prot · GA0930 · 1986-12-31 00:00:00 — Får jag helt stilla göra uppmärksam på, att om mantar till vara något som har skett under en bestämd dd och på en bestämd plats"", innebär detta inte att verksamheten fortsättningsviskommer att ske på den tidigare bestämda platsen. Ett sådant agerande, LarzJohansson, ger absolut inte röster "rent kommunalt", som HelgeHagberg brukar säga. På något sätt har nog i dethär fallet blivit av med skjortan. Med dessaord yrkar jag bifall till reservationerna 3 och 4. 134 (): Den proposition som vi nu behandlar, ettsamlat program för skolledarutbildningen, är egentligen en uppföljning av ettbeslut som tidigare i princip har redovisats i budgetpropositionen 1985/86. Dåanmälde statsrådet att han tänkte återkomma med en särskild proposition idetta ärende. Den allmänna inriktningen, dess mål och innehåll,redovisades och godkändes dä av . Det förslag som föreligger harutarbetats av en arbetsgrupp inom . Det är glädjande att kunnakonstatera att det nu råder stor enighet inom utskottet. Jag kan notera att dereservationer som har fogats till utskottets betänkande mera är av marginellart. De utgör mera markeringar från olika partier, där dessa försöker finnaanledning att redovisa olika uppfattningar. Jag skallmycket kortfattat beröra de olika reservationerna. har i sin motion föreslagit attskolöverstyrelsen skall utarbeta ett program för jämnare könsrekrytering tillskolledarutbildning. har folkpartisterna reserverat sig i utskottet. Jagskulle vilja be läsa propositionen. Där framgår det klart attdet i rekryteringsutbildningen bl. a. ingår att åstadkomma en jämnarekönsmässig fördelning. Man kan också hänvisa till de övriga regler som gällerpå det statliga området. I den statliga förordningen om jämställdhet mellan mänoch kvinnor i statlig anställning föreskrivs att myndigheterna skallupprätta en plan över sitt jämställdhetsarbete. har också gjort en enkätundersökning. Imaj månad lämnades en rapport från sex län, där man just hade undersökt läget beträffande skolledarna. Av rapporten framgick att det går mycket långsamt och att även i fortsättningen räknar med att följa denna fråga. Självfallet åligger det skolmyndigheterna på alla nivåer att verka i enlighet med vad som framhållits i motionen och i propositionen. Ett bifall till motionen har ingen praktisk betydelse, eftersom alla myndigheter redan nu har i uppdrag att bevaka denna viktiga fråga. Ett skriftligt program löser inte dessa problem. De löses endast genom personliga insatser ute i de olika 128 skolorna. Där måste i första handkvinnorna engagera sig och visa sig villiga att påtasig uppgifterna. Vi tror att det med det utbildningsprogram som föreliggeroch med den rekryteringsutbildning som planerats bör vara möjligt attintressera fler kvinnor att engagera sig. Detta kan endast ske genom personligpåverkan. Vi tror inte att det hjälper att slå in redan öppna dörrar. I den moderata reservationen tas upp dels ansvaret förfördjupningsdelen, dels högskolans medverkan i denna del. Ansvaret har denstatliga skoladmi-nistrationen. Regeringen föreslår också, vilket stöds avutskottet, att denna utbildning bör ske i regioner, som senare kommer attbeslutas av regeringen eller myndighet. Detta kommer att vara mycket merarationellt, eftersom antalet deltagare från varje län i de flesta fall kommeratt bli relativt litet. Dessutom kommer möjligheten att utnyttja kompetens frånhögskolor och universitet att bli mycket större. Den principiella inställningenär att utbildningen skall ha en tydlig tillämpningskaraktär och vara klartförankrad i skolan som organisation. Detta utesluter inte att man utnyttjar denkompetens som finns bland forskare och lärare inom högskolan. Tvärtom är dettaviktigt. Det gäller i första hand skolutveckling och skolledning. Jag skullehär vilja säga till , att eftersom vi lägger sådan vikt vid attkvaliteten på utbildningen blir bra, är det självklart att man skall utnyttjaden kompetens som finns inom högskolan, att man skall utnyttja de forskare somfinns. Det skall kunna ske vid den utbildning som här föreslås skola skötas avden statliga skoladministrationen. Då kan man tillämpa arbetssättet ute iskolorna. När det gäller lokaliseringen av den centrala ledningenför skolledarutbildningen föreslår vpk i en reservation att den även ifortsättningen skall vara förlagd till . Utskottsmajoritetenframhåller att den utgår ifrån att den erfarenhet öch kunskap som byggts upp iLinköping tas till vara. Men utskottet anser inte att skall taställning till förslaget utan menar att detta är en fråga förskolöverstyrelsen, som centralt har ansvaret för utbildningen. Av principiellaskäl anser vi att inte skall gå in när det gäller en fråga av den härarten, utan det ankommer på den centrala myndigheten att fastställa var dencentrala ledningen skall ligga. Med detta ber jag, herr talman, att få yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservationerna. Ett samlat program för skolledarutbildning Anf.135 () replik: påpekade att det ipropositionen står att ett av syftena med skolledarutbildningen är attåstadkomma en jämnare könsfördelning. Vidare sade han att skyldigheten i dagatt upprätta planer för jämställdhetsarbetet åligger myndigheter. Han sadeockså att skolöverstyrel--sen redan nu har uppdraget att följajämställdhetssträvandena inom skolväsendet. Ja, detta är alldeles riktigt, men vi kan konstatera attdet inte har haft särskilt stor effekt. Tvärtom finns det på de flesta ställenhär i landet en fullständigt förkrossande övervikt för de manliga skolledarna.Detta är den bild som barnen får av vuxenvärlden. Om det är någonstans som manbör ta till extra åtgärder för att ändra den här bilden är det ju i skolan därbarnen finns, där det uppväxande släktet får bilden av hur vuxenvärlden skallse ut.' Denundersökning som talade om gäller ju blott och bart sex 9 protokoll1986/87:29-30 Ett samlat program för skolledarutbildning Irapporten talas det också om att de eventuellt positiva tendenser som man kanutläsa av den mycket begränsade undersökningen är utomordentligt obetydliga.. . Nej, , det rör sig verkligen inte om att slåin några öppna dörrar. För kvinnorna står det sannerligen inte några dörrarvidöppnanär det gäller skolledarutbildningen. Hade det varit så, hade bilden ayskolledaror-ganisationen i det svenska skolväsendet sett helt annorlunda ut. 136GÖRAN () replik: sade att reservationerna ärmarginella. Om jag fattade honom rätt, menade han att vi genom.reservationernai onödan försökte markera olika uppfattningar. Att reservationerna är marginella kan jag hålla med om.Det frarnhöll jag också i mitt anförande. Det rör sig om nyansskillnader, menjag vill inte gå med på att det handlar om att med okynne markera politiskauppfattningar. Enligt vår åsikt är det faktiskt så, att varje ytterligaremellannivå som införs i detta sammanhang ofelbart måste leda till attresurserna används sämre. Det måste bli dyrare att göra på det sättet än attutnyttja de redan befintliga länsskolnämnderna. Sedan, , en fråga: Hur kan möjligheten blistörre att.utnyttja kompetensen i högskolan bara därför att man har ensärskild! 137 (vpk) replik: Det är självklart att man utnyttjarkompetensen inom högskolan, sade . Vidare menade han att detskulle röra sig om marginella skillnader mellan utskottsmajoritetensuppfattning och våra reservationer. Men varför kunde inte utskottsmajoriteten iså fall bifalla reservationerna? Vilken annan kompetens än högskolans ärintressant för er del när det t. ex. gäller att göra samordningsvinster isamband med den nya lärarutbildningen, som jag tog upp i mitt anförande? Hurvore det med litet utbildningspolitiskt kitt, , när det gäller deolika beslut som fattas på det utbildningspolitiska området? Beträffande skriver ni i betänkandet att manskall ta till vara den kompetens, erfarenhet osv. som har samlats i Linköping.Jag kan inte förstå annat än att man avhänder sig möjligheter inomutbildningspolitiken. Jag lockas liksom att säga det här. I just den härfrågan kan jag inte anlägga några regionalpolitiska synpunkter när det gällerLinköping. Men det måste väl vara så att riksdag - om jag nu skallanlägga en sådan aspekt på frågan - också kan säga att man vill ha en del.av enmyndighet där. Vi kan väl inte först gå till myndigheten, som skulle existerasom något slags metafysiskt fenomen, och falla i träns för att sedan vakna uppoch veta vad myndigheten anser. Ni ger inga garantier för att manfortsättningsvis får vara verksam i och där ta till vara denkompetens som byggts upp på just den nivå som också ni genom somtalesman säger er värna om. Inte ens på detta område ger ni ett uns av garantiför att kompetensen får finnas kvar och även odlas genom högskolans försorg. Är ni beredda att släppa in privata utbildningskonsulter pådet här området, ? 138 () replik: Låt mig först för få påpekaatt myndigheterna här har ansvaret. Vi har gjort undersökningar som visat attdet finns ansvar på alla nivåer. Det leder inte till något resultat. YlvaAnnerstedt säger att det på detta ornråde behövs speciella åtgärder. Men detenda som ni har kunnat motionera om och reservera er till förmån för är kravetpå att SÖ skall utarbeta ett program. Var finns de konkreta förslag och åtgärdersom ni i så fall vill föra fram? Jag menar att det här måste ske en personlig påverkan utepå högskolorna. Det finns kanske också andra åtgärder som behövs för att hjälpakvinnorna och få dem intresserade. Att utarbetar ett programkommer inte att lösa några problem. Det finns så många vackra program ochdylikt som inte leder till någonting. Här behövs direkta åtgärder, och de skalli så fall genomföras ute i skolorna. frågar varför vi vill inrätta en mellannivå istället för att utnyttja de redan befintliga nivåerna, eftersom det blir mycketbilligare och bättre. När det visar sig att det i vissa län inte finnstillräcklig kompetens för att kunna ordna en fortbildning måste man samarbetamed andra län. Det är av det skälet som vi anser att fördjupningsutbildningenbör knytas till regionen. vet lika väl som jag var högskolorna ochuniversiteten är förlagda. Självfallet är det därför betydligt mycket enklareoch billigare att utnyttja den kompetens som finns på högskolorna om dennautbildning förläggs regionvis. Frågan om hur dessa regioner skall varauppbyggda får vi tillfälle att återkomma till. Det finns alltså möjligheter attbättre utnyttja kompetensen på högskolor och universitet genom att låtautbildningen ske regionvis. Jag tror inte att någonstans i betänkandeteller i propositionen kan finna att vi.har sagt att man skall utnyttja privatakonsultfirmor. Vi har tvärtom framhållit att det finns kompetens inom vårt egethögskoleväseri. Vi säger att denna utbildning skall ha en praktisk anknytning,och denna får man genom att ha anknytning till det skolväsende somman jobbar med. Den vetenskapliga forskning som bedrivs och det kunnande somfinns på högskolorna skall utnyttjas under medverkan från högskolorna. Vi sägericke på någon punkt att man skall ta in privata konsulter. Det finns inom detsvenska högskoleväsendet och skolväsendet tillräckligt många kunniga ochlämpliga personer för detta ändamål. Vi tror alltså att det är den vägen manskall vandra. Det finns ingen anledning för att bestämma var en litendel av en myndighet skall föriäggas någonstans. Vi tycker att det är praktisktatt myndigheten själv avgör detta. Ett samlat program för skolledarutbildning Anf.139 () replik; säger att det behövs direktaåtgärder ute på skolorna för att främja jämställdheten, och det håller jag heltmed honom om. Det är naturligtvis där det skall göras. Anledningen till att detinte gjorts Ett samlat program för skolledarutbildning Prot.1986/87:30 är att man på skolorna inte vet hur man skall göra. På en del håll i19 kommunerna vet man faktiskt hur man skall bära sig åt. Ettsätt för SÖ att uppmuntra dem som inte vidtagit några åtgärder är att samla inde goda exemplen och utarbeta ett förslag, som stöd och hjälp till kommuner,om hur man kan gå till väga när man bättre stimulerar kvinnor att söka tillskolledarutbildningar. Enligt det resonemang som för skulle SÖaldrig få göra några kommentarmaterial eller servicematerial. SÖ framställerfaktiskt sådant material på en lång rad områden. Bara under det senaste årethar SÖ framställt ett tiotal sådana stödprogram för skolorna ute i . Nogkan det finnas anledning att man också på detta mycket viktiga område får ettmaterial till hjälp för de kommuner där man faktiskt inte vet hur man bär sigåt för att stimulera kvinnor att söka till skolledarutbildningar. 140 () replik: Nej, , det behövs inte någonmellannivå för att få dll stånd en god skolledarutbildning. Visst finns det smålän. Det är inget som helst tvivel om den saken. Men det är ändå att underkännalänsskolnämnderna att inte tro att de skulle kunna komma överens utanytterligare en regional nivå. De kan förvisso samarbeta. Jag fick inget svar på min fråga, . Hur kandet bli ett bättre utnyttjande av högskolornas kompetens bara geriom att maninför denna regionala mellannivå? Det var ju så uttryckte sig isitt anförande. 141 (vpk) replik: Först prisar den kompetens somfinns på högskolorna när det gäller utbildning av skolledare. Sedan säger hanatt man inte kan bry sig om en liten del av den verksamheten. Men om dennalilla del av den stora kompetensen råkar finnas vid en högskola som heterLinköpings högskola? Varför kan inte säga att vi tycker att detär vettigt att den får ligga kyar där? Jag kan inte förstå varför interiksdagen skulle kunna uttala att delar av en myndighets verksamhetsområdeskall ligga på ett annat ställe än där myndigheten själv har behagat förläggadem. 1 dendel som handlar om vilka som skall anlitas vid utbildning av skolledare tolkarjag svar som mycket positivt när det gäller privatautbildningskonsulter. Jag tror att vi är överens om att vivill slippa SAS-rektorer. 142LARS () replik: Jag vill säga till att vi äröverens när det gäller att utnyttja den kompetens som redan finns inomhögskolan. När det gäller har vi sagt att vi förutsätter att SÖ tartill vara den kompetens som finns där. Hur man sedan praktiskt skall lösa detblir en fråga för SÖ att avgöra. Till YlvaAnnerstedt vill jag säga; blev det inte något program, utan det blevkompendier från som skulle gå ut till skolorna. 132 inte någonstans sagt attskolöverstyrelsen inte skall stimulera denna verk- samhet.Det vi har sagt är att det viktiga när man skall åstadkomma förändringar inteligger i att man utarbetar vackra program. När det gäller att komma till rättamed dessa problem är huvudsaken att det förekommer aktiviteter ute i skolorna.För detta har självfallet , och det vet somsjälv är med där, möjligheter och förutsättningar att vidarebefordra tips ochidéer om hur man skall kunna förmå kvinnorna att engagera sig. Vi har intedelade meningar om att det bör vara fler kvinnor som skolledare. Vad jagdäremot reagerar mot är att man tror att man löser problemen genom att skrivaett program på SÖ. Det reagerar jag mycket starkt emot. Man har faktiskt, , redan nu regioner förvissa uppgifter som länsskolnämnden ansvarar för, därför att det är praktisktoch därför att det har visat sig att länsskolnämnderna är för små. Vad jag sadetidigare var att man självfallet utnyttjar högskolornas kompetens bättre om manhar större grupper av skolledare. Det blir också billigare om vi på detta sättförlägger detta regionvis. Jag trodde att delade min uppfattningatt det gäller både att få kvalitet på utbildningen och att göra den så billigsom möjligt. Tredje vice talmannen anmälde attYlva och anhållit att till protokollet få antecknat attde inte ägde rätt till ytterligare repliker. Ett samlat program för skolledarutbildning Jag har naturligtvis all anledning attuttrycka tillfredsställelse över att utbildningsutskottet under stor enighettillstyrker de förslag som redovisas i propositionen om en samladskolledarutbildning. Därmed kommer förhoppningsvis också att bifalladessa förslag. Jag har begärt ordet i denna debatt därför att jag ser detangeläget att särskilt understryka en del av skolledarfunktionen, en avskolledarens många uppgifter, nämligen den som handlar om den pedagogiskaledningen. Det sägs i propositionen att den pedagogiska' ledningen ärden primära uppgiften för skolledaren. Det är i och för sig självklart, meridet bör ändå, trots detta, påpekas och upprepas. Skolan verkar i ett samhälle som förändras mycketsnabbt. Skolan är en institution och en organisation som ställer stora krav påkunskaper och förmåga hos dem som är satta att leda den. Rektorer ochstudierektorer måste behärska skolans innehåll - det som skolan skall lära ut -och känna till dess regelsystem och dess administrativa ordningar. Skolansledare måste därutöver ha en sådan yrkessäkerhet att de kan agera självständigtoch emellanåt också improvisera där regelsystemen ger dem otillräckligvägled-riirig. Mot bakgrurid av detta säger jag i propositionen, atteftersom det är lätt att precisera konkreta administrativa uppgifter - det ärlätt att hantera dem, identifiera dem och delegera dem -, kan det finnas enrisk att skolledaren primärt ägnar sig åt denna typ av uppgifter och att detsom är det centrala, nämligen den pedagogiska ledningen i skolan, kommer ibakgrunden. Av detta skäl vill jag gärna, när behandlarskolledarpropositionen, Ett samlat program för skolledarutbildning Prot.1986/87:30 särskilt understryka betydelsen av att man i utbildningen mycket noga19 informerar och instruerar och ger kunskaper i det som handlarom att vara pedagogiska ledare i skolan. Att vara en pedagogisk ledare innebär att man är rådgivareoch inspiratör för lärarna. Det innebär också att man kan utöva en tillsyn ochkontroll över att skolan fungerar och att den kan utföra sina arbetsuppgifter.Jag talar då inte om en polisiär kontroll som innebär att skolledaren skall haen rapportskyldighet bakåt mot överordnade, mot skolstyrelse och länsskolnämnd,utan att skolledaren itiycket aktivt skall kunna ingripa, och med dessa smååtgärder kunna korrigera där det behövs för att skolan, där den kommer tillkorta, bättre skall kunna fungera. En mycket central uppgift i detta stycke är att beskrivaoch förklara skolans mål och innehåll, att levandegöra läroplanen. Är det någotvi borde ha lärt oss i vår diskussion om vad målstyrning innebär är det justatt målstyrning inte innebär att man uppställer ett antal regler för de mål manhar utan att man mycket klart levandegör målen och bedriver en opinionsbildningkring det som är skolans mål. Detta är en central funktion för skolledarna, ochdet är en mycket viktig del i skolledarutbildningen. Jag vill alltså understryka att en skolledarutbildning,såsom den föreslås, måste syfta till att få skolledare som verkar ute iundervisningsrummet. Om vi inte får det kommer vi aldrig att lyckas med det somär vår avsikt med målstyrningen. Detta kan innebära att skolledarna får avståfrån delaktighet i ett och annat i skolans administration. Jag har med vissfasa kunnat se byråkratiska tendenser i skolan på några håll, där samtligaskolledare av förment praktiskt-administrativa skäl har satt sig i ett egetlitet hus på skolgården och häckat för att de skall slippa ha kontakt med denverklighet som skolans undervisning är. Jag tycker det finns anledning attunderstryka att skolledaren alltid måste sträva efter att verka ute iundervisningsrummet. Att skolledaren då behöver ha en gedigen lärarerfarenhetoch svårligen kan klara sig utan denna förtjänar också att i det sammanhangetunderstrykas. Jag ansåg det vara angeläget att i anslutningtill den mycket välvilliga behandling som propositionen har fått i utskottetinför riksdagsbehandlingen särskilt framhålla skolledarrollens viktigasteinslag. 144 (): Jag har begärt ordet, inte för att förlängadebatten, utan för att markera.att vi tycker att frågan omskolledarutbildningen är mycket viktig. Vi står alltså bakom utskottsmajoriteten,och jag har därför inga andra yrkanden, men jag vill ändå göra ett parmarkeringar. Den vikt vi fäster vid denna fråga tog sig bl. a. uttrycki att behandlades här i kammaren en partimotion från -den har nr 948 om någon skulle vara intresserad - där vi i centerpartietutförligt beskrev hur vi tyckte att den framtida skolledarutbildningen skulleutformas. Utgångspunkten för resonemanget vi förde var en rapport som tre fristående,internationella forskare hade avlämnat efter att ha utvärderat den dågällande svenska skolledarutbildningen. Det var Pettigrow, Schmuck.och . Vormelandsom 1982 hade genomfört utvärderingen. På grundval av deras 134 iakttagelser skisserade vi i-vårpartimotion hur skolledarutbildningen borde se ut, ochdet var i huvudsak de fyra steg som den nu kommer att omfatta. Vi framhöllbehovet av introduktionsutbildning, av utbildning för nytillkommandeskolledare och behovet av fortbildning - det som vi nu kallarfördjupningsutbildning. Vi menade att det skulle komma att föreligga étt behovav kontinuerliga fortbildningsinsatser för skolledarna. Men var naturligtvis sin tradition trogen ochavslog motionen. Vi kom tillbaka året därpå med en kommittémotion med nr 1243.I den upprepade vi en del av det vi sagt tidigare och beklagade att regeringen,trots att vi kunde redovisa detta underlag och trots ätt hadekommit med sin rapport, ändå inte hade kommit sig för med att framlägga ett förslagom hur skolledarutbildningen skulle utformas. Inte förräri denna höst kan fatta beslut i dennafråga; man hade alltså kunnat gå fram litet snabbare, om viljan hade funnits. Trots att vi är överens, som jag sade inledningsvis, fannsdet anledning att då propositionen framlades skriva en motion och fästariksdagens uppmärksamhet på några speciella punkter. I inledningen till vårmotion noterade vi att det är bra att regeringen också fortsättningsvis ärberedd att ta sitt ansvar för skolledarna i det avseendet att dessa ävenfortsättningsvis skall ha statligt reglerade tjänster. Staten skall ta sittansvar för skolledarutbildningen och kostnaderna för denna. Det fanns skäl attskriva om detta. Propositionen lämnades ju , och då hade vistundtals anledning att tvivla på regeringens goda avsikter i detta avseende. Alla här, och framför allt ledamöterna iutbildningsutskottet, kommer naturligtvis ihåg resonemangen om att eventuelltdra in de statsbidrag som utgår för skolledarna och att regeringen som en följddärav också skulle komma att undandra sig ansvaret för skolledarutbildningen.Men så kom propositionen, och det är den som vi nu behandlar. Där fanns, tyckte vi, ett par punkter som man tog litetväl lättvindigt på. a. sade man att de skolledarutbildare som ävenfortsättningsvis skall svara för utbildningen bör ha lämpliga kunskaper ocherfarenheter för att tjäna utbildningens syfte. Det låter naturligtvis vackert,men om man skall anställa skolledarutbildare utifrån de utgångspunkterna,kanske man vill veta litet mera om vilka kompetenskrav som det finns anledningatt ställa. Därför utvecklade vi i den aktuella motionen ett antalsådana kompetenskrav som vi tyckte borde vara relevanta för utbildarnafortsättningsvis. När betänkandet nu föreligger kan vi notera attutskottsmajoriteten har ställt sig bakom de kompetenskraven .Man åberopar dem ibetänkandet och förklarar att det utskottet sagt med anledning av motionen kantillgodose behovet av kvalifikationer. Det tycker jag är bra, och det ärviktigt att detta nu är fäst på papper. Sedan skall jäg säga några ord ytterligare om en frågasorn kanske inte riktigt har den dignitet sorn debatten möjligen skulle kunnage intryck av. Urider de som vi haft skolledarutbildning har detcentrala ledningsansvaret för utbildningen, den centrala ledningsfunktionen,varit lokaliserat till . Det har gett mycket goda erfarenheter. Genornden lokaliseringen hardet som och andra efterfrågar-denvetenskapliga kompetensen - kommit till uttryck och dokumenterats på olika Ett samlat program för skolledarutbildning Prot.1986/87:30 sätt genom ett antal skrifter och rapporter, bl.a. frånledningsfunktionen, Det tycker vi har varit bra. Ett samlat program för skolledarutbildning