prot · GA0935 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:35 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 §Justerades protokollet för den 17 innevarande månad. 2 §Svar på interpellation 1986/87:50 om småhusägares rätt till underskottsavdrag har frågat mig vilkabostadspolitiska åtgärder jag avser att vidta för att en ytterligarebegränsning av underskottsavdragens värde inte skall få konsekvenser försmåhusägare i form av ökade boendekostnader m. m. Bakgrunden till frågan är enuppgift om att bl. a. jag har uttalat mig för en fortsattsänkning av underskottsavdragens skattemässiga värde. Som chefen för nämnde iår, som svar på en fråga av , kommer arbetet med att reformeraskattesystemet att föras vidare i syfte att skapa enklare och rättvisareskatter som stimulerar arbete, sparande och investeringar. Han uttalade ocksåatt han inte var beredd att nu precisera vilka ändringar som kan komma att bliresultatet av detta arbete. Jag har ingen annan uppfattning i skattefrågan. Enligt minmening är därför frågan om vilka bostadspolitiska åtgärder som kan bli aktuellapå grund av ändrade skatteregler för tidigt väckt. Jag är således inte bereddatt nu ta ställning till behovet av sådana åtgärder. 2 BO (): I sitt svar, som jag ber att få tacka för,säger bostadsministern att frågan om vilka åtgärder man måste vidta till följdav att underskottsavdragen begränsas är för tidigt väckt. Så är ju intefallet, eftersom det är uppenbart att ledamöter i regeringen har tagitställning för åtminstone principen om en fortsatt begränsning avunderskottsavdragens värde. Jag tror att det var i samband med en kommentar omSACO/SR-förslaget som bostadsministern själv sade att han t. o. m. kunde tänkasig att lägga fram förslag om eller bidra till förslag om enfortsatt begränsning av underskottsavdragens värde - åtminstone var det pådetta sätt som media redovisade detta. Om det inte förhåller sig på detta sättkan ju bostadsminis- Om småhusägares rätt till underskottsavdrag tern härexempelvis dementera detgenom att tala om att det inte blir aktuellt att underinnevarande mandatperiod ytterligare begränsa underskottsavdragens värde. Den begränsning av underskottsavdragen som genomfördesfill följd av ett riksdagsbeslut , och som "trappades in" underåren 19831985, hade stor verkan för de berörda. Dels blev det enkostnadshöjning, dels minskade värdet på småhusägarnas fasfigheter. Detta hadeförutsetts av dem som stod bakom reformen. I den rapport som låg till grund förskatteöverenskommelsen mellan mittenpartierna och socialdemokraterna sades: Eventuella fortsatta prissänkningar kan i åtskilliga fallväntas ta sig uttryck främst i form av att en prisstegring som annars skulle hainträffat uteblir. Att ha nominellt stillastående priser innebär en realprissänkning. Detta inträffade också till följd avunderskottsavdragsbegränsningen. Man kan naturligtvis ha ohka uppfattningar omhur kapitalbeskattningen skall vara utformad. Man kan hävda att den nuvarandebeskattningen av småhus inte är tillräckligt skärpt. Man kan hävda att detborde finnas en avdragsbegränsning. Man kan också hävda att schablonintäktenär för låg. De problem som kan finnas på detta område ligger så att sägasnarare i den riktningen, eftersom man i detta fall inte har följt räntan. Men i fråga om allt detta som man teoretiskt kan hävda -och det gör exempelvis SÄCO-SR i sin rapport, och det gör uppenbarligenledamöter av regeringen, och det gjorde SNS-ekonomerna som föreslog att dens.k. kapitalbeskattningen skulle avskaffas -tar man inte hänsyn till attmänniskor har anpassat sig till de skatteregler som har gällt. De småhusägare som äger sina hus såg när de skaffadehusen en kostnadsbild som bygger på aktuella skatteregler. Om man förändrarreglerna kan dessa småhusägare inte ta sig ur detta. De får acceptera kostnadsökningenoch prissänkningen på sina hus. Det är ju där problemet ligger, och det ärdetta som gör att de signaler som lämnas från regeringen är så oroväckande.Skulle man nu gå vidare med begränsning av underskottsavdragen, kommer dettainte att drabba de personer som ligger . i månadsinkomst somhittills, utan det kommer att drabba alla heltidsarbetan-de - må vara att någonnytillträdd på arbetsmarknaden som arbetar klarar sig. Alltså: allaheltidsarbetande med småhus kommer att drabbas avunderskottsavdragsbegränsning. Det rör sig om ganska kraftiga kostnadsökningar.Har man en lånesumma på . och en ränta på . vid ränta,ökar boendekostnaderna med . Till detta kan komma andrakostnadsökningar över vilka vi inte råder. Kostnadsökningen i drift leder i sintur till en minskning av värdet på huset. Nästa effekt är att man kan komma ien situation där man förlorar pengar dels genom högre kostnader, dels genombortfall av egna insatser och egna besparingar. Detta är naturligtvisallvarligt. Jag har för mig att - där får bostadsministern gärna rättamig, för jag har inte sett några direkta citat - som niotiv anförts möjligen avbostadsministern eller andra ledamöter i regeringen att villaägare under densenaste fiden har haft en positiv utveckling genom att oljepriserna ochräntorna har fallit. Även om det skulle vara så, är det någonting som ofta ärtillfälligt. Oljepriserna har ju rusat upp kraftigt, de har gått ned kraftigt.Det kan mycket välhända att de går upp igen. Räntorna har gått upp en procentenhet , vilket har ökat kostnaderna för villaägare. Det går alltså inte attanvända motivet att oljepriserna och räntan ändrats för att vidta åtgärder föratt skärpa beskattningen. Vi kan inte hålla på att ändra beskattningen fram ochtillbaka så fort oljepriserna förändras eller räntorna stiger eller faller. Jag skulle alltså vilja fråga bostadsministern om han kanförklara vad de uttalanden som han och finansministern fällt egentligeninnebär. Är det så att man inte syftar till att begränsa underskottsavdragenytterligare, tala då om för både kammaren och naturligtvis också människornaute i landet att det inte bUr någon underskottsavdragsbegränsning under deninnevarande mandatperioderi. Säger inte bostadsministern det, vill jag frågahonom om han är beredd att acceptera de kraftiga kostnadsökningar och prisfallsom blir resultatet av en fortsatt avdragsbegränsning. Prot.1986/87:35, Om småhusägares rätt till underskottsavdrag Jag skall gärna försöka svara på de direktafrågor som har ställt till mig. Jag kan med en gång dementera uppgifterna att jag skulleha uttalat mig för ytterligare avdragsbegränsning. Jag har över huvud tagetinte tillkännagivit någon uppfattning i denna fråga. Jag har vid ett dllfälleblivit intervjuad om det förslag som /SR har-framlagt i skattefrågan. Somsvar på den frågan meddelade jag att detta är en så omfattande fråga att detinte går att ge svar på den i en kort intervju. Jag har alltså ingenuppfattning, och jag har inte tillkännagivit någon uppfattning, när det gällerytterligare begränsning av underskottsavdragen. Huruvida det skall bli ytterligare begränsning avunderskottsavdragen eller inte är en fråga som finansministern får svara på,inte jag, eftersom det är han som handlägger skatteärenden. Skulle det bliytterligare avdragsbegränsningar, måste man naturligtvis studera vilkakonsekvenser det kan få för det bostadspolitiska området. Det är inte alldelessjälvklart att en sänkning av underskottsavdragen behöver leda till enförsärriring för villaägarna. Det beror på om vi får enskattesänknirig som är större än vad förlusten i underskottsavdragen skullebli. Det återstår att se. Jag har hört att finansministern har tillsatt enparlamentarisk utredning om skattefrågor. Där får alla tillfälle att redovisasin uppfattning. Jag delar uppfattnirigatt mari irite kan rätta beskattningen efter tillfälliga nedgångar elleruppgångar i villaägarnas situation. Jag har inte heller åberopat att nedgångeni oljepriserna eller räntorna skulle användas för att exempelvis begränsarätten till underskottsavdrag eller liknande. Man måste följa utvecklingenunder en ganska lång tidsperiod för att upprätthålla neutraliteten mellan deolika upplåtelseformerna. 4 BOLUNDGREN (m): Beträffande den parlamentariska utredningenom skattefrågor pågår tydligen förhandlingar mellan statsministern ochfinansministern. Det vore naturligtvis bra om man hade möjlighet att med enparlamentarisk insyn utreda sådana frågor. Det är bra om bostadsministern intehar den Om småhusägares rätt till underskottsavdrag uppfattningenatt underskottsavdragens värde skall begränsas ytterligare. I medierna har detuttryckts så att jag har fått den uppfattning som jag redovisade. Det är braatt det inte stämmer. Det händer ju ibland att media redovisar någontingfelaktigt. Jag noterade också att bostadsministern inte var bereddatt lämna några utfästelser om vad som skulle hända i det här avseendet. Jagkan då säga -utan att ge mig in på någon skattedebatt, för det är inte avsikten- att det naturligtvis är svårt att genomföra en omläggning av inkomstskattendär en fortsatt avdragsbegränsning faktiskt kan kompenseras genom sänkta inkomstskatter.Det blir ganska besvärligt tekniskt att genomföra en så stor omläggning. Ävenom man gör det kommer det kanske att kompensera kostnaderna i viss utsträckningmen knappast att kompensera prisfallet. Det skulle vara intressant att veta om bostadsministern ärberedd att vidimera de effekter som uppträder av enunderskottsavdragsbegränsning, dvs. att det blir kostnadsökningar i driften ochatt detta kan leda fram till prisfall. Om vi är överens i den frågan skulle det också vara intressantatt veta om bostadsministern fortsättningsvis i regeringen koriimer attframföra detta vid diskussioner om underskottsavdragsbegränsningar. Beträffande den senare frågan vill jag barasäga att det i varje fall i ekonomisk teori är klarlagt, att om kostnadernaökar för bostäderna, minskar värdet på dem. Därom torde det väl teoretiskt settinte råda några delade meningar. Hur det förhåller sig i praktiken är däremot betydligtsvårare att få någon uppfattning om. För egen del har jag den uppfattningen attden allmänna utvecklingen av ekonomin, reallöneutvecklingen och möjligheternaatt känna trygghet för att man har ett arbete på den plats där manhar valt att bo, har större betydelse för värdet på fastigheterna än vad mindrejusteringar i t. ex. underskottsavdragen har. Men på den punkten finns detingen tillfredsställande analys. Det är mycket svårt att klarlägga vad sompåverkar människors efterfrågan på fastigheter och hur detta tar sig uttryck ipriserna. Det vet vi inte något särskilt om. Vi vet att priserna på hus stiger, även realt, just nu ochhar gjort det , trots den skattereform som Bo Lundgrentalade om. Sannolikt är det ett uttryck för att vi har en bättre ekonomiskutveckling i samhället och en bättre sysselsättning samt att folk känner störretrygghet i sin situation än vad de gjort tidigare. Men det är klart att det finns ettsamband mellan kostnadsökningar och värdestegringar. Hur stort och hur passensidigt det är är emellertid mycket svårt att uttala sig om. 6 BOLUNDGREN (m): Jag tycker det är bra att vi klarar ut dettagemensamt. Jag är beredd att säga att varken bostadsministern eller jag kansäga om det blir en prissänkning på 5, 10 eller . Det intressanta är att fåklarlagd rörelseriktningen och vad som kommer att hända. Att priserna harstigit det senasteåret beror på att vi under 1983-1985 haft den fasen att avdragsbegränsningensuccessivt har fasats in i skattesystemet. har priserna istort sett varit stillastående. Det innebär att de har fallit realt sett,eftersom penningvärdet har försämrats . Det har alltså skett storaförluster. Det är också klart att man får kostnadsökningar till följdav en avdragsbegränsning och att det kommer att gälla så gott som allasmåhusägare - de kommer att drabbas av dessa effekter om man går vidare. Det äralltså ganska många människor som det rör sig om, och det kommer att bli ettklarare utslag på hela småhusmarknaden i så fall. Det är självklart att också andra aspekter påverkar. Jaghar sett i mitt län, i östra kommun, hur företagsnedläggelser därnaturligtvis lett till prissänkningar- det var svårt att bli av med villorna.Det blev ett större utbud än efterfrågan, och sådant påverkar prisbilden - detär helt självklart. Reallöneutvecklingen och hela ekonomins tillväxt är ocksåviktigt i det här sammanhanget. Men även om vi nu haft ett par bra år är detfortfarande stora obalanser i den svenska ekonomin. Det som kvarstår är alltså attunderskottsavdragsbegränsningar- allt annat givet - leder till kostnadsökningar.De kostnadsökningarna leder till prissänkningar. Jag hade, herr talman, varit tacksam om bostadsministernhade sagt att han avsåg att verka för att man inte skulle minskaunderskottsavdragens skattemässiga värde. Jag hoppas att han har möjlighet attgöra ett sådant inlägg. Han kanske inte kan övertyga finansministern ellerstatsministern, men det skulle vara intressant att veta hans egen personligauppfattning. Jag skulle tycka det var bra om småhusägarna visste attbostadsministern inte vill acceptera dessa effekter: kostnadsökningarna ochprisfallen. Om åtgärder mot hög radonhalt i bostäder Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellation 1986/87:69 om åtgärder mot hög radonhalt i bostäder har frågat mig vad jagämnar göra för att underlätta för människor att bygga bort en alltför högradonhalt i sina bostäder. För ganska exakt besvarade jag eninterpellation av i samma ärende. Jag redogjorde då för vadregeringen gjort. lämnas stöd till åtgärder mot radon inom ramen förbostadsförbättringsprogrammet. För omfattande åtgärder som fastigheten intekan bära ekonomiskt kan fastighetsägaren få ränte- och amorteringsfria lån, s.k. tilläggslån. I fråga om hus med hyres- eller bostadsrättslägenheter kanägaren dessutom få s. k. räntestöd eller, om åtgärder mot radon vidtas isamband med en ombyggnad, ombyggnadslån och räntebidrag. Tilläggslånhar inte använts i någon större omfattning. Om åtgärder mot hög radonhalt i bostäder att deåtgärder som behöver göras inte är mera kostsamma än att de normalt kanfinansieras som bostadsförbättringsåtgärder. Det är regeringens uppfattning att radonfrågan bör följasnoga. Därför uppdrogs åt strålskyddsinstitutet att i samråd medsocialstyrelsen, statens planverk och statens mät- och provråd utarbeta enlägesrapport om arbetet med att minska riskerna med radon i bostäder. Enligtuppdraget bör rapporten bl. a. belysa läget beträffande kommunernas arbete medatt spåra hus med hög radonhalt. Vidare bör belysas hur en eventuellradonförekomst behandlas i den kommunala planläggningen och vid bedömningen avbyggnadslovsärenden. Detta arbete skall redovisas till regeringen före den 1juni 1987. har vidare - som ocksånämner - fått i uppdrag att i den pågående översynen av Svensk byggnorm se överde föreskrifter och allmänna råd som syftar till att minska exponeringen förradondöttrar. 8BIRGITTA (): Jag ber att få tacka bostadsministern försvaret på min interpellation. Statsrådet säger att han debatterade frågan med AgneHansson . Men det förfärliga är att ingenting tycks ha hänt ipraktiken som gått. Många människor bor fortfarande i hus somhar högre radonhalt än vad man accepterar i gruvor. Olika myndigheter skall kartlägga läget, säger statsrådet.Han hoppas tydligen att problemet skall försvinna av sig självt. Bostadsministern tyder det faktum att så få tilläggslånanvänts som att inga insatser från samhällets sida behöver göras och att folkåtgärdar sina radonhus ändå. Det är en djärv slutsats. Jag är rädd attsanningen är den att många låter bli att tänka på problemet dels därför att deinte vet hur farligt det är, dels därför att dé inte har råd att göra någontingåt det. Det framgår av svaret till och delvis ocksåav svaret till mig att bostadsministern tror att man kan få starktsubventionerade lån för att komma till rätta med radonproblemet. Så är intefallet, i varje fall inte när det gäller enfamiljshus. Enligt uppgifter somriksdagens utredningstjänst tagit fram säger , som har attutforma bestämmelserna i det här fallet, att möjligheterna för ägarna till småhusatt erhålla s. k. tilläggslån i praktiken är mycket begränsade, eftersomåtgärderna i första hand skall finansieras via den allmänna lånemarknaden. Statsrådet säger att man för villor kan få ränte- ochamorteringsfria lån, s.k. tilläggslån, om fastigheten inte kan bära kostnaderna för åtgärderna ekonomiskt. Förmedlingsorganen i kommunerna tycks emellertid arbeta på följande sätt: Om en fastighet redan är belånad till sitt fulla värde, då kan tilläggslån, alltså ränte- och amorteringsfria lån, utgå. Men om fastighetens värde höjs, vilket blir fallet när man undanröjt radonfaran, måste man börja betala ränta och amortering som vanligt. I praktiken får man alltså ingen som helst hjälp. Särskilt barnfamiljer som bor. i ett nybyggt hus kommeruppenbarligen i kläm, och de kan ha svårigheter nog att klara räntor ochamorteringar på sina Även om värdet på huset ökar när man får bort radonfaran, kostardet familjen ännu mer att bo där när den måste ta ytterligare lån. ' Bostadsministern är säkert överens med mig om att engrundregel i vårt samhälle är att hälsa inte får heta pengar. Då är det ju heltnödvändigt att se till att hemmet inte är hälsovådligt, särskilt när det gällerbarnfamiljer. Tanken att småbarn skall vistas i en miljö som inte gruvarbetareaccepterar är förfärlig. är oroligt för att radonfaran inteuppmärksammas och framför allt för att den inte åtgärdas så kraftfullt som denger anledning till. måste vi äntligen se till att problemet löses. Det är juinte byggnadstekniskt svårt att bygga om ett hus så att alla problem medradonet försvinner. Det gäller att ordna ventilationen så att inga radondöttrarstannar kvar i huset och så att man inte släpper ut en mängd dyrbarvärme. Tekniken är välutvecklad, installation av ventilationssystem, inkl.värmeväxlare, kostar sällan mer än ca . Men det kan bli svårt för enfamilj att klara ränta och amortering på det lånet, när kostnaden läggs ovanpåalla andra. För samhället måste det vara en utgift som man hjälper till med. Jag skullegärna vilja rikta ytterligare två frågor till bostadsministern. Anserbostadsministern att barnfamiljer skall avstå från att ta bort radonfaran isina hus, om de inte kan betala? Övervägerbostadsministern att införa fördelaktigare villkor för ra-donlån? Om åtgärder mot hög radonhalt i bostäder Sedan vi debatterade den här frågan ikammaren senast har regeringen bl. a. uppdragit åt de myndigheter som jagnämnde i mitt svar på interpellafionen att göra en ordentlig genomgång av vadsom har blivit gjort sedan radonproblemet uppmärksammades och blev föremål föråtgärder samt komma med förslag till vad som ytterligare skall kunna göras.Deras uppgift är också att göra en enkät hos kommunerna för att få reda på vadkommunerna gör - om de följer upp detta med mätningar och annat. Jag kanförsäkra att vi hade mycket arbete både med att skriva ochutarbeta direktiv och med att samordna myndigheterna för att en gång för allafå en ordentlig översyn av och överblick över vad som sker på detta område. Detär en utomordentligt betydelsefull åtgärd, och jag ser med stort intresse framemot det resultat som skall redovisas . Till svar på fråga vill jag säga attdet är självklart att barnfamiljerna inte skall avstå från att befria sig frånhälsorisker på grund av bristande ekonomiska möjligheter. Om sådana föreliggerfinns det förutsättningar att få hjälp. Jag känner inte igen den beskrivningav tilläggslånen som lämnade här. Tilläggslånen är uppbyggdapå det sättet att om en fastighet redan är belånad till en nivå som motsvararsituafionen för övriga fastigheter av samma karaktär i samma område och avsamma storleksordning, då utgår tilläggslån, medan tilläggslån icke utgår omvärdet eller belåningen av fastigheten är så mycket lägre att det finns utrymmeför att belåna den ytterligare för att komma upp i den här nivån. 6 protokoll 1986/87:33-35 Om åtgärder mot hög radonhalt i bostäder som harfastställt vilka grunder som skall gälla för tilläggslån. Öm dessa regler ledertill icke önskade konsekvenser på det.här området, är det möjligt att vi får seöver reglerna, Det har emellertid visat sig att tilläggslån harbeviljats för att befria småhus från radon. Genomsnittskostnaden har varit iden storleksordning som nämnde. När det gäller dettautomordentligt besvärliga område är det en tröst att det är förenat medförhållandevis låga kostnader att vidta åtgärder. Vi räknar med att detbeträffande radon i hus rör sig om kostnader på i genornsnitt . ochbeträffande rnarkradon kanske . för att komma till rätta med .problemen. Vi får nu dels via den utvärdering vi har begärt, dels genomundersökningar som vi själva gör ett underlag för att bedöma huruvidatilläggslånen kan användas eller inte. Jag vill passa på tillfället att säga till BirgittaHambraeus - jag tror att vi har samma grundläggande uppfattning i den härfrågan - att en av svårigheterna med att ge stöd och bidrag i detta sammanhangär att den som är ägare till ett radonhus ofta drar sig för att söka lån,eftersom han sällan vill låta det komma till offentlighetens kännedom att hanbor i ett radonhus med de konsekvenser det kan ha för, värderingen avfastigheten. Det är i och för sig ett utomordentligt besvärligt problem. Jagvet inte om menar att vi borde ha en lagstiftning som tvingadefastighetsägare att vidta åtgärder - att staten eller kommunen helt enkeltskulle kunria ålägga vederbörande att vidta åtgärder. Det finns ett inbyggtmotstånd här som är besvärligt att hantera och som jag är beredd att diskuteramed företrädareför hur vi skall komma åt. Vi vill naturligtvis inteatt folk i onödan bor i hus som är hälsofarliga. vet säkert, men jag vill ändå erinraom, att cancerkommittén, som väl är den instans som med hänsyn till sinkompetens i övrigt på detta orriråde torde göra de säkraste och klarastebedömningarna, har uttalat att åtgärderna är lämpligt avvägda,att man i nuvarande läge inte kan vidta'ytterligare åtgärder och attgränsvärdena med hänsyn härtill är ririiliga. 10BIRGITTA (): Det är riktigt att cancerkommittén ansåg attgränsvärdena-var riktigt satta, men kommittén lade sig, såvitt jag förstår,inte i hur lånen ordnades för att människor skulle kunna bli av med radonfaran.Om cancerkommitténs beräkningar stämmer, kan vi räkna med att det dören människa i , därför att hon har bott i ett radonhus. Det är alltså enoerhört stor fara. Själv är jag ledamot av strålskyddsinstitutets styrelse, ochjag kan säga att vi har kommit fram till ätt det finns ännu större risker änderri cancerkommittén räknar med. Hur sorri helst är detta ett fruktansvärtproblem som vi absolut måste göra någonting åt. Jag är säker på att bostadsministern och jag är överens omatt det finns en vilja. Självfallet skall man inte tvinga människor. Först ochfrämst behövs det emellertid upplysning. Människor måste få klart för sig attdet är mycket lätt att klara det här problemet tekniskt. Det finns teknik, detär bara att beställa den. Man ordnar en god ventilation i sitt hus, och man serockså till att man får en värmeväxlare, så att den dyrbara värmen inteförsvinner. man ocksåfått ett hus som är hälsosammare än de flesta hus. Man får ju en, godventilation med värmeväxlare. Det är bra att vidta den här åtgärden. Då finnsdet inte heller någon anledning för människor att vara oroliga och inte viljaberätta. Annars tror jag bostadsministern har rätt när han säger att människorförtränger det hela, därför att de inte vill att husets värde skall minskaeller därför att det är ett obehagligt problem som man inte vill tänka på.Miljö- och hälsoskyddsnämnderna bör nu gå ut med en klar information om att detgår att vidta åtgärder. Det finns tekniska lösningar. Sedan kommer man till problemet för de människor somverkligen är trängda ekonomiskt och för vilka . är mycket pengar, ävenom det är möjligt att få ett lån. Det är ändå nödvändigt att betala ränta ochamortering på lånet. Vi måste således se till att dessa lån blir betydligtfördelaktigare.