prot · GA0968 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:68 Förhandlingarna leddes till en början av tredje vicefalmannen. 1 8 Justerades protokollet för den 2 innevarande månad. 2 8 Upplästes följande inkomna skrivelse: Härmed ansökes om förlängd föräldraledighet t. o. m. den30 . Denna anhållan bifölls av kammaren. Tredje vice talmannen anmälde att ()även skulle tjänstgöra som ersättare för . 3 8Svar på interpellation 1986/87:135 om affärsbankernas stöd till forskning viduniversitet och högskolor AnL 1 FinansministerKJELL:OLOF : Herr talman! har frågat mig: Haraffärsbankernas styrelser garanterat pengarna trots att bolagsstäm-rriorna intehörts? Om så inte ärfallet och bolagsstämmorna säger nej, kommer regeringen i så fall att medelstbudgeten anslå medel för motsvarande ändamål? Har regeringenför avsikt att ta initiativ till fler övenskommelser med näringslivet om fonderför särskilda ändamål? Svaref på samtligafrågor är nej. Men den inramning ger sina frågor förtjänar enkommentar. Interpellafionen andas uppfattningen att det skulle vara någothittills okänt aff näringslivet i allmänhet och bankerna i synnerhet genomdonationer främjar vetenskap och forskning. Sådana donationer skulle dessutominnebära att statens inkomster och utgifter i motsvarande mån infe reglerasöver budgeten och Om affärsbankernas stöd ull forskning vid universitet ochhögskolor därmedhindra att fullgöra sina uppgifter enligt regeringsformen. Jag vill därför påminna om att donafioner av defta slaghar en lång tradition i . Den största privata sfiftelsen för stöd tillvetenskap och forskning har sitt ursprung i en svensk affärsbank. Såvitt jagvet har ingen fidigare hävdat att denna utveckling stått i strid med den avKarin Ahrland liksom av mig hävdade uppfattningen att statens inkomster ochutgifter skall regleras över budgeten. Om man anser aft enskilda donationer, exempelvis tilluniversitet och högskolor, är liktydiga med att donatorn förfogat över statligainkomster, som bara regleras över budgeten, har man i själva verket anslutitsig fill uppfattningen att varje enskild inkomst, t. ex, affärsbankernasvinster, fillhör staten. Jag trodde att företrädde en mer liberalståndpunkt. AnL 2KARIN AHRLAND (fp): Jag tackar finansministern för svaref. Låtmig också tillägga att när jag fick nej som svar på min tredje fråga tackar jaginfe bara av den artighet som traditionen bjuder att vi visar varandra här ikammaren. Jag noterar ju att finansministern med det tredje nejet har sagtifrån att regeringen inte kommer att ta kontakt med någon annan gren avnäringslivet för aff föreslå liknande manövrer som dem med affärsbankerna ihöstas. Sedan måste jag dess värre konstatera att svaret - för aftanvända finansministerns egen vokabulär - "andas" en viss irritationöver min interpellafion angående den här affären, och det förvånar mig något. Finansministern som stundom, åtminstone inom sig, måsteumgås även med beska sanningar borde infe vara förvånad över aft den s, k,överenskommelsen mellan regeringen och affärsbankerna om forskningsstiftelserblir utsatt för kritik. Låt mig också i hederlighetens namn gärna understryka attden kritiken drabbar både regeringen och affärsbankernas styrelser, om än påolika sätt, och här i håller jag mig till regeringen. Låt mig därförnågot kommentera den "inramning" finansministern å sin sida gav sinatre nej, I finansplanen, som jag citerade i interpellafionen,skriver : "Regeringen har kommit överens rriedrepresentanter för de svenska affärsbankerna -," Det är alltså fråga omeft slags avtal med alla affärsbanker. Det är inte fråga om någonjubileumssfiftelse eller liknande i en affärsbank utan om alla Bankföreningensmedlemmar. Det är heller infe ens en offentlig hemlighet att förslaget omstiftelserna kom från regeringen, inte från donatorerna, bankerna. På presskonferensen sade ordförande enligtpressuppgifter, som jag vill tro på, att "resultatutvecklingen gjort ossmera mottagliga för det här förslaget". Det yttrandet, liksomstatsministerns vid samma tillfälle uttalade bekymmer att klara förbättringarför universiteten över budgeten, kan jag bara tolka på ett sätt: bankerna harvarit rädda för att råka ut för någon ny typ av engångsskatt, riktad mot derasföretagsform. Regeringen har, å sin sida, infe heller vågat fa en nyengångsskattedebatt ufan i stället tagit kontakt med bankerna direkt. Finansministernger mig i svaret också en "lektion" om tidigare donatio- Dånoterar jag att , som ju ändå stundom inom sig själv umgås medsanningen, infe påstår aft t, ex, den största privata stiftelsen, som hanhänvisade till, kom till på den dåtida regeringens initiativ. ; När i sista delen av svaretpådyvlar mig en uppfattning som han vet att jag infe har och sedan polemiserarmot den, blir jag bara besviken. Den sortens demagogi är visserligen infe allsovanlig i parfi, men jag trodde, och har hitfills trott, affherr själv höll sig förgod för den. Jag har velat, herr falman, ha svar på fre frågor, och defhar jag fått. Med eft audiatur ef alfera pars tänker jag gå vidare och ställafrågor fill den andra parten. Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om affärsbankernas stöd forskning vid universitet ochhögskolor AnL 3 (): Jag vill trösta finansministern med att jaginfe gick upp i debatt vid fel fidpunkt. Jag skall visserligen få svar på mininterpellation om , men jag avser verkligen aft nu från denna talarstolkommentera detta interpellationssvar. Def finns nämligen en formulering i svaretsom gör mig intresserad av att få svar på en följdfråga som är ytterstnaturlig. Finansministern kallar den s. k. överenskommelsen uppenbarligen fören donation, dvs, finansministern har i sitt sinne bestämt sig för aft det härär någonting slutgiltigt, trots att finansministerns nej fill den första fråganinnehöll eft klart erkännande av aft det är bolagsstämmorna som bestämmer ochaft def som man allmänneligen kallar överenskommelsen är fill intetförpliktande. Banklagstiftningen innehåller ju regler som är till för aftskydda bankkapitalet och lägger därför i sista hand ansvaret förvinstfördelningen hos bankstämmorna. Jäg skulle alltså vilja frågafinansministern vad regeringen avser att göra för den händelse de som harrätten att besluta i denna fråga bestämmer sig för att säga nej tillöverenskommelsen, alltså om de ändrar pä den värdering som finansministern geruttryck för av den här överenskommelsen som donation. Avser regeringen då attkomma tillbaka med någon annan form av förslag fill bankindustrin, eller får vise ännu ett förslag om en engångsskatt? Jag kan till finansministernsinformation meddela att jag har väckt en mofion under årets allmänna motionstidsom syftar till aff förhindra att sådana här överenskommelser kan träffas ochsom alltså syftar till att garantera att banklagstiftningens innehåll verkligenefterlevs, dvs, att bolagsstämmorna får besluta över bankers vinstmedel. AnL 4ANDERS (): Frågan om den s, k, bankdonafionen är anmäldfill konstitutionsutskott för dechargegranskning. Jag tycker attdet är alldeles självklart aft finansministern vid den granskningen skall fåmöjlighet aft redogöra för tillkomsthistorien. Enligt de uppgifter som kommitmig till del startade diskussionen i samband med Världsbanksmötet i ,där såyäl herr finansministern som ordföranden i S-E-Banken, ,delfog. Där lär den här tanken och diskussionen i frågan hakommit upp, I vilken av dessa båda herrars huvuden saken kom upp får välgranskningen måhända utvisa. Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om försäljningar av statliga förlustbolag Jag tycker aff def är självklart aft såvälfinansministern som representanter för får möjligheter aftdirekt inför konstifu-tionsutskotfet ge sin syn på den här frågan. Det kan tyckas att konsfifufionsutskottet inte skallgranska denna typ av frågor. Jag har i massmedia sett åsikter av def slaget.Jag tycker emellertid aft def är väldigt viktigt aft en sådan granskning kommertill stånd, infe minst med tanke på att självfallet har ett ansvarnär det gäller denna typ av forskningsstiftelser. har slagit fast enforskningspolitik, Def är då vikfigt aft se i vilken utsträckning denna typ avinitiafiv passar in i sammanhanget. Aft jag infe försöker pressa herrfinansministern på en rad besked här - jag har haft tillfälle att fa del avintressanta dokument i sammanhanget - beror uteslutande på att jag tycker aftkonstitutionsutskottet måhända är en lämpligare scen för en första omgång idenna fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 48 Svar på interpellationerna 1986/87:154 och 163 om försäljningar av statligaförlustbolag har frågat mig på vilket sättjag anser aft försäljningar av statliga förlustbolag är mer acceptabla änförsäljningar av allmännyttiga bostadsföretag, Per har frågatindustriministern' hur han ser på handel med statliga förlustbolag och omförsäljningen av sådana bolag beaktades vid beräkningen av erforderligakapitaltillskott fill Svenska Varv , och vidare frågat om det är aktuellt med åtgärder i syfte att förhindrafortsatta försäljningar av , statliga förlustbolag, Per interpellation till industriministern haröverlämnats till mig. Jag besvarar och i eft sammanhang, Akfiebolag och ekonomiska föreningar har rätt att utnyttjaen skattemässig förlust . Vissa begränsningarhar införts i fråga om förlustavdrag efter ägarbyten. Efter en översyn avreglerna (Ds Fi 1983:1, prop, 1983/84:63) infördes bl, a, enspärregel som tar sikte på aft förhindra att förluster i s, k, skalbolagutnyttjas efter det aft aktierna i bolaget bytt ägare. Reglerna om förlustavdrag gäller också de allmännyttigabostadsföretagen. Dessa drivs ufan enskilt vinstsyfte. Beskattningen skerenligt en schablonmefod. Som intäkt tas upp av fastigheternastaxeringsvärde, och avdrag medges för räntekostnader och tomträttsavgälder.Schablonbeskattningen leder regelmässigt till aft de allmännyttigabostadsföretagen visar stora skattemässiga underskott. Dessa kan normalt inteutnyttjas . En försäljning som leder till att bostadsföretagetblir beskattat enligt vanliga regler ger helt andra möjligheter att utnyttjaförlustavdragen, Def äralltså i praktiken först vid ett byte av beskattningsprincip som förlusternai def tidigare allmännyttiga bostadsföretaget kan utnyttjas. Regeringen harinte ansett det motiverat att förlustavdragsreglerna skall få användas i sådanafall. De försäljningar av statliga bolag som och på saknar inslaget av byte av beskattningsprincip som förutsättning förförlustavdrag. Eventuella yrkanden om förlustavdrag prövas avskattemyndigheterna bl, a, mot bakgrund av den inledningsvis nämnda spärregeln, Def kapitaltillskott till Svenska Varv som föreslogs iproposition 1985/ 86:120 baserades på aft företagets soliditet i stort skulleåterställas till nivån . Vid bestämmandet av kapitaltillskottetsstorlek fogs inte hänsyn till affärstransaktioner av det aktuella slaget. Som jag tidigare nämnt har en översyn av, reglerna omförlustavdrag vid ägarbyten gjorts och resulterat ilagstiftning. Denna lagstiftning skiljer inte på statligt ägda företag ochandra företag. Jag ser ingen anledning att lägga några särskilda synpunkter påförsäljningar äv statligt ägda företag. Jag utgår från aft reglerna omförlustavdrag aktualiseras i den utredning som ser över helaföretagsbeskattningen. Några ytterligare åtgärder är inte aktuella förnärvarande. Prot:'1986/87:68 lOfebruari 1987 Om försäljningar av staUiga förlustbolag AnL 6 NICGRÖNVALL (m): , . Jag tackar finansministern för svaret. Jag skulle vilja inleda denna debatt - om def nu blirnågon - med att konstatera att man kan ha olika uppfattning om förlustavdragoch rätten att utnyttja sådana efter det att ägarskifte har skett, Def avgavsju reservationer vid behandlingen av regeringens proposition om ändring i lagenom förlustavdrag. Vi moderater reserverade oss mot spärregeln för skalbolagenjust därför att vi menar att förlustavdrag är en del av en omstrukturering aven företagsamhet och kan vara gynnsamma för näringsliv och ekonomi istort. Det är inte fråga om skatteflykt utan om aft utnyttja möjligheterna tillskatteplanering, ofta på ett sådant sätt att inkomster i ett senare skede kange utrymme för eftertraktade investeringar. Vi har därför en i grunden positivsyn på möjligheterna och rätten aff utnyttja förlustavdrag även efterägarbyten. Men man kan enligt min mening inte ha olika uppfattning omdubbelmoral. På något vis ligger def ett uppenbart inslag av dubbelmoral i attvår regering reagerar med en väldig fart i ett fall av försäljning elleröverlåtelse av ett förlustbolag, medan den i andra fall, när regeringen självär den verklige ägaren, låter sådana fransaktioner ske och då gärna såsom endel ay någonting som regeringen sedan vill glänsa med. Jag tänker här på Uddevallapaketet, Regeringen var i detfallet mycket stolt över uppgörelsen rned AB , som skulle geUddevallaregionen eft bra stöd i den svåra situation som uppkommit. Enväsentlig del av den uppgörelsen med var just försäljningen avvarvsbolaget, som innehöll en mycket stor förlust, vilken störstabolag, AB , således kunde tillgodogöra sig. Då var det lämplig och brapolifik att handla med förlustbolag. har vi fåft se hur en precis likadan transaktiongenomfördes, nämligen när sålde sitt gamla bolag. Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Orn försäljningar a v statliga förlustbolag påvarvsrörelsen och de tillgångar som var nödvändiga för varvsverksamhetensfortsättning såldes det tillsammans med, om jag minns rätt, litet mark, ochköparen fick också överta en gigantisk förlust. Bolaget såldes till AB ,som kunde utnyttja förlusten och därmed ta bort vinster ur den egnaverksamheten. Så inträffar försäljningen i av ett bostadsbolag.Nu blir det helt plötsligt klandervärt att utnyttja möjligheterna tillförlustavdrag, Def är defta jag kallar för dubbelmoral. Den räddningsplanka som regeringen nu tillgriper för attåstadkomma detta klandervärda är att tala om att man skall bytabeskatfningsprincip. Den paragraf som avses är 2 8 i lagen om statliginkomstskaft, som anger vilken metod som skall läggas till grund förinkomstberäkningen. Men här handlar det sannerligen inte om någon nybeskattningsprincip. Den paragrafen anger ett sätt att bestämmainkomstberäkningen. Min fråga till finansministern är därför; På vilket sättanses just schablonmetoden vara så helig att det nu plötsligt blir tal om enannan skafteprincip? Man undrar vilken den verkliga grunden är till attregeringen har reagerat så häftigt på den nämnda försäljningen av detgöteborgska bostadsföretaget. Kände sig regeringen trampad på tårna efter denkrifik som riktades mot Uddevallapaketet, så att regeringen nu är angelägen omatt skydda sig från aft få ännu ömmare tår? Eller var det så aff AB kundeutöva tryck på regeringen när regeringen skulle göra upp om Uddevallapaketetoch försäkra sig om Volvos medverkan? Kunde på det säftet pressa sig tillden förmån som uppgörelsen trots allt innebar för företaget? Det skulle vara värdefullt om finansministern ville hjälpaoss att förstå litet bättre varför det blev så viktigt med ett agerande den härgången, men inte de andra gångerna. Under detta anförande övertog falmarinen ledningen avkammarens förhandlingar. AnL 7 PERWESTERBERG (m): Jag ber att få tacka finansministern försvaret på min interpellation, I interpellationen, riktad tillindustriministern, har jag framställt tre frågor: 1, Hur serindustriministern på handeln med statliga förlustbolag? 2, Ingick försäljningenav statliga förlustbolag som en del i beräkningen av erforderiigakapitaltillskott till Svenska Varv ? 3, Avserindustriministern vidta några åtgärder i syfte att undvika fortsatt handel medstatliga förlustbolag? Min interpellation är föranledd avbl, a, de två affärer som var inne på, nämligen försäljningen avUddevallavarvet, framför allt dess förlustavdrag i samband med Volvosetablering i , och försäljning av en del av sin mark och sittfastighetsbestånd för att på det sättet få in nytt kapital samfidigt som mansom huvudsaklig substans i affären sålde sina tidigare förluster, dvs.förlustavdragen. En tredje affär är den då med dess markinnehav såldestill tillsammans med avsevärda förlustavdrag,Kockums- och Uddevallaaffärerna har åtminstone varit uppe fill behandling ikammaren, medan däremot Arendalsaffären inte har varit def. Jag riktar, herr talman, ingen krifik mot företagsledningarnai sig. De har handlat enligt gällande lagsfiftning. Däremot måste man tycka affdet var mycket märkligt att dessa företag, sedan de efter riksdagsbeslut fåttkapitalfillskott direkt utbetalda, kunnat utnyttja de förluster, som de redanfåft täckta genom riksdagsbeslutet, för att kunna sälja förlustbolagen ochdärmed erhålla ytteriigare kapital. Finansministern har svarat på min andra fråga fillindustriministern, att man inte hade.tagit med försäljningen av statligaförlustbolag i beräkningen av kapitaltillskottet fill Svenska Varv. Jag tyckeratt def finns anledning aff komma ihåg den s. k. lex Kockum, där def genom enexplicit lagstiftning i samband med att staten köpte varvsrörelsen i Kockums1979 klart lades fast aft det gamla moderbolaget inte skulle få utnyttja sinatidigare förlustavdrag. I det fallet var alltså regering och riksdag bereddaaft skrida till aktion. När staten betalade de förluster tidigare hadegjort skulle inte företaget ovanpå detta få göra sina förlustavdrag eller säljadem. Jag tycker att parallellen är påtaglig till de affärer som försiggårbland de statliga förlustbolagen. Jag är medveten om aft dessa ämnen ligger på gränsenmellan finansministerns och industriministerns områden, men i och med attfinansministern tagit sig för aff svara på industriministerns vägnar måste jagnu ställa frågan om den fortsatta handeln med statliga förlustbolag. Det harsom bekant gjorts utomordentligt stora förluster i de statliga företagen underden senaste tioårsperioden. Defta gäller , Svenskt Stål, Svenska Varv och isynnerhet . Det finns då anledning att fråga sig om man skalltolka industriministerns tystnad och därmed även finansministerns tystnad idenna fråga som eft tyst medgivande fill aft fortsatt handel med statligaförlustbolag skall komma till stånd. Det innebär i så fall aft en fortsattstrid ström av indusfristödsmiljoner går ut, utan att har någonmöjlighet aft i sig påverka detta. Den prövning som hargjort avdetkapitalfillskott som redan gått till företagen åsidosätts därmed mycketkraftigt i och med aft man, som jag ser det, via skattereglerna kan komma iåtnjutande av ytterligare kapital. Man väntar närmast på om det är något nyttgigantiskt klipp i och med försäljningen av Zenit AB:s utomordentligtstora förlustavdrag som vi skall få bevittna här . 1986/87:68 lOfebruari1987 Om försäljningar a v statliga förlustbolag säger sig inte förstå varför mankan kalla schablonmetoden för en skatteprincip. vet jag inte i vilkenutsträckning en strid om ord leder någon vart, men enligt min mening är det enganska stor principiell skillnad mellan att bli beskaffad för den fakfiskainkomsten och att beskattas för en schablonmässigt beräknad inkomst. Om mannågonsfans i vår skattelagstiftning kan urskilja två principer- ibland är definfe alldeles lätt - tycker jag definitivt man kan göra det här. När man utgårfrån aft intäkten för de schablonbeskattade allmännyttiga bostadsföretagen är 4 protokoU 1986/87:66 -69 Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om försäljningar av statliga förlustbolag avtaxeringsvärdet trots aft som vi vet räntenivån har legatmellan 10 och , är def uppenbart att denna beskatfningsmetod måste ledatill stora avdragsgilla förluster om man helt plötsligt byter metod så aftförlusterna skall sättas in i det sammanhang där man beräknar skatten på denfakfiska inkomsten. Jag tycker den mofivering jag anger är utomordentligthållbar. Per förstår jag infe heller rikfigt. Han villbara stoppa handeln med statliga förlustbolag, medan moderata samlingspartietvill ha bort alla spärrar som finns för handeln med sådana bolag. Hanhävdar aft genom att i samband med försäljningen av vissmark till också överföra förluster till har kommit på ett sätt attföra industristöd i mångmiljardklassen vidare till ett privat företag. Deffaktiska läget är - såvitt jag vet - aft inte har erhållitnågot kapitaltillskott från sitt moderbolag . Företaget har sedandess, fram fill 1986, varit vinstgivande. De förluster som utnyttjas härröralltså till betydande del från tiden innan varvet blev helstafligt. Både och vill ha mig aftuttala diverse fördömanden över agerandet i de enskilda statliga bolagen. Detgör jag infe. Regeringen har definitivt aldrig försökt recenseraenskilda beslut i de statliga bolagsstyrelserna. Vi har alltså inte heller sagtatt Uddevallavarvets och affärer med har varitlämpliga eller bra. Som ägare har vi ansett aff vi infe i fid och otid skallrecensera enskilda beslut tagna i de statliga företagen. Detta är såvitt jagvet en princip som även privata ägare upprätthåller. Den dag vi inte är nöjdamed det sätt varpå företagen sköts har vi att agera på det sätt bolagsordningenföreskriver. Slutligen, herr talman: Jag förstår infe i vilkaidémässigt grumliga källor man fiskar när man försöker framställa det som så,att en lagstiftning skulle vara utomordentligt fin när det gäller privatägdaföretag medan samma lagstiftning inte får tillämpas på statliga företag. AnL 9 NICGRÖNVALL (m): Jag kanske kan få lov att börja med def sistauttalandet. Vi talar här inte alls för att def skulle gälla olika lagstiftningför olika skattskyldiga, I stället efterlyser vi orsaken fill alt det plötsligtblev olovlig skatteplanering att köpa bostadsföretag i , när deftidigare, då, staten var säljare, var en lovlig skattefransaktion. Jag begär inga fördömanden av bolagsledningarna - de harhandlat inom ramen för sitt ansvar, och kanske t, o, m, fullgjort det på ettbra sätt, Def jag efterlyser är mofiveringen till att kommunen skallbehandlas annorlunda än staten i sin ägarroll. Kommunen skulle , omman finge sälja sina bostadsbolag, få in tillgångar som skulle tillfallakommunens invånare. vill infe finansministern tillåta det. Skälen ärfortfarande otydliga, eftersom det sannerligen inte nödvändigtvis måste kallasför en annorlunda beskatfningsprincip när man i det ena fallet far ut skattefter verklig inkomst och i det andra fallet efter schablonmetoden. Det vi efterlyser är en rimlig förklaring till varför detvar klandervärt av att tillgodogöra sig värdet avförlustavdrag medan det infe var det i de fall då staten var inblandad. AnL 10 PERWESTERBERG (m):, Jag har infe recenserat företagsledningar.Jag har i mitt huvudanförande klart sagt ut att dessa har handlat efter bästaförmåga. Jag har inget som helst att rikta mot företagsledningarna. Dehar utnyttjat de regler som finns. Däremot har jag ställt ett antal frågor fillindustriministern om def lämpliga i en fortsättning av handeln med statligaförlustbolag. Även om förlusterna vid Arendalsvarvet har uppkommit under dentid då företaget var privatägt, ufgör detta inget skäl - staten har ju fått gåin i moderbolag och har även sanerat tidigare med skattepengar- fillatt man därutöver skall få göra dessa extra förlustavdrag. Vad saken handlarom, oeh det togs upp till behandling i samband med lex Kockum, är att man ipraktiken har velat göra kapitaltillskotten från mer eller mindreskattepliktiga för att få kontroll över vad den svenska verkligenlämnat i kapitaltillskott till resp. bolag. Det är för framfiden jag är orolig, med tanke på deutomordentligt stora kapitaltillskott som lämnats till olika statliga företagoch med tanke på aft man här tyst sanktionerar en fortsatt handel eller - omman nu vill använda eft litet fulare uttryck - spekulation i förlustavdrag iolika former. Det tycker jag är allvarligt. När det gäller - en sak som jag hartagit upp så i denna kammare - som verkligen har stora outnyttjademöjligheter till förlustavdrag, undrar jag om def skall bli ytterligare handelmed dessa. Överläggningen var härmed avslutad. 58 Svar på interpellation 1986/87:143 om polisdistriktsindelningen i Stockholmslän har frågat mig om jag ärberedd att se över den polisdistriktsindelning som råder iStockholms län.