prot · GA09131 · 1986-12-31 00:00:00 — Med hjälp av lagstiftrting, olika lån och bidrag harpolitikerna fått allt större möjligheter att bestämma bostädernas läge,utformning, upplåtelseform och tidpunkt för när bostäder skall byggas, I denallt mer genomreglera-de bostadsmarknaden, där byggnormer och lårtcregler harvarit avgörartde för såväl nybyggnad som ombyggrtad, har också byggkostnadernarakat i höjden. Arkitekter har tvingats att rita hus efter statliga normer ochlånebestämmelser och inte efter människornas egna önskemål. har nybyggnationen av enrummare istort sett stått stilla. Orsaken har inte varit att mart har velat -bygga eftermänniskornas önskemål, utan att det har funnits centralt uppställdamålsättningar om att enpersonshushåll skall ha en bostad bestående av ettseparat sovrum och ett rum för "samvaro". Ja, ett rum för s, k,samvaro är alltså ett vardagsrum, som vartliga märtniskor kallar det. Politikeri kommunerna har fullföljt resonemanget och beskrivit ettor som omänskligabostäder. Den här inställningcrt hos politikerna har medfört att deti stort sett endast furtrtits minst tvårummare i nyproduktion, med allt vad detmedfört i form av färre smålägenheter, kombirtcrat med höga boendekostnader somgjort det närmast omöjligt att hitta en första bostad som är privatekonomisktöverkomlig. sedart, var artdelcrtettor i nyproduktionen närmare ert tredjedel, dvs. , av lägcrthetcrnai flerbostadshusen. var andelen mindre än ert tiortdel, dvs. mindre än10 %. Om andelert ettor varit densamma inyproduktionen till skulle det finrtas mer än 80 000 flerenrummare på bostadsmarknaden. Detta är bara ett exempel på att det ärpolitikerna som har skapat bristen på smålägcrthcter, vilket har lett till attframför allt ungdomar har svårigheter att hitta sina första bostäder. Men, deträcker inte med det här. Andelert smålägenheter har minskat markant även i detbefintliga bostadsbeståndet. Orsakcrt till detta är även i detta fall.styranderegler, fastställda av centrala och lokala politiker. har olika typerav bidrag för reparatiorter, om- och tillbyggrtader funrtits, bl. a. de s. k.ROT-bidragcrt. Bidragen har, genom de tillhörande kraven, styrt renoveringcrtav fastigheter så att många små lägenheter har slagits ihop till färre storalägenheter. Dessa ROT-bidrag har fått en mycket större effekt än vadman kan förledas att tro. försvann 145 000enrumslägenhe-ter, är det mer än 150 000. ettor som har försvunnit. huvudanlednirtgarnaär att många politiker, som jag sagt, artsett att ettor är omänskligabostäder, I , om vi tar det exemplet, har mer än 5200 lägertheter försvurtrtit vid ombyggrtatiortcr uuder ,dvs, närmare 1 000 lägenheter har försvunnit i - ! I , om vi tar det exemplet, har ungefär 600lägertheter försvurtnit - . Politikerna har således aktivt bidragittill ungdomarrtas nuvarartde problem pä bostadsmarkrtadert. Ja, så har då regeringen och den socialdemokratiskamajoriteten i och i utskottet i detta betänkande presenterat sinaförslag till lösningar på ungdomarnas bostadsproblem. Förslagen har mött enrelafivt massiv kritik för att de irtte kommer att påverka situatioucrtnämrtvärt. Majoritetens förslag löser inga problem - de skapar bara nya. Det speciella bostadsbidraget kommer på gruud av sinutformning att i huvudsak tillfalla studerande. Därmed premieras de som redanlyckats få tag på én bostad, inte alla de iingdomar som står i bostadskön.Förslaget är illa genomtänkt och kan ge marginaleffekter på förstuderande som har extrairtkomster. Ert extrairtkomst på . mindre i plånboken netto för tusentals ungdomar. Förslaget i regeringerts proposition öppnar också vägertför speciella ungdomskontrakt där besittningsskyddet försvinner den dag rtågortfyller och hyresgästert därmed formligcrt kan slängas ut på gatan.Människor skall inte särbehandlas som kollektiv. I ett socialisfiskt samhällekan det kanske vara naturligt, men inte i ett moderat. De problem som jagtidigare har beskrivit kommer enbart att förstärkas och skjutas på framtiden.Vad blir nästa steg - 25-årslyor? En artdra klassens bostadsmarknad för ungdomar kommer attuppstå, vilket vi moderater tycker är mycket olyckligt. Den speciella delegationert för ungdomsboendes arbete harinte resulterat i att en enda ny bostad har tillkommit. Det lär inte heller bliresultatet om den får ytterligare 2 milj. kr. Ungdomen skulle må bättre av attfärre kommittéer, utredningar och delegationer diskuterade nya regler, bidragoch bestämmelser. Det går att lösa ungdomcrts problem på bostadsmarknaden. Vad behöver är en bostadspolifik som syftar tillatt underlätta för människor att få bo ertligt sirta egrta önskemål. Det behövsett sammanhållet alternativ till dagens genomreglérade bostadspolitik. Jag vill nämna tio konkreta åtgärder som skulle lösaurtgdomarrtas bostadsproblem; Det detaljstyrartde ROT-systemet behöver avskaffas. Därigenomminskar onödiga ombyggnader och sammanslagningar av smålägenheter. Vi behöveravveckla de nuvarartde byggrtormerna. De är orsaken till att byggkostnaderna ärså höga och till att det byggs så få smålägenheter. Normerna skall enligt mirtoch moderaterrtas mening endast omfatta grundläggande säkerhets- ochbrandsäkerhetskrav. Vi behöver ta bort mark- och konkurrensvillkoren. gäller som villkor för statliga bostadslån nämligen att marken skall vara ikommunal ägo eller förmedlad avkommunen och att byggandet upphandlas i konkurrens. Det har fått till följd attmöjligheterna för enskilt byggande är starkt försämrade. Dessa villkor hargjort det svårare att exploatera i privat regi och, inte minst, motverkatprivat byggartde på egen mark. Vi behöver inredavindar. Detfinns ert betydande potenfial när det gäller möjligheten att snabbt fåfram nya lägenheter. Många fastigheter i storstäderna har vindsvåningar somlämpar sig alldeles ypperligt till att inreda till lägenheter. sker intedetta i någon betydande omfattning, eftersom styrande centrala och lokalaregler gör det alldeles för dyrt, Fränist kravet på hiss motverkar vindsinredningar.Om bl. a, hisskravet avskaffades skulle tusentals nya lägenheter kunnafillkomma i städerna, Vi behöver ocksåändra bostadsfinansieringen. Detnuvarande finansieringssystemet motverkar nybyggartde, I storstadsområdena harbyggandet tidigare i huvudsak skett på "jungfrulig" mark, medrelativt låga exploaterings- och byggkostnader. De markområden som står tillbuds är mer svårtillgängliga och kostsammare att bebygga, S, k. överkostrtadermåste få firtansieras via den fria kreditmarknaden och kunna täckas överhyrorna. Då kommer också många nybyggrtadsprojekt att kunrta sättas i gång, Vi behöver satsa påfribyggen. Påolika håll i landet har s.k. fribyggen, med vissa avsteg från byggnormerna,tillåtits. Resultatet har blivit lägre kostnader. är ett exempelpå det. De boende har också uppskattat de här bostäderrta. Fler fribyggen gerlägre boendekostnader fill fromma för bl. a. ungdomar. Vi vill premiera bosparandeför ungdomar. Vimoderater vill införa ett stafiigt premierat bosparande för att inte minst ungamänniskor skall få råd att köpa t.ex. en bostadsrätt. Om man spar i minst treår utgår enligt vårt förslag en premie vid köp av bostad, oavsett om den ärnyproducerad eller begagnad. Vi behöver satsa påinfrastrukturerna i storstadsområdena. Nybyggnation i förortskommunerna i bl. avsevärt av de dåligakommunikationerna. Därför är det nödvändigt att till-, tvär- ochkringfartsleder byggs ut. Privatbostadsrättsbyggande ger billigare bostäder. Imånga kommuner har HSB mer eller mindre monopol på nybyggande avbostadsrättsfasfigheter. Även på detta område skulle en friare konkurrens gynnade boende. I , utanför , har man jämfört boertdekost-rtader i tvålikvärdiga rtybyggda bostadsrättsområdcrt. Jämförelsert visar att för enHSB-lägenhet krävts mer än dubbelt så hög insats, och hyran är drygatusenlappen högre än för den privata bostadsrättert. Vi måste säga nejtill s. k. ungdomskontrakt. Ungdomskontrakthör inte hemma i ett fritt samhälle. Myrtdiga medborgare skall ha sammarättigheter och skyldigheter. När de som erhållit ett ungdomskontrakt fyller 25år upphör besittningsrätten för bostadcrt, och de kommer i samma situatiort somtidigare. Det medför heller irtte att ert ertda ny lägenhet tillkommer. Jag vill avsluta med att yrka bifall till demoderata reservationerna, men ta tillfället i akt att ställa trefrågor till majoritetens talesman, i det här fallet . För det första; ROT-bidraget har medfört att över 150 000smålägenheter har försvunnit. År det inte dags att avskaffa ROT-bidraget? För det andra; finns det många vindar som skullekunna inredas fill mysiga och bra lägenheter. Kravet på hiss gör dock att detinte sker i någon större utsträckrtirtg. Varför motarbetar socialdémokraterrtabyggartdet av lägenheter på vindarna? För det tredje och sist, men inte minst viktigt:Utskottsmajoritetens förslag öppnar vägen för speciella s. k.urtgdomskorttrakt, där besittrtingsskyddet försvinner som någon fyller25 år, dvs. att hyresgästen därmed formligen kan slängas ut på gatan. Varförvill inte socialdemokraterna ge myndiga ungdomar samma rättigheter som andramedborgare? 116 (); Vid den bostadsdebatt som vi hade här ikammaren diskuterades mycket dagens brist på bostäder.Nästan kan vi läsa i dagspressen om hur förtvivlade ungdomar sökerbostad. Rapporter frårt länsbostadsnämnderna berättar om den stora bristen påbostäder. "Kronisk brist på ungdomsbostäder", rapporterar man t. ex.från lärt, och frårt säger man; "Vi harbostadsbrist i alla kommuner." Men så vet vi också att bostadsbyggandethar gått ner år för år. , 1981, påbörjades 44 500 lägenheter.Förra året, 1986, hade siffran sjunkit till 30 000, ert mirtskrtirtg med 15 000lägertheter. Det är klart att ett sådartt minskande bostadsbyggartdekombirtcrat med att allt fler Urtgdomar söker lägertheter irtrtebar att detblir en bristsituation. I lördagens , , möter oss rubriken, och bildert i arfikeln visar en unggrabb som är ute och letar efter bostad. Han ser ut som en tågluffare påvaudring runt i Sommarstockholm. Hela har han ägnat åt att fåtag på ert egen bostad. Tillsammans med 40 000 andra ungdornar står han ibostadskön. Där har hart stått , men det dröjer tillinnan han har möjlighet att få en bostad. Sådan är situationen 1987 i ,där socialdemokraterna har ansvaret för bostadspolifiken. Bostäder för unga människor - mestadels enpersortshushåll- har huvud-sakligcrt ett gemertsamt, nämligen att det är frågan omsmålägenheter. Det finns visserligen, ungdomar - liksom en del hushåll i äldreåldersgrupper -som kart tärtka sig ert lägre bostadsstartdard ärt artdra, ivarje fall uuder ert övergårtgsperiod. Mert på det hela taget efterfrågar inteungdomar anrtorluu-da bostäder ärt dert övriga befolkningen. Ungdomars bostadsproblem sammanfaller därför med problemenför andra grupper som efterfrågar små lägenheter. Det gäller bl, a, äldre som istörre utsträckning vill bo kvar utartför institutionerna, splittrade hushålloch ensamstående samt vissa invandrare. Samtliga dessa grupper har blivit lidande av enbostadspolitik som slagit ut befinfiiga smålägenheter och hämmat nyproduktiorti allmärthet och rtybyg-gande av ettor och tvåor i synnerhet. Det krävs nu enpolitisk kursomläggning som tarsikte på att lösa dessa bägge problem. En politik som främst omfördelarköplatserna tjärtar bara till att ställa olika grupper på bostads-marknaden motvarandra. Det är utbudet av lägenheter som måste öka. Det enda sättet att kommaåt bostadsbristen är att bygga. Framför allt är det angeläget att åstadkomma en ökadproduktion av små lägenheter där sådana efterfrågas. byggs det nästaninga lägenheter som är mindre än två rum och kök. På orter där det är brist påettor bör givetvis även sådana byggas. Den socialdemokratiska regerirtgen bär ett turtgt ansvarför den uppkomna situationert. I valrörelsen och undertiden efterregeringsskiftet skapade socialdemokraterna förvärttrtingar om ert storbostadspolitisk offensiv. En ökad bostadsprodukfiort skulle vara motorn i enekonomisk expansiort. Bostadskommittért skulle lösa snart sagt varje problem påområdet. Ett nytt bostadsfinartsieringssystem utlovades. Dessa planer ligger nu i spillror. Som jag tidigarepåpekat har nyproduktionen sjunkit avsevärt sedan regeringsskiftet 1982.Bostadskommitténs förslag resulterade i en mager och illa genomarbetadproposition, något nytt finansieringssystem finns inte inom synhåll ochsubventions- och regleringspolitiken fullföljs och utvidgas. Detta ärsocialdemokratisk bostadspolitik. Det är allmänt omvittnat att ROT-programmet dessutommedfört omfattande lägenhetssammanslagningar. Ofta har ombyggnaderna blivitmer genomgripande än de boende önskat. Den socialdemokratiska regeringert har i lagstiftnirtgenuuderlättat för kommunerna att driva på sammartslagrting av lägenheter.Kommunerna har genom ändring i förköpslagen fått möjlighet att förköpa nästanvilken fastighet som helst. Ett av motivert för att utnyttja förköpsrätten harvarit att tvinga fram en ändrad lägenhetssammartsättning. Dessutom återinfördesdet s. k. markvillkoret för att få statliga lån till ombyggnad. Ett av skälenvar att kommunen skulle kunna ställa villkor för ombyggnaden. Ett vanligtsådant villkor är att små lägenheter byggs om till familjelägcrthcter. De tankegångar om en ny utrymmesnorm som redovisades ibostadskom-mittérts delbetänkande innebar att inga lägenheter som är mindre äntvå rum och kök skulle godtas för permanent boende. Strikt tillämpad skullenormen ha lett till att mer än var tionde lägenhet skulle elimirtcras gcrtomombyggrtad eller rivning. Normcrt har visserligcrt irtte genomförts, men denspeglar otvivelaktigt den attityd till smålägenheter som varit styrande försocialdemokratisk bostadspolitik, både på riksplanet och ute i kommunerna. Till bildert hör också att socialdemokraterna i Stockholmbara gjorde stora ansträngningar att förmå kommunerna attbegränsa sitt bostadsbyggande. Detta är så mycket mer artmärkningsvärt somungdomspuckeln inte är någon överraskning utan ett välkänt fenomen från bl. Den borde lätt ha kunnat utläsas av tillgänglig statistik. Subventiorts- och regleringspolitiken befinner sig i enåtervändsgränd. Subventioner är kostsamma och fördelningspolitiskt oftaineffektiva. De medför konsumtionsstyrnirtg och leder ofta till ett annatresultat än det avsedda; Såväl subventioner som regleringar bidrar också tillatt olika upplåtelseformer får olika behandling. Kravet på valfrihet, på enfungerande bostadsmarknad som smidigt anpassar sig till de boendes önskemål,motverkas. Ungdomar har samma rätt som andra till en bra bostad. Deskall inte behöva uppleva vuxenvärldert som ett kösamhälle där arbetsförmedlingoch bostadsförmedling ingentirtg har att erbjuda, Dé kart med all rätt reageramot en stelbent bostadspolitik, där små, för deras behov väl lämpade lägenheterav ideologiska skäl omvandlas till stora och dyra bostäder, som de inte har rådmed. Men ungdomar är enhetlig grupp med likartadeönskemål. Inga åldersgränser förmår fånga deras skiftande behov. Ungdomar under25 år är inte den enda grupp som drabbas av bristen på smålägenheter. Dét kanockså vara svårare för ungdomar i familjebildande ålder att klara enbristsituation än det är för yngre grupper. Vi bör undvika en politik somställer olika grupper mot varandra och i stället sträva efter enbostadsmarknad- som fungerar bättre för alla. En ökad nyproduktiort avlägenheter måste ta hänsyn till behovet av flexibilitet och bostadssocialkvalitet. Ungdomspuckeln är étt övergående fenomen. Mot den här bakgrurtden föreslår folkpartietett antal riktlirtjer för arbetet med att förbättra ungdomars bostadssituation.Jag skall här nämna några sådarta. Statsmakterna bör klart deklarera att en ökad nyproduktionär önskvärd. Kommunerna måste framför allt ha en hög planberedskap och forceraarbetet med att utarbeta uödvärtdiga rtya detaljplaner. Statsmakterna bör ocksåställa krav på att kommunerna beaktar ungdomars bostadssituation vidutarbetandet av sina bostadsförsörjningsprogram. Nyproduktion ger inte bara ett tillskott tillbostadsmarknaden utan också lokala flyttningskedjor, som ofta frigör mindrelägenheter i det äldre beståndet. Studier på detta område har t, ex, visat attett nyproducerat radhus i kan leda till drygt tre flyttningar. Enallmän ökad nyproduktion är till fördel för alla och kan på flera håll räckaför att frigöra de smålägenheter som saknas. Bl, a, i storstadsregionerna ärdet nödvändigt att särskilt öka produktionen av smålägenheter. Vi måste öka rörligheten på bostadsmarknaden.Bruksvärdessystemet medger att den s. k, lägesfaktorrt ges ökad vikt. Dennamöjlighet bör utnyttjas i en helt anrtan utsträcknirtg ärt som görs . Föratt ytterligare understryka detta bör hyreslagen ses över så att detta framgår ännutydligare. Vi måste uppmuntra varsam ombyggnad och stoppautslagningen av smålägenheter. Det är nödvändigt att vid sanering noga övervägahur många smålägenheter som skall sparas. Ombyggnadslån bör inte utgå vidombyggnader som innebär lägerthetssammartslagrtingar, om inte fasfighetsägarenkan påvisa att det råder ett överskott på smålägenheter. Det bör också varamöjligt att erhålla ombyggnadslån ävert om alla lägenheter inte fullt uppfyllerde krav som ställs på en ny lägenhet. Med andra ord: en mer varsam ombyggnadskall eftersträvas. Det räntebidrag som utgår för lån vid ombyggnader bör varalägre än det som utgår för nyproduktion, bl, a. för att bromsa lyxsaneringar.På detta sätt åstadkoms också en ökad inriktning på nyproduktion. Skall nyproduktion uppmuntras, kostnaderna pressas och enbättre marknadsartpassrting uppnås, måste de byråkratiska och reglerandeinslagen i bostadspolitiken bli färre. mertar också attförköpslagen bör ses över ochbostadsförmedlingen ges rätt att ta ut avgifter för sin verksamhet. Vi anservidare att markvillkoret - kravet att mark skall förmedlas av kommunen för attstatliga lån skall erhållas - bör avskaffas, bl, a, eftersom det kan hämma ennödvändig nyproduktion. Bostadsanvisnirtgslagen bör avskaffas, inte skärpas. Vidarebör den översyn av byggnorm som görs leda fram fill färre bestämmelser. Enmindre styrande byggnorm leder dels till att utrymmet för fantasi och förmöjligheten att tillgodose människors varierande önskemål ökar, dels till attkostnaderna för byggandet kan mirtska. Påvissa håll måste de akuta problemert lösas snabbt. Lokala experiment av skildaslag bör därför uppmuntras. Även en del okonvcrttiortclla lösrtingarkan.accepteras, t.ex, kan det i vissa fall vara möjligt att inreda vindar tillbostäder. Regeringenhar tidigare genom ROT-programmet givit bidrag till lägenhetssammanslagningaroch därigenom minskat antalet smålägenheter. vill man ge hittelön till dekommuner som kan hitta lägertheter till urtgdomar. Kommunerna skall kunna fåett särskilt stöd på , och genomgångsbostad för ungdomar under25 år. Dessutomskall ungdomar få rätt fill ett särskilt bostadsbidrag. Det bhralltså bingo för den som får lägenhet, ty han eller hon får också ensubvention. Därmed blir det dubbel bestraffning för dén som ej får lägenhet-ingen lägenhet, inget bidrag. Ungdomar bör inte ha väsentligt annorlunda rättigheter och skyldigheter än andra grupper. Det kan starkt ifrågasättas om ungdomar har mycket större problem än t, ex, ungdomar mellan , ... . Detfolkpartiet framför allt. vänder sig emot är tanken på ett begränsatbesittningsskydd, som kan skapa stora problem för de berörda hyresgästerna,när de tvingas flytta bara för att de exempelvis uppnått en av kommunenfastställd åldersgräns. Detta är orimligt, ,Eftersom vi avvisar tanken på ungdomskontrakt med begränsat besittningsskydd,avvisar yi också de nya subverttioner regeringen vill införa för attuppmuntra,sådana. Vi tror inte heller att nya subventioner ger några nämnvärtposifiva bidrag i arbetet att få fram nya lägenheter. Det är en illusion atttro att vissa skulle bidra till några lösrtirtgar pä ungdomarsbostadsproblem. Förslaget är ett försök att demonstrera handlingskraft, närskadeverkningarna av socialdemokraternas egen politik blivit akuta. Effektenkommer sanrtolikt att irtskränka sig fill en omfördelning för vissa grupper avhyresgäster till andra. Som vi utvecklat i en mofion till detta menarvi att de stora subvenfiortcrrta är en del av bostadspolitikcrts problem, intedess lösning. Även mot den bakgrunden avvisar vi regeringerts förslag tillungdpmsbostadsstöd. -Förslagettill bostadsbidrag fill ungdomar kart krtappast vara prderttligtgenomtänkt. Ett sådant bidrag späder på efterfrågan mcrt sakrtar egentlig betydelseför det faktiska problemet: att åstadkomma ett ökat utbud..Eftersom bidragetavtrappas så snabbt skulle det dessutom sartnolikt vara till enbart marginellnytta för de ungdomar det avser att stödja. Studentbostäder intar dockert särställning, menar vi. mycketsvårt att med studiemedel bekosta en normal bostad kan speciella lösningar förstudenter inte undvaras. Flerbostäder för studerande gynrtar alla, eftersomkonkurrensen om små bostäder minskar. Mot dert bakgrundert accepterarfolkpartiet regeringens förslag att ge studentbostadsföretag bostadslån fill av låneunderlaget vid nybyggnad.' Jag vill med detta yrka bifall till dereservafioner som folkparfiet har ställt sig bakom i betärtkartde rtr 16. 117 (): Vi skall nu diskutera regeringens förslagtill åtgärder för bostäder åt unga. diskuterade vi detbostadspolifiska huvudbetänkandét. Jag redogjorde då för syn påbostadspolitiken och sade bl. a. att ser bostadspolitiken som enhelhet. Alla skall ha tillgång till en bra bostad i en god miljö. Det gällerför ungdomar såväl som för alla andra. Eftersom vi ser bostadspolitiken som enhelhet, finns det anledning att bryta ut åtgärder för en viss kategorifrån övriga boende. Det är ett skäl varför vi har avvisat huvuddelen avregerirtgens förslag. Ett annat skäl är att vi anser att de av regerirtgenföreslagna åtgärderna inte hjälper ungdomarna till en lösrtirtg. Hade det rått balarts på bostadsmarknaden mellan tillgångoch efterfrågan på bostäder, hade vi inte behövt diskutera särskilda åtgärderför ungdomar. finns inte denna balans. Regeringens politik har lett till ensvår obalans. Helt uppenbart har regeringerts politik orsakat en svår.bostadsbrist i vissa områden. Den har drabbat ungdomen särskilt hårt. Den hargjort det därför att ungdomarrta är ert svag grupp på bostadsmarkrtaden, ochdet är alltid i första hand de svaga som drabbas när polifiken går snett. Att så många ungdomar står utart ert bostad är mycketallvarligt. Unga människor har rätt att kräva en bostad på samma sätt som alla andra. De har rätt att kräva att de kan planera sin framtid. Det förutsätter möjlighet till både arbete och bostad, . Centerrt ser därför mycket allvarligt på de akutabostadsproblem som stora ungdomsgrupper nu har. Det faktum att vi serbostadspohfiken som en helhet får då inte hindra att särskilda irtsatser sättsirt för att hjälpa de grupper på bostadsmarknaden som drabbas av en felaktigbostadspolitik från regeringens sida. Enligt vår menirtg krävs därför att beslut fattas om etteffektivt åtgärdsprogram för att komma till rätta med ungdomcrtsbostadsproblem på såväl kort som lång sikt. De långsiktiga problemen kan baralösas genom ett medvetet politiskt agerande som skapar förutsättningar förarbete och boende i hela lartdet. Det måste vara staterts ansvar att vidtasådana åtgärder att trycket på bostadsmarknaden i koncentrationsorter, framförallt i Stockholmsregionert, mirtskar så att balarts skapas mellart tillgång ochefterfrågan. Vad som behövs är alltså en kraftigt förstärkt närings- ochregionalpolitik som ger en för hela landet mera balanserad utveckling. Förutsättningarrnåste skapas för att alla skall få en bostad till en rimlig kostnad i en godmiljö. Utöver dcrt allmänna inriktning som skall skapa balans påbostadsmarknaden har vi från i vår partimotion anvisat en rad åtgärderför att lösa ungdomens speciella bostadsproblem. Vi har där pekat påmöjligheten för Prot.1986/87:131 ,: