prot · GA09103 · 1986-12-31 00:00:00 — förslag bereds inomjusfifiedeparte-mentet. Självfallet fäster vi stor vikt vid de synpunkter somförts fram från de myndigheter som berörs av förslaget. Det är emellertid ännuför fidigt för mig att redovisa någon inställning till styrelsens förslag. Avsamma skäl kan jag inte besvara frågan om formerna för ett beslut ifrågan, 20 (): Jag ber att få tacka för svaret. Jag har fullförståelse för att en del av landets polisdistrikt, speciellt vissapolisdistrikt i storstäderna och deras omgivningar, har knappa personeUaresurser i förhållande fiU behovet. Däremot är jag tveksam till om man enbartpå statistik kan göra så stora omfördelningar som utredningen föreslår.Statisfik är både bra och nödvändigt som planeringsunderlag, men måste aUtidkompletteras med en fitt på verkligheten. Som jag redan nämnt i min interpellation är ettudda län ur många synpunkter, och polisens arbetsuppgifter i är påmånga sätt sådana att det är svårt att i siffror visa på arbetsbördan. I utredningen uppges att s. k, mjukdata tagits med. iberäkningen.. Emellertid finns inte någon klar redovisning för varje län av vadsom beaktas, och därför är det oklart i vilken utsträckning så verkligen skett. Omfördelningen av polispersonal mellan polismyndigheternai landet I har vissa av de s, k, mjukdatafaktorersom nämnts en alldeles särskild tyngd. Ett par sådana faktorer som jag särskiltvill peka på är tillgången till extra polisassistenter och aspiranter,geografisk struktur samt totalförsvarsaspekten. De extra polisassisterna och polisaspiranterna ingår intei utredningen. I är antalet extra polisassistenter ochpolisaspiranter 47, fördelat på länets samtliga polisdistrikt.Efter hand söker och får dessa polismän en tablåtjänst. Eftersom Norrbotteninte bedöms tilldelas någon av de 150 polisaspiranter som anställs ,kommer denna personalresurs att helt ha försvunnit. Härigenomkommer länets polismyndigheter att få vidkännas ytterligarepersonalminskningar utöver de i utredningen föreslagna 54 polismanstjänsterna. Vidare säger man i utredningen att förekomsten avlokalvaktområden och stationeringar i vissa fall utgör en splittring av enmyndighets resurser. Det antagandet är säkert riktigt, men just i ärdet tveksamt om man kan föra den diskussionen. geografiska strukturgör att lokalvaktområden och stationeringar utanför centralvaktområden måstefinnas. Avståndet mellan centralvaktområden och lokalvaktområden är, med ettpar undantag, mellan 7 och . För att man skall kunna ge befolkningen idessa stora områden ett minimum av polisiär service kan inte polisstationernalämnas obemannade. Den kontakt som etableras mellan de utstationeradepolismännen och människorna i området är också en tillgång, inte minst medtanke på polisens roll i totalförsvaret. är ett viktigt uppmarsch-öch mobiliseringsområde, och polisen har en viktig del i försvar och gränsövervakning.Detta går inte heller att redovisa i statisfik. har polisorganisationen ett intensivtsätt. Detta har lett till den s.k, polisreformen. Den 1 november 1985genomfördes sista steget i denna reform, och den beslutade uppläggningen hållerman nu på att genomföra på lokal nivå. När de slutgiltiga förutsättningarnagavs , uttalade justitieministern att det nu skulle vara slututrettför polisväsendet och att förutsättningarna då var givna för det fortsattaarbetet. Den nu hasfigt beslutade och genomförda nyautredningen kommer således innan anpassningen till polisreformen har hunnitske. Dessutom kan ifrågasättas om den snabbutredning som gjorts är tillräckligtgedigen för att kunna ligga fill grund för omfördelning av tjänster. Som jag tidigare nämnde ifrågasätts inte att vissapolisdistrikt i landet har en svår situation. Det finns då anledning att peka på utvecklingen när detgäller antagningen fill polisaspiranter. Antalet polisaspiranter har minskat från800 /80 till 150 innevarande budgetår. Detta har inte inneburitnågon förändring vad gäller antalet tjänster, men det har medfört atttillgången på personal därutöver kraftigt har minskat. Rent fakfiskt innebärdet också att antalet poliser på gator och torg blir mindre, eftersom polisenunder utbildningen har en del av denna upplagd som praktiska moment, vari bl,a. Vi i anser att en del problem skulle lösasgenom större antagning av aspiranter, och vi har föreslagit en ökning avantalet aspiranter till 460 från budgetåret1987/88, Detta är ett avsevärt bättre förslag än att lösa en del problemgenom att försämra förhållandena för något så när väl fungerande distrikt. JagviU sluta med att fråga justifieministern varför man inte utökar antaletaspiranter, Anf.21 (); Jag ber attfå tacka för svaret. Men jag är inte särskilt nöjd. Detvar , tror jag, som regeringen gav iuppdrag att undersöka möjligheterna fill denna omfördelning. Jag tycker att detär viktigt att slå fast att initiativet kommer från . Härkan man nämligen få den uppfattningen att det är som heltplötsligt har dragit i gång den här karusellen. Men det är alltså inte så, utandet är från som initiafivet kommer - en begäran fillrikspolisstyrelsen att 348 tjänster skall flyttas om. Rikspolisstyrelsensäger nu ifrån i sitt yttrande. Jag skall citera några rader, där man beskriverdet här problemet; "Ettgenomförande av omfördelningsplanen skulle enligt styrelsens uppfattningendast lösa de mest akuta problemen vid de polismyndigheter som föreslås fåtillskott av tjänster, medan det vid de myndigheter som skulle få avstå fråntjänster skulle innebära en så kraftig sänkning av servicenivån att det avbefolkningen i dessa polisdistrikt torde betraktas som oacceptabelt. Styrelsensuppfattning styrks av länsstyrelsernas remissvar." Jagtycker att detta är ganska klara verba. Jag vill understryka att vi frånmoderat sida också har krävt att antalet polismän i utbildning måste öka fillden nivå som har begärt för att man skall kunna komma tillrätta med dessa problem. Detär helt orimligt, som jag ser det, att fortsätta diskutera dessa frågor och attinte få besked från hur man tänker hantera frågan somsådan. Jagvill som exempel nämna i som förlorar 8 polismän - det ärett komplicerat polisdistrikt. förlorar 22 poUsmän på grund av dennaomfördelning. Det är alldeles uppenbart att har rätt i sinaantaganden, nämligen att detta skulle uppfattas som mycket allvarligt avmänniskorna på de orter som drabbas av en försämrad bevakning. Jagtycker att det nu är dags för jusfitieministern att tala om hur han ser påsituationen totalt sett i landet, eftersom denna fråga berör hela landet. att de distrikt från vilka man skall ta bort polismän har för lågbrottsUghet, att denna brottslighet är acceptabel och att uppklaringsprocentenär acceptabel? Justifieministern måste ju ha denna uppfattning om förslagetblir verklighet. Det innebär i sin tur att statsmakterna i princip accepteraren så hög brottsnivå och en så låg uppklaringsprocent som man har i dessadistrikt. Dettaär ju en viktig fråga rent principiellt som gäller synen på rättssäkerhet, påbrott och straff och på uppklaringsprocenten totalt sett. Minförsta fråga är: Anser justitieministern att man kan utgå från att det råderett normalförhållande i dessa distrikt? Omfördelningenav polispersonal mellan polismyndigheterna i landet Omfördelningen av polispersonal mellan polismyndigheternai landet Min andra fråga är; Håller man redan indirekt på attgenomföra detta förslag? Jag har fått reda på att man i haderäknat med att få två tjänster via rekryteringskåren - en tjänstförlagd till och en tjänst förlagd till . Men har man fåttbesked om att dessa tjänster i stället hamnar på andra platser i landet. Dåfinns det anledning att fråga: Tänker man indirekt genomföra dennaomfördelning, och skall man ta denna utredning som utgångspunkt för fördelningav tjänster inom ramen för de knappa resurser som nuvarande utbildning ger?Detta är också viktigt att få besked om. : Jag tycker att denna fråga berör hela landet.Då är det också angeläget att riksdag får debattera den. Och på denpunkten borde väl justifieministern ändå kunna ge ett besked. Om ni idepartementet anser att den begärda utredningen skall ligga till grund för enomfördelning, är det då inte rimligt att får ta ställning fill dennaomfördelning, just utifrån vad sade? Vi har för inte länge sedanfattat beslut om hur polisorganisationen skall se ut i landet. Då har vi ocksåhaft en bemannings-plan som grund för detta beslut utan att vi har lagt fastbemanningsplanen i . Men kommer vi att få ta ställning till dennavikfiga fråga? Jag vill bara erinra öm att fördelningen avpolismanstjänster i landet mellan distrikten ligger fast enligt en mall som harsitt ursprung i den kommunala polisorganisation som förstatligades , Ävenfillskottet av poUstjänster - vi har fått rätt många polistjänstersedan 1965, en ökning med över 40 %-har födelats efter denna mall. Det vore,herr talman, orimligt, för att inte säga oansvarigt, att underlåta att pröva omdenna fördelningsmall svarar mot dagens förhållanden och behov. Det har dockhänt ett och annat på dessa . En undersökning har gjorts av , Idepartementet bedöms nu denna undersökning, och då beaktas naturligtvis alla desynpunkter som lagts på utredningen bl, a. vid remissbehandlingen. i departementet vilka slutsatser som skall dras av utredningen - detär delvis politiska slutsatser. Jag kan till säga att någraslutsatser ännu inte dragits, varför jag inte vill lämna något svar på erafrågor, och inte heller skall lämna några svar. Ett minimikrav, när slutsatserdras, är självfallet att i varje fall tillskotten av polistjänsterna och iframtiden - är det aktuellt är skjuta till 110 tjänster-fördelas mellanpolisdistrikten enUgt ett mönster, som är bättre anpassat till dagens förhållandenän den mall som vi använt nu ,' och ansertydligen att vi för tid och evighet skäll dela resurserna mellanpolisdistrikten efter exakt den mall som uppstod ur den kommunalapolisorganisationen 1965, Sedan tar ni upp frågan om antalet aspiranter tillpolishögskolan. Det är i och för sig en intressant fråga, för det är juavgörande för hur många poliser vi får ute på fältet, Den frågan bedömer vi ivarje budgetproposition, Jag tänker återkomma till den bedömningen i nästabudgetproposition. När det gäUer den plan som föreligger från regeringensida och de förslag som framförts från bl, a, och ärdet fråga om en skillnad under en treårsperiodpå 550 antagningar och därmed 550 poliser. Det är klart att det är 550 poliser,men i förhållande till det totala antalet poliser i , över 17 000,är det ändå en ganska marginell fråga, där vi har olika uppfattningar. Men jagupprepar: Vi får återkomma till frågan och diskutera den på ett lugnt ochsakligt sätt i anslutning till nästa budgetproposition. 23 (): Justitieministern säger att jag ifrågasätterom man inte borde fördela resurserna i fid och evighet enligt en för 20 årsedan uppsatt mall. Det anser jag naturligtvis inte. Men ett av sätten att göranya omfördelningar är att ta in fler aspiranter. Om man skall göra enomfördelning av tjänster, vore det rimligt att man gjorde det som manbedömde huruvida det behövs fler aspiranter i stället för att göra det efteråt,för aspiranter är ju en personalresurs. Justitieministern säger att det är en marginell fråga, omvi vill öka antalet aspiranter med 300400. Det tycker jag inte alls ärmarginellt. Det är egentligen fråga om väldigt stora resurser. Om det voremarginellt, förstår jag inte varför man inte gjort det . För ossi , som är en av utgångspunkterna för min fråga , är 54 tjänsterinte någonting marginellt. Det har oerhört stor betydelse för varjepolisdistrikt om man förlorar en eller två tjänster. Jag tycker att det är enunderlig inställning att inte ha förståelse för att varje polistjänst på lokalnivå har betydelse. Jag läseri jusfitieministerns interpellationssvar: "Jag har tidigare här i kammaren vid ett flertaltillfällen redovisat bakgrunden till det arbete som har slutförts avrikspolisstyrelsen rörande en översyn av polismansfördelningen." Innan jag tog upp den här frågan försökte jag leta reda påvilka frågor kring detta som hade tagits upp förut. Jag hittade då att BirgittaHambraeus hade framställt en interpellation kring detta. Det fannsockså en fråga från som var ganska generell. Jag vet inte om detta ärdet flertal tillfällen som justifieministern menar eller om jag har gått misteom något -det är möjligt att jag har gjort det. Under alla omständigheter fick sittsvar , och min uppfattning var att justitieministern skulleveta hur han ville göra med den här utredningen. Omfördelningen av polispersonal mellan polismyndigheternai landet 24GÖTE (): Det är inte antalet svar som är detintressanta utan innehållet i svaren. Hade vi fått litet mer innehåll i svarehtidigare hade vi inte behövt upprepa frågorna. Med det syar som vi har fått är det också risk för att vi tvingas upprepa dem igen. För är detta en vital fråga: Vem skall fattabeslut beträffande en så omfattande förändring av polisresurserna ute i landet? Från förstatligandet och fram till nu har man intelevt i någon stafisk rekryteringsbild ute i distrikten. Vi har ipolisberedningen diskuterat de här frågorna, och där kom vi fram till att inomramen för de resurser som vi har finns det ingen anledning att göra ändringar iresursfördelningen mellan distrikten. Det är utifrån den beredningen somriksdagen sedan har fattat 5 protokoll 1986/87:101-103 Omfördelningen av polispersonal mellan polismyndigheternai landet Årdet då underligt att begära att skall få fatta beslut också utifrånden här utredningen, som dessutom inte är parlamentariskt förankrad utansnarare kommit som ett hugskott från ? Här finns viktiga principiella frågeställningarbeträffande den totala resursbilden inom polisen. Justitieministern säger att500 tjänster är en bagatell. Men varför skall man då flytta på 385 tjänster om500 tjänster är en bagatell? Då är ju 385 tjänster ännu mer bagatellartat! Detresonemanget stämmer inte. Den intressanta frågan är ändå: Om man tar polismän frånvissa distrikt, måste man inom departementet ha den uppfattningen attsituationen där är tillfredsställande och acceptabel, att brottsutvecklingen äracceptabel, att uppklarningsprocenten är acceptabel och att man därför kan tatjänster från de distrikten. På så sätt slår man fast en riksUkare när detgäller polifisk acceptans för vilken brottsnivå som vi skall ligga på i landet.Det är den vikfiga principfrågan, och har sagt att det integår att göra på detta sätt, eftersom vi då kommer att få en oacceptabelutveckling. Därför ställer jag återigen frågan: Anserjustitieministern och att situationen ärtillfredsställande i de distrikt som man skall ta tjänster ifrån? får gärna fråga mig fleragånger, men han får naturligtvis inget svar beträffande vad jag tänker göraförrän jag har bestämt mig. Huruvida regeringen skall gå till meddetta eller inte har att göra med vilket förslag regeringen kommer fram till. Jag tycker det är onödigt att säger att jaghar påstått att 500 poliser är en bagatell. Tvärtom: Jag sade att 500 poliserär 500 poliser. Men detta är i förhållande till det totala antalet poliser ilandet ett marginellt antal. Jag är förvånad över att GöteJonsson och andra som vill ha 550 poliser till inte vill veta hur de tjänsternaskall fördelas utan vill fortsätta att fördela dem enligt mall. Det ärväl ändå rimUgt att ta reda på hur arbetet fördelar sig mellan de olikapolisdistrikten och vilka polisdistrikt som har det största behovet av t.ex. de ytterligare 550 poUser som ni själva vill ha. 26GÖTE (): Det är självklart att de nya tjänster som vianser skall tillföras polisen skall fördelas med hänsyn till behovssituationenute i landet. Jag hävdar att statistiska mall inte finns. Även framtill nu har man ju prövat utökningen med hänsyn till behovet i de skildadistrikten. Justifiedepartementet tar ju nu poliser från vissadistrikt och flyttar dem till andra distrikt i stället för att, som viförordar, öka antalet poUser. a. vi i moderata samlingsparfiet menar attbrottsutvecklingen totalt sett i landet är oacceptabel. Precis somrikspolisstyrelsen har sagt klarar vi inte problemet genom att omfördelatjänster mellan polisdistrikt. Vi måste öka utbildningskvoten och se till atti princip hela landets polisresurser förstärks. Detta är ju den storaskillnaden mellan vårt och departementets synsätt. Jag menar alltså attdepartementet gör ett indirekt erkännande när det flyttar polismän från vissadistrikt och säger att dessa distrikt inte heller skaU få någon Detta måste juinnebära, herr jusfitieminister, att ni i jusfitiedepartementet menar att deti de ifrågavarande distrikten finns en acceptabel brottsnivå ochuppklarningsprocent. Då har man, enligt min mening, lagt fast en poUtiskacceptans för en nivå som enligt min och mitt partis uppfattning är för hög. Vimåste öka antalet polistjänster totalt och inte spela schack med de tjänstersom vi har och inom ramen för ofillräckliga resurser, Anf.27 (): Polisen ute i landet har ju byggt upp sin verksamhet på basis av ettvisst antal polistjänster. Trots dagens fördelning - och jag är inte kapabelatt avgöra om den är ålderdomlig eller inte - kan inget distrikt sägas varaexemplariskt i den meningen att det kan konstateras en positiv trend när detgäller brottsligheten. Personal finns inte närvarande i sådan utsträckning attbrott verkligen förhindras. När det begärs nya tjänster sker ju ocksåprövningen med utgångspunkt i de lokala enheternas beskrivning av situationen,varvid det görs en jämförelse med stafisfiken. Samma förfaringssätt används jupå många andra områden, eftersom det är de som bor i distriktet i fråga som kanbeskriva hur just deras situation ser ut. Det förefaller mycket konstigt atttro att man kan fördela tjänster rättvist med stöd av bara stafistik.Naturligtvis måste man lyssna på de människor ute i landet som kan beskrivasituationen. Attdet behövs fler poliser ute i landet tycker jag att brottsutvecklingen visar.Jag kan inte förstå talet om att man nu skall omfördela tjänster. Varför skallman göra detta - om det nu är regeringens avsikt - för att påföljande år pröva,om det behövs aspiranter. Det vore väl lämpligt att börja med att antaaspiranter i större utsträckning och sedan se om man behöver omfördelatjänster. frågade mig om brottsligheten ligger på en acceptabel nivåi vissa polisdistrikt. Jag vägrar tala i sådana termer. För mig är ingenbrottsnivå acceptabel. har inte resursernafördelats efter det fakfiska behovet. I stort sett har fördelningen skett iöverensstämmelse med fördelning. I stort sett har det skett på ettmekaniskt sätt i förhållande till den . Förförsta gången har man gjort en analys av hur arbetsbördan fördelas mellan deolika polisdistrikten med hänsyn till invånarantalet. Jag är besviken över attvarken eller vill erkänna behovet av denna analys.Naturligtvis kan man diskutera om analysen på alla punkter är korrekt ellerriktig. En sådan diskussion välkomnar jag, men ett erkännande av att analysenbehövdes hade också varit välkommen. Överläggningenvar härmed avslutad. Omfördelningenav polispersonal mellan polismyndigheterna i landet 5 §Svar på interpellation 1986/87:202 om förpassningar har - under påstående att svåra och känsliga förpassningsuppdragi dag utförs med reguljärt flyg av ej utbildad eller ej tillräckligtutbildad personal - frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidtaför att maximal säkerhet skall upprätthållas vid sådana förpassningar. Vidare har frågat mig om jag är beredd attmedverka till att reglerna ändras så att det blir poUspersonal som verkställerförpassningar. Jag har uppfattat interpellation på detsättet att hans frågor gäller förpassningsresor till utlandet med personer sominte får stanna kvar i , Inom kriminalvården har det i enlighet med ett beslut avriksdagen byggts upp en organisation för transporter av frihetsberövadepersoner. Med hänsyn fill önskemålet att avlasta polisen utför organisationenuppgifter även för polisens räkning som t, ex, förpassningsresor, något somockså förutsattes i beslut , Den nuvarande verksamheten bedrivsalltsedan år 1966 som en försöksverksamhet. Verksamheten har granskats av revisorer(förslag 1984/85:12), Enligt revisorerna förefaller det rimligt att den långaförsöksperioden för kriminalvårdsverkets transportorganisation nu får liggatill grund för en permanent lösning som omfattar även de utländskaförpassningsresor-na. Dessa bör, ansåg revisorerna, ombesörjas avkriminalvården. Om det behövs bevakning vid transporten skall enligtrevisorernas rapport kriminalvården i normalfallet svara för denna. Polisskall finnas med vid förpassnings-resan om en polismyndighet anser att detfinns särskilda polisiära skäl till det. Beslut om detta bör enligt revisorernafattas efter samråd med , då även de särskilda skälenför åtgärden anges. Revisorerna underströk i sin rapport att det är angelägetatt de transportförare inom kriminalvården som skall anförtros uppgifter avdetta slag uppfyller de rimliga krav som kan ställas på personalen för sådanautlandsuppdrag. Med anledning av revisorernas rapport konstateradejustitieutskottet (JuU 1984/85:37) att frågor om transportverksamheten ochdärmed också förpassningsresorna till utlandet snart skulle aktualiseras förregeringen. Utskottet utgick också ifrån att resultatet av övervägandena ilämpligt sammanhang bekantgjordes för . har i anslagsframställningen / 88 anmält att man beslutat genomföra vissa organisatoriskaförändringar av transportverksamheten. Dessa går bl. a. ut på en ökadkoncentrafion och planering av utlandstransporterna. Förslaget innebär att enav kriminalvårdens fyra transportcentraler i fortsättningen ansvarar förplaneringen av utlandstransporterna. föreslår att enspeciell grupp utvalda vårdare genomgår utbildning anpassad förutlandstransporter. Omorganisafionen av kriminalvårdens transportverksamhet harsom målsättning att kunna ge en bättre, snabbare och effektivare service.Under förutsättning att kriminalvården får yrkade medel avseende ADB-stöd fill transportcentralerna tordeenligt omorganisationen . 1986/87:103 av transportorganisatipnen vara klar /89. Regeringenhar i årets budgetproposition anmält omorganisationen av T ~ transportverksamheten och begärt medel för en ny transportdator. gen har den 2 aprilgodtagit regeringens förslag. Denplanerade ändringen av transportorganisationen uppfyller som jag ser det dekrav i fråga om säkerhet och effektivitet som kan ställas på en organisation avdet här slaget samfidigt som man undgår att för polisens del ta i anspråkresurser som kan användas för viktigare polisiära uppgifter. Anf.30 (): Jag vill inledningsvis tacka statsrådet för svaret på mina frågor. Bakgrundentill min interpellation är den debatt som pågår och har pågått mellan å enasidan kriminalvården och å andra sidan polisen. Det är alltså inte som ettslags representant för någondera parten jag står här i talarstolen, utanfrågan i sak har väckt en del spörsmål, som jag menar är så pass viktiga att debör debatteras i kammaren. Statsrådethar här lämnat ett svar som redovisar var frågan befinner sig sakligt men imindre utsträckning lämnat ett konkret svar på mina frågor eller ens fört ettsjälvständigt resonemang omkring den. Avsvaret framgår trots allt att justifieministern finner att den planeradeändringen av transportorganisationen "uppfyUer som jag ser det de krav ifråga om säkerhet och effektivitet som kan ställas på en organisation av dethär slaget". Jag kan i detta inläsa att den nu existerande, tjugoårigaförsöksverksamheten inte uppfyllt acceptabla krav på säkerhet och effektivitet,eftersom personalen nu måste utbildas; detta är egentligen ett uppseen- ,deväckande medgivande av justitieministern. Dock vill jag i sammanhanget påpekaatt denna verksamhet även har andra intressenter. Man kan ju fråga sig vadSvensk pilotförening skulle säga om justifieministerns uttalande . Och vadsäger flygbolagen och deras fiotusentals passagerare? Förpassningsverksamhet är en svår och vansklig uppgift. Den kräver ettstort mått av etik och förmåga att bemästra svåra situafioner.