prot · GA0914 · 1986-12-31 00:00:00 — Därför gårmarknadsandelar både på hemmamarknaden och på utlandsmarknaden förlorade ocksånästa år såsom en konsekvens av det som har hänt fram t. o. m. . Detfinns dock en ljusning. Man har frågat vilken beredskap vi har inför framtiden.Jag tror att den allra viktigaste beredskap som vi skall ha - och jag hoppasatt i detta fall delar regeringens inställning - är att vi nu under1987 har en klar chans att fullborda kampen mot inflationen. Det tvåårsavtalsom finns på den privata marknaden kommer att göra kostnadsutvecklingen heltannorlunda 1987 än vad den har varit under de tidigare åren. Därför ärstabiliteten i den ekonomiska politiken nödvändig. Också den fasthet som vivisar när det gäller kostnadsutvecklingen är avgörande för att vi skall kunnaklara på ett relativt hyggligt sätt. Kampen mot den ekonomiska krisen har fått föras med många medel. En delmedel har varit sådana att de har varit påfrestande för vårt samhälle och förmedborgarna. De har också fört med sig en rad fördelningspolitiska spänningaroch problem. Det har varit nödvändigt att låta vinsterna stiga till en högrenivå för att dra i gång produktion och investeringar. Det har lyckats, men detmedförde att det inte har blivit något över tillförbättringar av reallönerna. Men finns ett utrymme för höjda reallöner,och efter vad jag förstår är landefs löntagare i full färd med att utnyttjadetta utrymme. Det kan vi se på utvecklingen av den privata konsumtionen.Samfidigt har avkastningen av kapital förbättrats radikalt i . Det harskett inom industrin, vilket jag i motsats till anser varanödvändigt och bra; Det har också skett på våra finansiella marknader. De högaräntorna har visserligen sjunkit, men räntan hardefinitivt inte alls sjunkit i samma takt som inflafionen. Realräntorna haralltså stigit till för mycket höga nivåer. Medan man harförlorat på att spara, tjänar man rejält på att spara. Den mest lönsamma sparformen alla kategorier ärpensionsförsäkringarna. Vilka andra sparformer man än jämför med harpensionsförsäkringarna, framför allt genom att de skattemässigt är mestfavoriserade, lett till att avkastningen beräknad både efter skatt och efterinflafion överstiger vad man har kunnat få genom andra sätt att spara. Även omman räknar bort inflafionen, har réalavkastningen på pensionssparandet varitsådan att ingen annan kategori än pensionsspararna - alltså inte löntagarna -har kunnat räkna sig till godo en ökning av köpkraften med en tredjedel underde år som vi har arbetat med att mildra den ekonomiska krisen. Även om försäkringsbolagens direktörer försöker hävda atfdet är deras skicklighet att placera pengar som har skapat dessa stora vinster,vill jag framhålla att det är den ekonomiska politiken både dåden misslyckades och då den lyckades som har åstadkommitvinsterna. har det varit omöjligt för försäkringsbolagen attmisslyckas med sina penningplaceringar. Det står också klart att avkastningen påförsäkringsbolagens tillgångar kommer att förbli hög åtminstone under denärmaste två tre åren. Vi har räknat med aft lönsamheten kommer att vara sådanatt avkastningen reellt sett kommer att vara både 1987 och1988. Därefter ter sig avkastningsförutsättningarnä visserligen fortfarandegynnsamma men definitivt inte så extremt goda som åren 1985, 1986, 1987 och1988. Däri ligger svaret till-Hans Petersson i ochandra, som frågar varför den engångsskatt som regeringen nu föreslår kan ansesvara en ersättning för den s.k. realränteskatten. Enligt min bedömning haderealränteskatten kunnat tas ut med någon effekt under ett par , men sedanhade den infe gett några inkomster. Därför är engångsskatten ett sätt att vidett tillfälle ta ut en del av de stora förmögenhetsökningar och framför alltden höga realavkastning som dessa förmögenhefer har gett , räknatfrån 1985 och framåt. Skattesatsen på är därför väl avvägd. Detta gör regeringen icke för aft vi betraktarförsäkringssparande som någonfing som skall bekämpas, utan av det mycket enklaskälet att det nu är en grupp i vårt samhälle, de pensionärer som bara harfolkpension och liten ATP, som står i tur att få någon del av de ekonomiskaförbättringarna i . Vi har funnit att den grupp som skulle kunna ställaupp med en liten andel av sin förmögenhetsökning och sina inkomstökningar ärden grupp som faktiskt har tjänat mest på att krisen håller på att avlägsnas urden svenska ekonomin. 17 BOLUNDGREN (m) replik; Jag är något förvånad över aft Kjell-OlofFeldt förefaller nästintill stolt över aft hundratusenfals fler människor iSverige har blivit beroende av socialbidrag sedan regimskiftet 1982. Det haruppkommit en nyfaftigdom i , i detta välfärdssamhälle, naturligtvis tillföljd av de De flesta som behöver och får socialbidrag betalar nämligenockså skaft. Det förvånar mig också att finansministern förefaller nöjdmed att arbetslösheten är så pass hög i i en högkonjunktur. Det gör attjag hyser stora farhågor för framtiden. Jag vill fråga finansrriinistern om han förnekar att detfinns ett samband mellan höga skatter och dålig skattestruktur å ena sidan och en sämre ekonomisk tillväxt å andra sidan. Tillväxttakten är dålig i . Om vi ser påprognoserna från finner vi att jämförtmed de sju största industriländerna beräknas få en hälfteri så hög tillväxttakti ekonomin. Finansministern tog vidare upp frågan om engångsskatten påpensionssparande, som vi skall diskutera . Det förvånar mig litetatt finansministern infe har möjlighet ätt se speciellt långsiktigt på dettaproblem. De människor som skall ha pensioner har sparat 20, 30 eller 40år, har upplevt uppgångar och nedgångar när det gäller avkastningen av deras egetsparande. har de haft med relativt god avkastning - en avkastning somkan kompensera för de tidigare, mycket dåliga åren. Har finansministern ingetsom helst begrepp om aft detta sparande skall bedömas som just vad det är, dvs.ett långsiktigt sparande? När det gäller mofivet, att ge till de pensionärer som hardet sämst - eller vissa av dem ~ kunde finansministern ha tänkt på det närsocialdemokraterna bröt vallöftet om att värdesäkra pensionerna. Detvallöftet bröts mycket snabbt, vilket innebär att nian har blivitskyldig pensionärerna . Jag vill också förklara en sak för finansministern. Jagfunderar litet på om man skulle försöka ordna ett seminarium om moderat politikför finansministern. Han läser infe mycket om den, och han förstår mycketlitet. Det är synd - han har anledning att lära sig. Det är mycket stor skillnad på att genom skatt exempelvisfa ut medel som landstingen har att fördela till sjukvården och att genom enobligatorisk försäkringspremie låta människorna själva välja vårdform.Människorna borde ha valfrihet i stället för att allting lämnas tillpolitikerna. Det förvånar mig inte att finansministern har svårt att förstå det- det är det som leder fram till den socialdemokrafiska politiken. 18ANNE () replik; Finansministern hade läst på litet grand omfolkpartiets politik. Def var bra. Han har förstått att vi motsätter oss allanya skattehöjningar. Det är glädjande. Däremot anklagade han oss föratt föra enkraftig överbudspolitik. Jag vill bara påminna finansministern om atf dengranskning som gjorde av budgetförslagblev något korrigerad av finansutskottets socialdemokratiska majoritet.Slutsatsen som majoriteten drog vid riksdagsbehandlingen här var attvåra folkpartisfiska beräkningar var i alla väsentligheter korrekta. Jag skullekunna skicka över en kopia av detta utskottsbetänkande, men jag tror aftfinansministern har det ändå. Låt migsedan ta upp engångsskatten, som finansministern berörde. finnsfortfarande många oklara punkter när det gäller den här skattens effekter. Jagvill faktiskt erinra finansministern om att det finns en liten bok " somär producerad inom statsrådsberedningen. Den kallas propositionshandboken. Därfinns olika intressanta föreskrifter om hur man bär sig åt när man skallavlämna propositioner till . De skall vara ordentiigt beredda. Om manefter remissomgången finner att ett remitterat förslag bör ändras, finns detall anledning att genomföra en ny remissomgång om det blir fråga om en heltannan lösning än den ursprungligen föreslagna och om förändringen är stor ochväsenflig. Enligt min mening är båda dessa förutsättningar alldelesuppenbarligen aktuella i detta fall. Vi har inte fått någon sådan ytterligare remissomgång. Jagskulle därför vilja fråga finansministern om en del oklarheter, som fakfisktinte är lösta . Det står i de papper som finns att det belopp somdras in från 4 miljoner enskilda sparare är . I debatten harväsentligt högre siffror förekommit, ända upp mot 20 miljarder. Jag vill vetavilket som är riktigt. Jag tycker också att det är anmärkningsvärt atffinansministern inte har kostat på sig ett samtal till exempelvis SPP;sdirektör för att klara ut om de kollektivavfalade pensionerna drabbas ellerinte. Finansministern har sagt att de inte drabbas. Mot detta påstående ståruppgiften från SPP:s direktör, som säger att de drabbas. Andra talare har tagit upp det faktum atflivförsäkringsbolagen inte har några egna förmögenheter utan att det ärpensionsspararnas förmögenheter som blir drabbade. Exakt hur de enskilda individerna skall betala denna skaftvet ännu ingen. Om detta borde finansministern ha en uppfattning - och hanborde ha talat om vilken uppfattning han har. Det vore trevligt att få svar på dessa konkreta och förmånga människor helt avgörande frågor. 19 () replik: svarade på frågorna omskatterna genom att ange regeringens allmänna strategi för skattereformering,dvs. att man ämnar samla ihop liggande och kommande utredningsförslag och läggadem på bord. Men han missade en av poängerna. Man börjar blimisstänksam, just mot bakgrund av engångsskatten och annat. I en sådan härfråga måste man ha en förankring hos en bred allmänhet och mångaorganisafioner. Utan én sådan är det risk för att diskussionen blir liknandeden som vi nu har om engångsskatten. Inte kan väl finansministern påstå attdetta är ett idealiskt sätt att fatta beslut? Först har man ett förslag, sedankommer man med ett fill, outrett, icke remissbehandlat, och så skall vi taställning. Det är att bjuda in till den sorts debatt som vi har. Man ställerfrågor, man får inga svar. Vem skall man fråga? Vem är det som drabbas? Alla människor är intresserade av detta, och jag vill baravarna för ett motsvarande beteende också när det gäller skattepolitiken. Den ärtillräckligt krånglig ändå, utan att man dessutom förvirrar den med ettutredande i slutna rum och därefter någon sorts uppsummering, kanske utantillräckligt lång öppen debatt. Ensådan öppen debatt skapas bl. a. i offentHga utredningar - det är ett gammaltbeprövat sätt, och det är ganska bra. Närdet gäller försäkringssparandet sade finansministern att det inte är något somregeringen vill bekämpa. Men är sparande utanför den offentliga sektornnågonfing som regeringen vill främja? Den frågan kvarstår obesvarad. Om manläser s. 14 i regeringens egen bedömning av den ekonomiska utvecklingen /87finner man tydliga och klara variiingstecken på att vi har en sjunkandesparkvot förmodligen också 1987. Vad tänker regeringen i så fall göra åt detta? Frånvår utgångspunkt anser vi att man borde ta en allvarlig funderare på t.ex.privata investeringskonton, som ju inte är en fråga om att skapa ytterligarefördelningspolitiska spänningar utan syftar till att skjuta upp beskattning ochrikta investeringarna till risktagande i företag, till utbildning, till investeringari boende etc. Tillsist vill jag säga att jag naturligtvis är glad över att finansministern åkertill och får stimulans, men jag tror det är viktigt att vi här hemmafårsvar på dessa frågor. 20 HANS iHallstahammar (vpk) replik: Finansministern svarar nu på de frågor jag ställt och som skallbesvaras angående varför man sökte sig bort från förslaget omrealräntebeskattning och kom med förslag fill engångsskatt. Svaret visar attdet i förslaget till realränfeskatt fanns inbyggt ett skydd vad gäller år meden svagare realränteutveckling. Detta skydd hade inneburit att beskattningenhade trätt ur funktion under sådana år men kunnat träda i fillämpning igen omdet blivit nya, så enormt goda fider för sådana placeringar som man hittillshaft. Det hade inneburit en automatik som hade verkat ungefär somengångsskatten, dvs. skatteuttag när det är speciellt goda tider och ingetuttag annars. Närvi har diskuterat det förslag som inte har lagts fram, men som i ställetkommer i annan form, har det för oss varit viktigt att skydda det kollektivapensionssparandet, de s. k. avtalsförsäkringarna. Den återbäring somarbetsgivarna får på premierna för avtalsförsäkringarna kommer att minska.Det har framgått tydligt, och det tycker jag inte är något större problem. Deprivata försäkringarna är mycket mer ett inslag i skafteplanering och har varitenormt gynnade. Vad gäller dessa har jag inte lika ömma tår som när det gällerde kollektiva avtalsförsäkringarna. Nåväl,finansministern sade att från oppositionen hade mildrats och togdet fill intäkt för att oppositionen vore nöjd med den ekonomiska politiken ochinte skulle hitta några angreppspunkter. För min del valde jag att inte upprepaden kritik vi framförde i finansdebatten men den kvarstår oförändrad.Jag försökte fördjupa mig på några av de områden som jag tycker är intressantaoch viktiga för framtiden, t. ex. att utlandsinvesteringarna har fördubblatsjämfört med trots atf det året var ett rekordår. Jag redovisadeutvecklingen bara sedan den nuvarande regeringen trädde fill. Detta har skettsamtidigt som de regionala problemen har blivit större med avflyttning frånglesbygder, skogslän och gamla När detta sker ser jag det som resultat av en rörelse därkapitalet lämnar mer olönsamma eller ointressanta projekt i den traditionellaindustrin och söker sig över gränserna ut till andra områden. Detta underlättasgenom att det ges ökade tillstånd och genom att valutaförordningärna harlättats upp. Detborde vara väldigt vikfigt för finansministern aft kommentera det här och gå ini en debatt om dessa frågor. För min del tror jag atf detta allvarligtäventyrar den tredje vägens ekonomiska politik - med ett permanent exportöverskottsom man har tänkt sig. Detvore intressant att få veta hur finansministern ser på frågorna. Till kritikenkan jäg återkomma i nästa inlägg. upprepar den gamla moderata myten aft def är de högaskatterna som har tvingat folk till socialhjälpen. Det har han inget som helstunderlag för. Allt vad vi kunnat utröna om orsakerna till aft antaletsocialbidragstagare ökar ger vid handen att det rör sig om andra faktorer, ochväldigt många av de människor som det gäller har inga inkomster och betalaringen skatt alls. Omman dessutom ser till de skatteförslag som hitfills har lagts fram avmoderaterna finner man att inte är det socialbidragstagarna som ni ömmar för idessa förslag. Det blir ju nästan inga skattesänkningar alls för folk med lågainkomster, om det nu är detta man sammanknippar med behovet av socialbidrag -det rör sig om någon eller några hundralappar. Men sedan vräker ni miljardernaöver människor som aldrig i sitt liv har behövt tänka på att gå tillsocialhjälpen. Jagtycker alltså att det är ett sätt att försöka lura folk när ni säger så här.Tala om som det är! Det räcker väl för ett moderat parti. Tala om att ni villsänka skatterna för folk som redan har det gott ställt för atf de skall arbetaoch spara och bli ännu duktigare och tjäna ytterligare pengar. Det räcker gott- ni får nog av väljarna på den politiken. Men försök inte lura dem somstår i för att lyfta socialhjälp, att det är dem ni tänkerpå. Vidaresäger att det är de som har sparat länge - dvs. de som togförsäkringar - som vi framför allt drabbar genom den härengångsskatten. Ja, vi har tittat på hur det har gått för den som började sparai pensionsförsäkringenl970. Vi har valt det året därför att det är det sämstaåret. Alla år runt omkring - före eller efter - ger bättre utfall. Men den sombörjade spara i pensionsförsäkring och söm har betalt en premie sedan1970 har fått en real avkastning på . Det betyder att han harfått mycket mer än värdesäkring på sitt sparande. Sparandet har i realitetennästan fördubblats i realvärde under dessa år. Vadhänder då när vi inför den här skatten? Jo, den reala avkastningen sjunker från3 % till . är detta det sparande i som ger den absolutbästa avkastningen. Det finns ingen banksparare - faktiskt ingen aktieägareheller, tror jag - som fram fill nu har kunnat nästan fördubbla sittrealkapital. Det är detta det handlar om. Detsades också atfjag skall få gå på något moderat seminarium och lära migvalfrihet. Ja, det var ju bra att det blev klarlagt att man tänker föreslå sänkningav skatterna och införande av obligatoriska försäkringspremier, så för deenskilda kan det infe spela så stor roll vad man kallar det som man tar ifråndem - om det är skatt eller försäkringspremier. Däremot uppstår en annan fråga. Jag ber nu atthöra på mig ett litet ögonblick; vi har ju faktiskt en debatt, formellt i allafall. säger atf med ett försäkringssystem försjukvården blir det valfrihet - då får man välja vårdform. Def skall vara ettobligatoriskt försäkringssystem. Jag måste fråga : Vad är vår nuvarandesjukförsäkring? Är inte den ett obligatoriskt försäkringssystem? Problemetligger således inte alls där försöker placera det - skatt ellerinte skatt, eller inte premier- utan problemet gäller följande: Skallvi privafisera sjukhusen? Skall vi avskaffa landstingen? Skall vi göra"profit centres" av och regionsjukhusen? Där ligger problemet, och då är vi inne på en debatt somvi känner igen. Men här tror jag att numera tassar fram ganskatyst. Att sälja ut de engelska sjukhusen är någonting som inte ens tänkt sig att göra. Om det är detta vill och om det är det somskall vara valfrihet, uppstår det en ganska intressant politisk situation. säger att hade så brabudgetalternativ . Men det var faktiskt inte detta som jag diskuterade,utan det var vad man har hållit på med . Det gäller de löften somsedan i våras har getts om ökade utgifter och nej fill skatter, därfolkpartiledaren vad jag förstår ensam har satt sprätt på åtskilliga miljarder.Han har lovat 1 miljard mer till försvaret. Varifrån skall ni ta dessa pengar?Han har vidare lovat studenterna bättre studiemedel - vad jag förstår handlardet om mycket stora belopp. Han har också sagt att vi måste satsa mycket mer påforskningen och den högre utbildningen. Och här stod Jan-ErikWikström och smorde kråset med pengar till kulturen. Varifrån tar folkpartietdessa pengar, när man säger nej till alla skatter? Jag fick frågan vad den här engångsskatten kommer att ge.Man säger ju att detta är mycket oklart. Vi vet ännu inte hurförsäkringsbolagens bokslut kommer att se ut, men en relafivt försiktigt hållenberäkning pekar på att deras förmögenheter,kommer att uppgåtill . Det kan bh mer, och det kan bli mindre. Detberor på utvecklingen av exempelvis aktiekurserna . Vihar inte velat gissa på den punkten. Men jag skulle tro att det kan röra sig omen avvikelse från denna siffra med en 2 miljarder. Om det avviker, kommer detaft hålla sig inom denna storleksordning. Jag vill förklara för att vi har velat hasamtal med försäkringsbolagen. Vi har inbjudit bolagen att delta i diskussioneröm utformningen av denna skatt och att yttra sig över utkastet tillpropositionen. Man har vägrat att delta i sådana samtal. Mån har så att sägademonstrativt uteblivit från alla försök till atf ta kontakter. Däremot harförsäkringsinspek-fionen och deltagit i beredningsarbetet. Vem är det då som drabbas? Vi har hela fiden sagt att detnär det gäller kollektivavtalsförsäkringen inte kommer att drabba försäkringstagarna.Och har vi fått svart på vitt från försäkringsbolagen på att detta uttalandevar riktigt.Det som kommer att hända är tydligen att de inte ens behöver höja premierna förarbetsgivarna . De behöver bara minska återbäringen Arbetsgivarna fårinte fullt lika mycket pengar tillbaka som de fått de föregående åren. Vi har ju sagt att vi tror att resultatet troligen bliratt återbetalningen till premieinbetalarna inte blir fullt så stor. Därförundrar jag om röstläget inte borde sänkas en aning hos alla dem som har skubbatlandet runt och fyllt tidningarna med artiklar och annonser - för att inte talaom alla de brev som försäkringsbolagen har skickat ut - för att försökabeskriva detta som försäkringsspararnas ruin och näringslivets undergång. säger att frågan inte har beretts, utretts,remissbehandlafs eller diskuterats. Den har utretts. Realränteskatten, som juhar samma grundkonstruktion som den här skatten, har remissbehandlafs. Och denhar, bevars, debatterats. Försäkringsbolagen startade sin kampanj mot dennaskatt . Ni borgerliga representanter har också deltagit iden kampanjen . Så om någon skatt i har debatterats, såär det den här. Låt mig få avsluta med två frågor. Den ena vill jag ställatill i . Det är riktigt att man skall vara vaksam på hur svensktnäringsliv använder sina pengar: hur mycket som investeras här och hur mycketsom investeras i utlandet. Och vi skall definitivt bli oroade om det visar sigatf industrin slutar aft investera i och börjar att enbart investerautomlands. är def lyckligtvis inte så. Alla de studier vi har gjort aveffekterna av de svenska företagens utlandsinvesteringar tyder i varje fallhitfills på att det i stort sett har gynnat sysselsättningen och verksamhetenhär i . Man tvingas fill lägre investeringar, bl. a. av det skälet attprotektionismen i världen gör aft man inte får exportera, utan att man måstebygga sina fabriker i det land där man skall sälja sina produkter. Men redandet innebär faktiskt att vår egen verksamhet gynnas. Kommunisterna skjuter alltid in sig på vår relation tillomvärlden. Jag måste fråga : Är vpk:s ideal ett slutet samhälle? Skall vi stänga vår utrikeshandel? Skall vi försöka lägganer våra multinationella företag - , SKF, , , ? Är detkommunisternas ideal, en sluten ekonomi? För då stämmer det, all erfientlighet, att vi är beroende av export och allt ni talar om. Skall vi självagarva vårt läder och tillverka våra skor och låta omvärlden köpa sina egnabilar? Är det ungefär det ideal ni har? Den andra frågan, som får bli mycket kort, är till OlofJohansson om regionalpolitiken: Var i det borgerliga lägret har sittstöd för den avancerade regionalpolitik man talar om? Tror attdet kommer att blomstra av verksamhet i Bergslagen, i Jämfland och i Gävleborgslän, om och får börja dela ut sina checkar till folk? 22 BO ()replik: Som jag sade inledningsvis, är finansministern inte alltid klarsynt.Jag hade dock förväntat mig att han inser att människor som har en högskattebelastning ofta lever med så snäva marginaler att när något oförutsettinträffar klarar de inte situationen utan tvingas begära socialbidrag. Jagtrodde att t. o. m. finansministern skulle inse att det fungerar på det viset.Ganska många socialbidragstagare betalar ganska höga skatter. Detförslag vi har lagt fram när det gäller stöd till barnfamiljerna och ändradeexistensminimiregler, hjälper fill viss del för att klara det här problemet.Helt kommer vi aldrig att vara utan behov av socialbidrag, det är ganskasjälvklart. Mendet allra viktigaste är ändå att få tillväxt i den svenska ekonomin. Vi har medtanke på de förutsättningar vi egentligen har i vårt samhälle en alldeles förlåg ekonomisk tillväxt. Det är beklagansvärt om vårt lands finansminister inteinser sambandet mellan tillväxt å ena sidan och skattesystem och skattetryck åandra sidan. Det är ju genom tillväxten vi kan garantera välfärden, tryggajobben, stödja dem som har det svårt. Regeringen,som ju överväger att införa någon form av beskattning på företag iStockholmsregionen för att minska tillväxten där, inser egenflipen mycket väldetta samband. Men ni är rädda, för ni klarar uppenbarligen inte av att läggafram förslag som förbättrar skattesystemet och som gör att tillväxttakten ökar.Ni har inte den möjligheten på grund av spänningar inom partiet, ideologiskabindningar och annat. Tillväxtenär oerhört väsentlig, och sambandet med skatterna är ganska klart.