrottslighet. Regeringenhar förordat att myndigheterna i sin verksamhet prioriterar detta område. Jagutgår självfallet från att statsmakternas syn på dessa brott också präglarmyndigheternas arbete. Denspeciella problematiken med kvinnor som är utsatta för våldsbrottslighet ochhot om våldsbrott är en särskild fråga som tas upp här genom fråga. Jag återkommer i detta sammanhang till den aktuellafrågeställningen. Omrikspolisstyrelsens inställning till ökningen av antalet våldsbrott 66 (): Det är ju lovvärt att regeringen vidtar åtgärder då det gällervåldsbrottsligheten. Men jag tycker att är den som drar upprikflinjerna för den polisiära verksamheten i landet i stort. Man utfärdaranvisningar osv. Och det är inte vem som helst på utan en avde högsta företrädarna som har gått ut och sagt att detta med mord och våldtäkti hemmen osv. inte är polisens bord. Då är det enligt min uppfattningregeringens skyldighet att ge signaler till att detta intekan vara ett riktigt sätt att uttala sig och också låta se över hur dessafrågor faktiskt behandlas inom , när sådant här kan inträffa. Vad en enskild tjänsteman på egentligen har sagt ochegentligen har menat tror jag varken eller jag vet - och i varjefall har vi inteanledningatt diskutera det i kamrnaren. Regeringens syn påvåldsbrottsligheten har vi gett ett utomordentligt tydligt uttryck för, och dethar även nått . Anf.68 (): Det räcker att vi kvinnor skall behöva läsa i pressen att företrädareför RPS gör ett sådant uttalande som det här gäller. Om det är ettmissförstånd, bör detta på ett eller annat sätt komma fram. Då skall uttalandetinte behöva stå oemotsagt. Överläggningenvar härmed avslutad. Om åtgärder mot kvinnomisshandel 17 § Svar på fråga 1986/87:366 om åtgärder motkvinnomisshandel, har frågat mig om jagöverväger åtgärder i syfte att ålägga berörda myndigheter att agera mer aktivtför att förhindra fortsatta brottsliga gärningar efter anmälan omkvinnomisshandel. Vad efterlyser är ett snabbt ochresolut ingripande från polis och åklagare vid kvinnomisshandel - även omingripandet i det enskilda fallet sker mot kvinnans vilja. Frågan berör en svår och grannlaga intresseavvägning, somblir särskilt tydlig vid våld i familjeförhållanden. Å ena sidan skall brottbeivras, å andra sidan bör myndigheternas ambition vara att så långt möjligtbegränsa de skador ett ingripande kan få för brottsoffret och andra oskyldigtinblandade, exempelvis barnen. Ett osmidigt agerande kan skada redan utsattapersoner. arrangerades på initiativett antal konferenser om det rättsliga förfarandet vid misshandel och sexuellaövergrepp mot kvinnor och barn. Syftet var att informera personal inomrättsväsendet, samt hälso- och sjukvården om den särskildaproblematik som kan finnas vid bl.a. familjevåld. En särskild informationsskrifthar också utarbetats och spritts i ett stort antal exemplar. Jag vill vidare peka på det förslag till nya regler förgripande, anhållande och häktning som överlämnades till lagrådet. I förslagetmarkeras att häktning får och skall användas för att motverka återfall i brott.Faktorer som enligt förslaget särskilt skall beaktas, när en fråga om häktningaktualiseras, är om det finns risk för återfall i brott som riktar sig moteller medför fara för annans liv, hälsa eller egendom eller som i övrigtkränker annans personliga integritet. Kvinnomisshandel är ett typiskt exempelpå sådan brottslighet. Om förslaget genomförs, bör det därför vara väl sörjtför att straffprocessuel-. la frihetsberövanden kan användas i tillräckligutsträckning för att.motverka snabba återfall i våldsbrott. 70EWA HEDKVIST (): Jag vill tacka justitieministern för svaret påmin fråga, ett svar som präglas av stor förståelse för de misshandlade kvinnornas situation. Den föreslagna ändringen beträffande gripanden, anhållanden och häktningar är bra och kan förebygga återfall i våld mot kvinnor. Anledningen till min fråga är en tragisk händelse i.Haparanda, där en kvinna mördades av sin man, vilken sedan tog sitt liv. Enligtförhörsprotokoll hade kvinnan utsatts för grova övergrepp, och det varuppenbart att hon svävade i stor fara. Myndigheterna förhörde eller anhöll dockinte mannen, då de inte ansåg sig ha bevis och kvinnan inte ville att de skulleagera. Ärendet är av anmält tillJO för granskning. Jag har läst den informationsskrift som justitieministernrefererar till, och den ger ju vägledning för de myndigheter som berörs avkvinnomisshandelsfall. Där påpekas beträffande användande av tvångsmedel, attdet vid brott inom familjen ofta föreligger risk för fortsatt brottslighet ochatt det därför oftast finns starka skäl för att den misstänkte anhålls. För att våga stå för en anmälan och det som följer därmedbehöver också kvinnan vägledning av polis och åklagare. Dessa myndigheterstöter ofta på liknande fall och vet att en man som misshandlar oftast inteslutar. Dessa erfarenheter måste de förmedla till kvinnan, så att hon i sinsvåra situation bättre kan medverka till att hon och hennes barn inte utsättsför livsfara. Vi vet att en kvinna som utsätts för misshandel i hemmetofta behöver skydd. Men hon behöver också juridisk hjälp hela vägen. föreslår bl.a. att alla som utsattsför allvarliga sexuella övergrepp får rätt till ett eget juridiskt biträde.Detta skulle emellertid inte gälla de misshandlade kvinnorna. Det är helt klartatt misshandlade kvinnor också behöver någon vid sin sida som kan ge juridiskhjälp och stöd. Kommer justitieministern att föreslå att även misshandladekvinnor får juridiskt biträde? Prot;1986/87:80 Om åtgärder mot kvinnomisshandel Det är riktigt att rättshjälpskommittén haravvisat tanken på juridiskt biträde åt misshandlade kvinnor och föreslagitsådant biträde när det är fråga om sexualbrott. Utredningen har angett en radolika skäl för den avgränsningen. Detta betänkande är nu iite på remiss, ochjag skall inte föregripa det ställningstagande som jag skall göra pågrundval av remissbehandlingen och den sedvanliga beredningen i departementet. Jag vill sedan, fru talman, också som en kompletteringtill mitt svar nämna att jag efter ett samtal med representanter för kvinnojourer och myndigheter kom fram tih att vi i departementet bör utreda möjligheterna att införa ett straffsanktionerat besöksförbud för män som misshandlar sina kvinnor. Det pågår en sådan utredning inom departementet, och jag räknar med att en departementspromemoria skall vara färdig framåt våren" Det är möjligt att en sådan ordning skulle få en gynnsam effekt - åtminstone i vissa fall. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 72 (): När det gäller tillgång till juridisktbiträde för misshandlade kvinnor förhåller det sig så att dessa kvinnor.i dagbara har åklagaren att lita till under huvudförhandlingen, en åklagare som oftaär stressad och inte ens hinner prata med kvinnan före rättegången. Då bådebrottet och det rättsliga efterspelet ofta är en mycket svår upplevelse förkvinnan är det av största vikt att hon har någon vid sin sida som kan förberedahenne inför rättegången och komplettera eller förtydliga själva händelsen, frånhennes synpunkt. Det juridiska biträdet kan också gå igenom rättegången med kvinnanefteråt och förklara den för henne. Rättegången har inte bara den funktionenatt rättvisa skall skipas, den skall pckså fungera som en upprättelse förkvinnanoffret. För att detta skall kunna fungera krävs att kvinnan förstår vadsom händer. Det är alltså ett mycket angeläget krav att även misshandladekvinnor ges möjlighet till juridiskt biträde. Under den allmänna motionstiden iår Prot.1986/87:80 lämnades det in en motion till om detta av tresocialdemokratiska 5 mars1987 kvinnor. Om åtgärderför att för- hindrapatentskydd för Överläggningen var härmed avslutad. 18 §Svar på fråga 1986/87:368 om åtgärder för att förhindra patentskydd för planlösningar i byggbranschen har frågatbostadsministern om han är beredd att ta sådana initiativ som leder till attdet inte skall vara möjligt att patentskydda planlösningar i byggbranschen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan. I samband med renovering av äldre bostadshus har frågan ompatent för installationer av hissar aktualiserats. Jag förmodar att MargaretaPalmqvist syftar på ett sådant fall, som emellertid nu är underdomstolsprövning. Jag kan självfallet inte här göra något uttalande om enfråga som är föremål för domstolsprövning. Helt allmänt vill jag dock säga atti den mån den tekniska lösningen för en hissinstallation uppfyller patentlagenskrav för patenterbarhet kan också patent meddelas. Dessa krav är - enkeltuttryckt -att det skall vara fråga om en uppfinning, att den kan utnyttjasindustriellt, att. den skall vara ny och att den skall nå s. k.uppfinningshöjd, dvs. väsentligt skilja sig från vad som är känt. 74 (): Tack för svaret! Jag har avsiktligt ställt min fråga fill bostadsministern,för att fästa hans och uppmärksamhet på att en delhissinstallationer kan komma att försvåras och fördyras om ett företag skullekomma att få patent på ett visst sätt att installera hiss i vissa hus. har lagt fast som en viktig målsättning förombyggnadsverksamheten att den skall underlätta för äldre och handikappade attbo kvar i sina hem och klara sig själva i största möjliga utsträckning. Omdetta skall bli möjligt behöver ofta både bostaden och kringmiljön förbättras.Den viktigaste, men också den dyraste, åtgärden som kan behövas är attinstallera hiss, särskilt om den skall genomföras i trevånings- ochfyravåningshus. Det finns många hus av den sorten som saknar hiss. Dessutom ärdet många äldre människor som bor i dessa hus. Av dessa skäl har också anvisat särskilda medelför bidrag till hissar i nämnda hus. Det är medel som skulle behöva räcka tillmånga bra hissar. har också anslagit medel för utveckling av billigahissar och för samordning av tillverkningen. Detta är också ett led i att fåsamhällsstödet så effektivt som möjligt. Jag anser att det är mycket allvarligt om hissföretag fårpatent på sättet att installera en hiss och därigenom kan försvåra och fördyra lösningar som är socialt mycket angelägna. Jag hadehoppats att få höra bostadsministerns mening omdetta i . Jag förstår justitieministerns ovilja att diskutera ettärende som är under handläggning av ansvarig myndighet. Men jag vill ändå -utifrån bostadssociala aspekter - fråga om justitieministern är beredd attfölja detta ärende och överväga om det är rimligt att patentlagen skall kunnautnyttjas för att skydda installationssätt som är knutna till befintligplanlösning. Finns det inte risk att detta öppnar möjlighet att erhålla patentpå andra, liknande åtgärder inom byggnadsverksamheten? Om informationen om utredningen av mordet på statsministerOlof Jag är självfallet beredd att följa ärendet -det lovar jag . 76 (): Det är bra. Till slut vill jag bara säga, att om en bra bostadspolitikskall kunna genomföras, krävs det insatser från många håll. 1 det här falletsynes det nödvändigt att bevakar vad som händer ompatentregler för byggnadssätt börjar tillämpas. Det kan bli ännu ett hål därskattemedel rinner ut från bostadssektorn och hamnar i privatföretag. Överläggningen var härmed avslutad. 19§ Svar på fråga 1986/87:380 om informationen om utredningen av mordet påstatsminister har frågat mig om jagavser vidta åtgärder för att tillskapa en direkt informationskanal till den nyautredningsorganisationen för mordet på statsminister . Jag vill först erinra om att jag här i kammaren vid fleratillfällen har redovisat att jag sett det som min skyldighet att följaspaningsläget och att hålla mig och regeringen informerad i ärendet även iövrigt. Detta har tidigare skett i första hand genom attföreträdare för de ansvariga myndigheterna fortlöpande till mig har redovisatresultatet av arbetet. Dessutom har polismyndigheten i berett enföreträdare för tillfälle att närvara vid den dåvarandespaningsledningens sammanträden, vid vilka dagsaktuell informationpresenterades. Någon företrädare för har alltså inte iövrigt varit närvarande i det s. k. eller på annat sätt tagit del iutredningsarbetet, till skillnad från vad påstår i sinfråga. Självfallet kommer jag även fortsättningsvis att hålla miginformerad om resultatet av myndigheternas spanings- och utredningsarbete. Ledningen av polisverksamheten har, som känt, flyttatsöver från till . Mot denna bakgrund kannumera de vanliga och väl fungerande informationsvägarna mellanrikspolisstyrelsen och användas i fråga om informationfrån polisen. Jag ser därför inte något behov av andra informationsvägar. 3 protokoll 1986/87:80-83