prot · GA0914 · 1986-12-31 00:00:00 — Närdet gäller engångsskatten och förräntningen på pensionsförsäkringarna måsteman ta hänsyn till på vilket sätt pensionspremierna har betalts. Den realaavkastningen kan variera mellan och ,helt beroende på när premien har betalts. Men även det högsta beloppet i dethär sammanhanget är ungefär den avkastning som försäkringsbolagen tycker att deskall ha för att kunna garantera pensionsåtagandena. Omregeringen tycker att det är för mycket, låt mig då fråga; Vilka ingrepp skallni göra mot dem som deltar i allemansfondssparandet? Där är ju avkastningenmycket hög. Skall ni införa en engångsskatt även för den kategorin människor? är välfärd offentliga monopol, begriper inteatt människor kan tycka att de vill välja daghem eller annan form av barnomsorgsjälva, att man kan vilja välja läkare själv. Att införa försäkringssystem ochatt öka valfriheten är uppenbarligen någonting främmande för landetsfinansminister, det kan vi klara ut i den här debatten. Det är också någonfingsom gör att, som sade, framtiden inte är för socialdemokratiskpolifik. Människorna vill ha en ökad valfrihet. 23 ()replik; Skall jag tolka finansministerns senaste inlägg så att han infe vill genågra extra pengar fill försvaret och inte heller till exempelvis studiemedlen?Självfallet hoppas jag att svaret på den frågan är nej, och det visar hurorimlig hans fråga är. Liksomregeringen kommer att presentera ett samlat budgetförslag ijanuari, och jag har inte heller begärt av finansministern att han skall"lägga fram ett sådant . Min fråga gällde en annan sak. Vadjag i mitt anförande talade om var framtiden och regeringens beredskap inför deproblem som han själv vältaligt har beskrivit. Finansministernpoängterade i sitt anförande att det var en ganska osäker framtid men aft mankunde vänta sig en fortsatt hygglig utveckling i omvärlden och nästaår. Under sådana förhållanden, herr finansminister, tycker jag att manverkligen borde ta fillfället i akt att lösa upp de strukturella obalanser somfinns kvar. Tyvärr har finansministern inte sagt något om detta, men han har enreplik kvar.. Fårjag instämma i de slutsatser dragit av deltagande i det nämndaOECD-symposiet. Finansministern nämnde som en av de viktigastefördelningsfrågorna den mellan personer som har arbete och personer som intehar det. Det kan jag verkligen instämma i. Av det skälet är det viktigt att fåen fillväxtskapande politik, för det är bara då som den ekonomiska utvecklingenkan skapa de jobb som löser upp detta svåra och viktiga fördelningsproblem. sådan fillväxtskapande polifik är självfallet skattepolitiken en viktig del.Finansministern sade inte mycket mer än att skatterna är ett problem. Det kanjag också instämma i, men det kan säkert alla kammarens ledamöter och helaSveriges befolkning instämma i. Självfallet behövs en samlad syn och det är braatt ingenting säga förrän man vet precis osv. - men innan man över huvud tagetbörjar diskutera en skattepolitisk omläggning måste man ändå veta vad man vill.Man måste ha något slags mål för ögonen. Frånfolkparfiets sida har vi i flera parfimotioner mycket tydligt deklarerat vad vivill; sänka marginalskatter, återinföra inflationsskydd och flera andra saker.Men det är oklart vad socialdemokraterna vill. Eftersom dessutom Kjell-OlofFeldts parti sitter i regeringsställning är det av särskilt intresse att veta ivilken riktning tankarna går i det partiet. Fårjag slutligen, fru talman, säga att det var ett beklämmande besked vi fick ifråga om engångsskatten. Varje gång avkastningen realt överstiger skallman vänta sig en ny engångsskatt. Det tycker jag var ett dåligt besked tilllandets sparare. 24 ()replik: inbjöd mig att välja mellan pest och kolera, tredjevägens politik eller sådana här checkar, för att lösa regionala obalanser. Detär helt riktigt, som finansministern redan förutsett, att av dessa två väljervi ingetdera. Valet står infe mellan dem. Omman skall göra en liten tillbakablick kan man ju konstatera attbefolkningsströmmarna, flyttlassen har ökat under denna regerings fid. Jag hari mitt huvudanförande sagt att jag anser att en betydande del av förklaringenligger i den tredje vägens politik och dess koncentrationsfrämjandeingredienser. Självklart krävs också en politik som aktivt stimulerar.En del av detta har jag varit inne på. Man får helt olika effekter om mansatsar på privata investeringskonton eller om man driver en politik som samlaralla vinster hos de stora exportföretagen. Det kallas inte traditionellt för regionalpohtik, men detär en politik för en regional balans. Den politik vi förespråkar på område efter område - närdet gäller utbildningspolitiken att främja de små högskolorna, slå vakt omresurserna i skolan och de små skolorna; när det gäller energipolitiken att istället för det storskaliga gå över fill hushållning och förnyelsebar energi;när det gäller jordbruks- och skogspolitiken att ge människorna ute iglesbygden en chans att stanna kvar i stället för att flytta - syftarkonsekvent till att hävda målet regional balans. Trots tillsägelser från majoritethar tyvärr finansministern vid upprepade tilfällen glömt bort målet regionalbalans i den ekonomiska politiken. Jag fick inget svar på frågan om regeringens syn påsparfrämjande åtgärder även i privat regi för att förbättra sparkvoten. Det ärklart att det är alarmerande med en så darrig situation som vi har när detgäller sparande totalt i samhället. Det blir inte bättre av den här sortens attackerpå ett slag av sparande, försäkringssparande. Och jag vidhåller att det är enåtgärd som man har presenterat i outredd form - och dessutom utan minsta försökatt förankra sina beslut i förväg. Jag tror inte att det är en politik som börleda fill efterföljd. Förslaget skapar just den osäkerhet om spelreglerna somjag nämnde tidigare. Det skapar osäkerhet och nya spänningar i fördelningspolitiken- när def gäller vem som drabbas och inte drabbas inom försäkringskollektivet,när det gäller förhållandet mellan pensionärer, etc. Förslaget är olyckligt uralla dessa synpunkter. Det är samma varning som jag vill upprepa: Gör inte om detmisstaget också när det gäller skattepolitiken! Vi förankradeskatteförändringarna 1981, och vi fick bära mycket av hundhuvudet för det. Mendetiblev i alla fall marginalskattesänkningar, som sedan härnämner som sina egna. Vi var fakfiskt ett antal partier som stod för dem. Utansamarbetet hade det knappast blivit något. 25HANS i (vpk) replik: Fru talman! Det var bra attfinansministern ställde frågan om vpk:s ideal. Är idealet det slutna samhället?frågar han i ett slags demagogiskt försvar för socialdemokratins politik ochkapitalets frihet. Finansministern vet ju efter fidigare "'debatter attdet inte är det som det handlar om. Det handlar ju om utlandsinvesteringarnaoch om handeln - vilka strörnmar och vilken omfattning de har. Det handlar omett litet öppet lands problem med det beroende vi har, inte minst beroende avUSA - och vårt teknikberoende. Jag har erkänt dessa problem, och jag har inte pekat på enhelt färdig lösning. Hade jag en sådan, så skulle jag presentera den. Men defgäller ju att försöka vrida politiken och sträva åt olika håll. rådande ordningen med den förstärkta utveckling sominnebär att kapitalet styr och ställer, eller också försöker man göra någontingemot denna ordning. Jag menar att det första man skulle göra vore att försökaanalysera innehållet i utlandsinvesteringarna. Jag frågade konjunkturinstitutetom det fanns någon redovisning av hur stor andel som var marknadsinvesteringar- för marknadsföring av svenska varor utomlands -och hur mycket som varinvesteringar för produktion. Det visste man inte. Och jag ser av DagensIndustri att i LO efterlyser precis samma analys frånregeringens sida. Jag har fått uppfattningen att det inte finns någon analys avdet slaget, och det vore mycket bra att ha en sådan. När man ser vart direktinvesteringarna styrs, så finnerman att industriländerna utanför fill tre fjärdedelar är föremål försvenska uflandsinves-teringar. fick och u-länderna7 %. Jag tror inte att det är så särskilt mycket protekfionism som kräverproduktion i mottagarlandet när det gäller industriländerna utanför -och framför allt inte inom . Regeringen pekar ju själv på att exporten av bearbetadevaror till beräknas öka . Men det blir en minskad exportfill OPEC-området och statshandelsländerna. Det är klart att detta har att göramed oljepriser, betalningsproblem osv. Jag menar att ett försök att formuleraen strategi för att dra loss ur ett extremt starkt transnationellfberoende av de stora makterna och de stora bolagen måste innebära att manförsöker öka länderspridningen inom handeln. Man måste försöka komma loss fråndet transnationella kapitalets arbetsdelning, som genom sönderdel-ning avproduktionen ger till resultat att en svensk exportvara innehåller oerhörtmycket importvaror och punkterar regeringens strategi för att ha ett ständigtexportöverskott. Av samma skäl kan man inte bara förlita sig till generellekonomisk tillväxt, som allmänt premierar kapitalismens utveckling ochtillväxt. Det ger inte heller de nödvändiga medlen för att ta sig loss ur ettsådant här grepp. Man måste försöka styra investeringarna i vårt land tillområden som är mindre importberoende, t.ex. den gemensamma sektorn. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Först ytterligare en sak om engångsskatten.Bo Lundgren sade om den långsiktiga avkastning som man faktiskt haft påförsäkringssparande att krävs för att garantera värdesäkringen. Nej, detkrävs inte, utan det krävs att réalavkastningen är så hög att man kan geåterbäring på premierna till arbetsgivarna. Skulle man nöja sig medvärdesäkringen, räcker det med en realavkastning på O %. Det räcker för attvärdesäkra pensionerna. Men för att kunna ge återbäring och sänka premiernavill man ha en positiv realavkastning på lång sikt. Vi skall ändå försöka komma till klarhet om vad man menarmed valfrihet vad gäller offentlig service, t. ex. sjukvård och barnomsorg. välja tillvilket daghem man vill skicka sina barn, vilken läkare eller vilket sjukhus manvill gå till. Vi säger: Ja, så borde det vara. Men privatiseringen löser inte,såvitt jag kan förstå, problemet. Jag bor i . Den borgerliga majoriteten iNacka har startat ett privat daghem, kallat Pysslingen. Har föräldrarna i Nackafått ökad valfrihet på grund av detta? Nej, de föräldrar som bor i området fårskicka sina barn till det daghemmet och inte någon annanstans. Det blev ingenvalfrihet annat än aft daghemmet heter Pysslingen i stället för att ha enkommunal benämning. Såvitt jag vet skall det i inrättas privatdrivna,kommersiellt drivna daghem. Det är samma sysfem där. Det är ingen som fårvälja. Bor man i en viss stadsdel, skall man lämna sina barn till daghemmet idet området. Tala med , , och hör vad det här medvalfrihet är för någonting! Vi tror nämligen att vi med behållen offentlig regi,kalla det monopol eller för vad som helst, skall kunna ge en reell valfrihet.Men då måste man ändra på andra system än äganderätten i fråga ominstitutioner. Det är deras sätt att fungera. Därför tror jag inte atfprivatiseringen har någonting att lära oss. Sedan är det en annan fråga som jag vill ta upp. Jag vetatt inte längre har någon replikrätt, men man kan möjligen funderapå det här med checkar inom sjukvården. Om det medicinska ledningsansvaret harskilts från kostnadsansvaret - detta måste ju vara själva poängen med det hela- vem skall då avgöra hur mycket sjukvård man faktiskt får? Skall utställarenav checken bestämma och säga att här är en check som betalning för enblindtarmsoperation eller behandling för astma, eller skall man ha inblanco-check som man kan skriva på hur mycket man vill? Det kanske är någotmoderat seminarium som kan klara ut vad man menar med checkar. Jag tror attlitet eftertanke inte skulle skada. och har i och för sig rätt i atttillväxten i borde vara större för atf vi skall känna oss säkranär det gäller sysselsättning, realinkomster och yttre balans. Såvitt vi kanförstå kommer vi att ha haft av obruten ekonomisk tillväxt. Det hade vialdrig under de borgerliga åren. Då hade vi år med negativ tillväxt, dåbruttonationalprodukten minskade. Med ganska stor säkerhet blir det även 1987en hygglig tillväxt. Regeringens politik är i hög grad inriktad på aft skapabättre betingelser för tillväxt. Vi har gått in för att ta bort onödigaregleringar, och vi har försökt reformera skattesystemet. Vi har satsat ochkommer att satsa ännu mycket mera på forskning och teknisk utveckling,utbildning av människorna. Förnyelsefonderna, som ni bekämpat så hårt, utgörfaktiskt ett väldigt viktigt bidrag till den ekonomiska tillväxten. I deinternationella debatter som vi deltagit i har det framkommit att det storaproblemet för är att människornas utbildning inte hängt med den tekniskautvecklingen. När vi berättat att vi siktar till att den svenska grundskolanskall börja lära barn att hantera datorer, har detta varit en oerhört spännandeoch ganska okänd tanke. Allt detta har vi gjort. Ni koncentrerar er på en endapunkt. Ni säger aft bara vi kan sänka skatterna, så får vi tillväxt. Om man meddet menar att vi skall ha en ohämmad expansionspolitik, släppa upp efterfråganoch driva en ortodox keynesiansk efterfrågepolitik, då blir det tillväxt. 4 protokoll 1986/87:14-15 som sänktskatterna och kompensei-at genom att dra ned på offentliga utgifter har fåttlägre tillväxt. I varje fall: att skattesänkningar är det enda behöver diskutera, det enda den politiska debatten skall centreraskring, det tycker jag är ganska orimligt. Vore def inte lika bra atf ni båda två från folkpartietoch moderata samlingspartiet erkände atf def vikfiga för er är att till gruppersom faktiskt röstar på er ha skattesänkningar att erbjuda, för det vill de ha!Ni är sedan gammalt båda två kända för att försöka ge folk vad de vill ha -tills ni kommer i ansvarsställning, då ni får ge folk något annat, nämligenhårda och svåra tider. säger att det inte går att kritiserafolkparfiet för att lova pengar till försvaret, studiemedel och forskning, fördet måste också regeringen göra. Ja, men det finns en avgörande skillnad. Vårlinje är; först skall vi veta att vi har pengarna, sedan ställer vi ut löftena.Folkpartiet gör tvärtom: ni ställer ut löften nu och sedan skall ni skaffa frampengarna . Jag menade att det var den politiken som tidigareförde er in i fördärvet, eftersom det ofta visade sig att löftena var mycketstörre än de pengar som fanns tillgängliga. frågade mig vad regeringen gör för attfrämja det privata sparandet. Vi har gjort en hel del : allemanssparandefoch höjningen av sparavdraget vid beskattningen. Vi har också tillsatt någotsom heter spardelegationen, som arbetar ganska intensivt för att hittaytteriigare former för att främja det privata sparandet, och vi börjar seresultat. är vi åtminstone i det läget att det enskilda sparandet ärpositivt. Under fidigare skeden, bl. a. under er regeringstid, ,var det privata sparandet negativt - def minskade år . Då måste jag ställa en fråga. Jag har fått besked om atfde borgerliga partierna lämnar spardelegationen, tydligen i protest mot detskatteförslag som regeringen har lagt fram. Ni lämnar spardelegationen i någotslags politisk demonstration: Är det ett bra sätt att främja def enskildasparandet? Här kunde ni få inflytande över vad regeringen sysslar med! Nihar jutidigare i denna debatt klagat över att ni inte får vara med i utredningar,inte får påverka, och att vi våldför oss på genom att lägga framförslag som ni inte har kunnat arbeta med. Här har vi ett område som vi anseir är oerhört centralt,nämligen främjandet av privat sparande, där vi har en delegation däroppositionen är representerad. Då travar ni ut därifrån, skramlande med svärdoch slängande i dörrar, eller vad ni sysslar med. Uppriktigt sagt, herr talman, tycker jag att det varbarnsligt att göra på det sättet. Klokt var det under inga förhållanden, medtanke på hur de politiska sarnarbetsformerna skall vara i . Slutligen beträffande regionalpolitiken till säger att vill välja varken den tredje vägen, som nuföljer, eller politik. Det-är någonting helt annat som man skallha. Man skall ha småskalighet och satsa på jordbruk och skog och annat sådant. Men vad jag kan förstå har den politik som förts desenaste åren faktiskt gynnat småföretagen relafivt sett mer än de storaföretagen. Def är alltså fel att alla vinster samlats ide stora exportföretagen. Om man ser på vinststatistiken finner man atf deallra minsta företagen har haft den kraftigaste lönsamhetsförbätfringen, hurdet nu gått till. Mankan beträffande storskalighet och småskalighet notera; aldrig någonsin i vårhistoria har så många nya företag startats i som . blir ganska ensamt i det borgerliga blocket om atttänka som man gör. Inte hör jag några moderater tala om småskalighet eller omatt främja jordbruket i Nprrland e. d. Det är faktiskt och vi som harnågorlunda gemensam syn på regionalpolitiken. När vi lägger fram denregionalpolitiska propositionen tror jag att det kommer att visa sigatt det inte blir med som slår följe, om de intebjuder på något alldeles sagolikt gott, vilket jag inte tror att de gör. TillHans Petersson i : Jag tror att kommunisterna försätter sig i ettganska omöjligt läge om de i den normala agitationen beskriver på detsättet att vi kunde strunta i omvärlden, t. ex. vad gäller lönekpstnäder, medande nu deklarerar vad jag i och för sig sätter värde på, nämligen attSverige skall fortsätta aft vara en öppen och fri handelsnation. Tredjevice talmannen anmälde att , , och i anhållit att fill protokollet få antecknat att deinte ägde rätt fill ytterligare repliker. 27 (); När man lyssnar fill finansministerns försvar av den s. k.pensionsskatten kan man förledas att tro att äntligen har fått sin egenRobin . Från viss synpunkt kunde det vara önskvärt att vårt land begåvadesmed en legend. Vi är ju fattiga på legender jämfört med andra länder, och detär skada. Som liten lärde jag mig ett välljudande talesätt: Länder utanlegender är dömda att dö av köld. Menlegenden om är inte enbart en historia om en man som tog från och gav till de fattiga. rövade också från fogdarna och gavfolket åter utkrävda tributer. Det lär inte bli känd för. Inteheller lär finansministern bli någon svensk , även om han , somdet sagts i debatten, skjuter från höften med sitt i all hast påkomna förslagom en pensionsskatt. Snarare erinrar om fogden Gessler, som pågrund av vägran att betala skatt tvingade honom att skjuta bortett äpple från sin sons huvud. Men, , hade, förden händelse han skulle missa-och detta bör ju vara en varning fill alla fogdaroch finansministrar-en andra pil, avsedd för fogden Gessler. Någon legend lär således inte ge upphov till, änmindre till någon helgonkrönika. Men han har chans att bli en historisk persongenom sitt fiskaliska nit med den famösa pensionsskatten. Det betyder att vigår mot ett allt kyligare klimat, oavsett årstiden: Samtidigthar vi en miljö- och energiminister som i en proposition om förbud mot nyakärnkräftsreaktorer betonar att "eventuella förberedelser förytterligare reaktorer utgör ett onödigt slöseri med resurser". Hon börnaturligtvis bli historisk för att hon tydligen godtar slöseri, bara det infeär onödigt. Eller också förhåller det sig så att vi här ser ännu ett exempel påBirgitta Dahls medarbetares svårigheter med svenska språket. I regeringsförklaringen sägs att avkastningen frånengångsskatten på livförsäkringsbolagens förmögenheter-dvs. pensionstagarnasförmögenheter - "skall oavkortat tillfalla de sämre ställdapensionärerna". Det är ett ganska vagt utformat löfte. I går sade statsministernatt avkastningen skulle gå till "de sämst ställda", och det lät julitet mer preciserat. Jag har blivit uppringd av flera personer som undrar:Varför tar inte statsministern från de bäst ställda, de som har både full lönoch full pensionen grupp fill vilken ett icke okänt antal ledande polifikerhör - och ger fill fattiga pensionärer? Jag vill, herr talman, peka på en svaghet i förslaget sommig veterligt ännu ingen har uppmärksammat. Det gäller uttalandet atfavkastningen oavkortat skall gå till pensionärer. Denna avkastning motsvararnämligen inte någon bestämd summa pengar, utan den beror av rådande ränteläge.I dag beräknas den planerade indragningen av livförsäkringsbolagensförmögenheter uppgå till ca 15 miljarder och avkastningen till 1,5 miljarder.Förmodligen blir indragningen större, trots vad finansministern sade om enmöjlig felmarginal på 1 miljard. Den ökar sannolikt till 20 miljarder. Defbetyder att avkastningen blir närmare 2 miljarder. Om räntan sfiger med 1procentenhet , då ökar avkastningen med 200 milj. kr. Det voreintressant att få höra av finansministern om de sämst ställda pensionärerna dåkan räkna med en motsvarande ökning av mottagna pensioner. Statsministern sade i sitt anförande i går att bara enfemtedel av arbetarbarnen går vidare mot gymnasieutbildning. Det är rikfigt.Men inte ökas den andelen genom socialdemokraternas njugga inställning till defristående skolorna, t. ex. och i . I de fallenarbetar man på att få fram nya bidragsregler. Vi moderater var först med attyrka avslag på detta, som kuriöst nog egentligen har sitt ursprung i ettfolkpartistiskt utredningsdirektiv. En viktig anledning till den ojämna fördelningen mellan s.k. arbetarbarn och andra barn är enligt min uppfattning att lönebildningen iden offentliga sektorn alltmer drabbas av den politiska beslutsprocessen.Samtidigt har man utnyttjat marknadskrafterna i sin politiska styrning. Ett exempel är den kraftigt ökade läkarutbildningen, somdåvarande statsrådet uttryckligen förklarade skulle ske för atf fåner de höga läkarlönerna. gjorde man allt för att begränsa denprivata efterfrågan på läkarvård. Genom atf politiskt bestämma både utbudet ochefterfrågan på läkartjänster kan man ju fullständigt reglera lönebildningen. Ijämlikhetens namn skall ju löneskillnaden mellan olika yrken bli så liten sommöjligt. På liknande sätt har man agerat när det gällersjuksköterskornas löner. Där har man dels sänkt kvaliteten i utbildningen utanatt vidta motsvarande reducering av de krävande arbetsuppgifterna, delskraftigt ökat utbildningsmöjligheterna. Men har man kommit så långt i dennanivellering att man inte längre får ett tillräckligt antal sökande till delediga utbildningsplatserna. Närdet gäller tandläkarna har man dels utbildat alldeles för många, dels förbjuditarbetslösa tandläkare att öppna praktik. I vilket annat demokrafiskt land ärnågot sådant möjligt? 1jämlikhetens namn har lönenivelleringen drivits så långt att man fått alltsvårare att rekrytera kompetent arbetskraft fill ansvarsfyllda och krävandeuppgifter. Ändå har man gjort allt för att allt fler skall fillägnasig högre utbildning. Men till högskolan fortsätter åtta av tio barn frånfamiljer där föräldrarna är högutbildade, medan bara vart tionde s.k.arbetarbarn vågar ge sig in på någon form av högskoleutbildning. Om detta skrev tidningenArbetet i en ledare : "Detär, det ska genast sägas, inte lätt att ändra på det här mönstret. Det handlari grunden om attityder och traditioner som det tar generationer att rucka på.Men ansträngningarna måste fortsätta. När man exempelvis låtersnedrekryteringen fill högskolan öka efter med en viss utjämning,så är det ett misslyckande som egenfiigen inte kan tolereras." Detär symptomatiskt att ledande socialister inte kommer på att den omedelbaraförklaringen till denna utveckling helt enkelt är att s. k. arbetarbarn är mermarknadsmedvetna än barn från akademikerfamiljer. Arbetarbarn vill nämligen havaluta för sina ansträngningar, och det får de inte längre i dagenssocialistiskt styrda lönebildning. Det är dessa grundläggande attityder somsocialismen inte rår på. Barn från s. k. akademikerfamiljer ellerhögreståndsfamiljer belastas av tradifioner och konventioner, som reducerarderas marknadsmedvetenhet till förmån för phktuppfyllelse eller någon inrekallelse.