prot · GA0922 · 1986-12-31 00:00:00 — Vissa enkäter tyder på en sjunkandeinvesteringsvilja . Men vi vet av erfarenhet attsmåföretagen i sådana prognoser brukar underskatta sina verkliga investeringar.För att särskilt främja investeringar i de regionalpolitiska stödområdena harregeringen medgett att företagen där får använda sina investeringsfonder föratt finansiera såväl byggnader som maskiner och inventarier. Regeringens arbete med att främja småföretagens utvecklinggår vidare. Företagens fillgång på bl. a. utbildning och konsulttjänster kommeratt ses över. Arbetet med att förenkla regler och underlätta företagenskontakter med myndigheterna kommer att fortsätta. Vi måste satsa ännu mer påutveckling och förnyelse och vara lyhörda för nya idéer och uppslag. a.övervägs åtgärder för att fördjupa de utbildningsinsatser som riktas tillnyetablerarna. På så sätt kan ännu fler av de nya företagen utvecklas i rättriktning och konkurserna minskas. Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 16 (); Jag tackar industriministern för denomfattande redogörelsen. Jag konstaterar att de mål industriministern redovisarför sin småföretagar-politik i flera avseenden överensstämmer med dem jag villuppnå. Men det är lika uppenbart att vi väljer olika vägar för att nå målen. Jag skall kommentera några inslag i industriministernssvar som belyser skillnaden mellan en socialdemokratisk och en liberalsmåföretagarpolitik. Låt mig först peka på några viktiga utgångspunkter för mininterpellation, vilka industriministern inte berör. Från olika håll har det kommit krifik mot framför alltvåra mindre företag för bristande investeringsvilja. Kritiken har följts uppmed hot om nya tvångsåtgärder för att öka investeringstakten. Den debatten äranmärkningsvärd av flera skäl, inte minst därför att den avslöjar dåligakunskaper om hur ett investeringsbeslut kommer till, vilka bedömningar somligger bakom. Tyvärr vet vi, genom den socialdemokratiska regeringenstidigare åtgärder, att regeringen .inte är främmande för att ytterligare ökastatens inflytande på företagens investeringar. Det ärdärför vi har t. ex. löntagarfonder och förnyelsefonder. därförregeringen måste godkänna vilka personer som skall bli ordförande ibankstyrelserna. Och det är därför vi får etableringskontroll och andra ingreppi näringsfriheten. De här inslagen i regeringens polifik har precis sammautgångspunkt som de nu aktuella kraven på tvångsåtgärder för att ökainvesteringarna. Det går ut på att det alltid är statens kvinnor och män somvet bäst. De tusentals experterna ute i företagen begriper inte ens sitt egetbästa. Det vore värdefullt om industriministern ville kompletterasvaret på den här punkten. Med andra ord: Tror industriministern på metoden attkommendera fram investeringar i företagen? Det finns en annan aspekt i min interpellafion som jagockså tycker att industriministern förbigår. Jag tänker på det faktum att såmånga småföretag tvekar att investera trots att marknadsförutsättningarnafinns. besökte jag ungefär 40 företag, ihuvudsak små och medelstora. Eftersom den här debatten var särskilt aktuelljust då, så blev saken ett naturligt samtalsämne. Jag försökte bilda mig enuppfattning om vad det är som påverkar investeringsviljan. Vilka faktorer äravgörande för om verkstadsägaren skall bygga till, köpa maskiner eller kanskenyanställa? Hur resonerar köpmannen när han beslutar att satsa på en nyvaruhall - eller att låta bli? Svaren jag fick understryker att det är företagarnas egenkunskap, erfarenhet och inte minst ansvarskänsla som är avgörande. Man gör enrad analyser, t. ex. av framtida efterfrågan, av kundernas krav på kvalitet ochleveranssäkerhet, av konkurrenternas situafion och av vilka motdrag de kantänkas komma med. Om man investerar eller inte är med andra ord resultatet aven hel serie överväganden, som ingen kan göra bättre än företagaren själv ochhennes medarbetare. Det var också mycket påtagligt vilken stor rollföretagarens egen situation hade för beslutet, t. ex. vilken bedömning hongjorde av de allmänna villkoren för företagandet . Vågade hon litapå att de spelregler som gäller är desamma , eller kommer det nyabestämmelser eller avgifter som kullkastar hela beslutsunderlaget? Vilka ekonomiska risker var hon beredd att ta, och skullehon orka med ett ännu större ansvar, ännu längre arbetsdagar? Enligt min uppfattning får den här typen avfrågeställningar alltför litet utrymme i industriministerns resonemang. Menframför allt spelar de uppenbarligen ingen roll för regeringens praktiskahandlande. Både i tal och i gärning dominerar i stället ett batteri avselektiva åtgärder - eller "riktade industripolitiska insatser", somThage föredrar att kalla det. Riktade av vem? Jo, avindustridepartementet, av industriverket, av STU, av utvecklingsfonderna och avsmåföretagarfonden. När kommer den tro på företagarna själva somindustriministern ger uttryck för att slå igenom också på regeringensbeslutsfattande? Om åtgärder för att främja nyföretagande, m. m. 17ANNE (); Jag ber att få tacka industriministern försvaret, även om jag i ärlighetens namn måste säga att det inte var särskiltupplysande. Min frågaföranleddes av en mening i regeringsförklaringen, där statsmi- Om åtgärder för att , främjanyföretagande, nisternsade: "Åtgärder för att främja nyföretagande och skapa förutsättningarför en vital sinåföretagssektor kommer att vara av central betydelse iindustripolitiken." I interpellationen tog jag upp fyra åtgärder, somverkligen skulle främja nyföretagandet och alltså avskaffa existerande hindermot nya företag. Industriministern tog i sitt svar inte upp någon av dessaåtgärder och nämnde faktiskt inte heller några andra åtgärder. Enligt min mening handlar tyvärr svaret inte så mycket omvad regeringen avser att göra utan bara om vad som har hänt och vad regeringenhar gjort. Några hinder mot nyföretagande tänker regeringen uppenbarligen inteta bort. Jag beklagar det. I själva verket kan man av industriministerns svar fåintrycket att allting är så bra som det kan vara för de mindre och medelstoraföretagen, varför det inte alls behövs några förändringar. Det tror jag är fel. Det enda något så när framåtsyftande som finansministernnämner är förslaget, om ett höjt fribelopp för vinstdelningsskattentill de kollektiva löntagarfonderna. Syftet med det förslaget är att se tillatt fler mindre företag befrias från den fondskatten. Men detta äruppenbarligen en halvmesyr. Det bästa skulle naturligtvis vara att helt ta bortvinstdelningsskatten till löntagarfonderna. Då skulle alla företag befriasfrån den - inte bara den. tredjedel som industriministern åberopar och glädsåt. Till detta kommer att bara existensen av löntagarfondernafaktiskt upplevs som ett hot mot de mindre och medelstora företagen och som etthinder mot nyföretagande. I den mån regeringen är intresserad av en förtroendefullrelation dll näringslivet skulle det därför vara mycket bra om man avskaffade fonderna. Frågan om vinstdelningsskatten är nästan den endaskattefråga som industriministern nämner. Jag tog i interpellationen upp enannan, nämligen frågan om förmögenhetsskatten på företagens arbetande kapital.Industriministern har uttryckt viss sympati för folkpartietsförslag att avskaffa den förmögenhetsskatten. Det framstår uppenbarligeri ävenför honom som helt orimligt att en företagare tvingas ta ut mer än 150 000 kr.ur företaget enbart för att kunna betala en förmögenhetsskatt på ungefär 30 000kr., alltså fem gånger så mycket. skulle naturligtvis kunnaanvändas på ett mycket bättre sätt för att utveckla företaget, för attnyanställa, eller för att göra nyinvesteringar. Det handlar inte heller, somindustriministern väl vet, om några enorma summor i uteblivna skatteintäkter -totalt ungefär 100 rnilj. Jag vill därför fråga industriministern hur hanbedömer sannolikheten av att han skall lyckas övertyga resten av regeringen omdet förträffliga i detta förslag, eller om han har givit upp. Merparten av svar handlar om olika typerav selektiva bidrag och stöd, som nämnde i sitt inlägg. Mendet är nog inte detta som företagarna vill ha i första hand. Vad de vill är attkunna sälja sina varor och tjänster på marknaden i konkurrens på lika villkor.Konkurrens på lika villkor råder tyvärr inte , eftersom den offentligaverksamheten och den offentliga upphandlingen i många fall sker under faktisktmonopol för kommuner, landsting och stat. Det var,fru talman, en debatt i kammaren om just dessa frågor.Majoriteten tycktes då hävda att de offentliga monopolen inte var någotbetydelsefullt hinder mot nyföretagande och inte heller något hinder motutvecklingen inom de existerande företagen eller inom den offentliga sektorn.Detta ställningstagande måste, som jag ser det, ha skett mot bättre vetande.Jäg har därför förhoppningen att åtminstone industriministern skulle kunnauttrycka en viss förståelse för näringslivets önskan att inte aktivtdiskrimineras vid produktionen av ungefärden tredjedel av bruttonationalproduktensom sker i offentlig regi. Det är en utomordentligt stor marknad somgenom detta offentliga produktionsmonopol undanhålls från konkurrens. I fanns i går en artikel där man beskrevvissa förhoppningsfulla utvecklingstendenser i kommuner och landsting, dockinte inom den statliga sektorn. Det finns kommuner, både borgerligt styrda ochsocialdemokratiskt styrda, som har lejt ut, inte bara sophämtning, städning ochandra tekniska arbeten, utan också parkunderhåll, delar av äldreomsorg, bad,och t.o.m. sådana socialt viktiga saker som fotvård för pensionärer ochskolmåltider för barn, till enskilda företag. Jag vill fråga industriministernom han menar att de socialdemokratiskt styrda kommuner som lejer ut fotvård ochskolmåUider till privata företag är något slags ideologiska missfoster och omde har fel. För är det alldeles uppenbart att sådanamöjligheter för mindre och medelstora företag, eller för den delen även förstora företag, att konkurrera just på lika villkor skulle vara mycketstimulerande, både för de existerande företagen och framför allt kanske för anställdasom vill starta nya företag. Det innebär alltså att ett slopande av offentligamonopol skulle vara ett verkligt borttagande av hinder för nyföretagande. Tilldetta kommer, fru talman, slutligen att sådana stimulanser för nyföretagandeskulle skapa ett mycket robust och regionalpolitiskt viktigt näringsliv. Om åtgärder för att främja nyföretagande, m. m. Självfallet går det inte att kommendera framinvesteringar ute i företagen. Hur kan tro något sådant? Jagvet inte vad han kan ha fått det ifrån. Investeringsbesluten måste fattas, utei företagen där man bäst vet vad som är möjligt - vad varan, servicen ellertjänsten går för, och hur kvaliteten är. Det är klart att det är många sakersom då spelar in och sorn avgör om man vågar fatta ett investeringsbeslut ellerinte. Det är naturligtvis de som skall svara för konsekvenserna av ett investeringsbeslutsom måste fatta det. Jag har själv många års personlig erfarenhet avföretagande, och jag har varit med om att fatta många investeringsbeslut. Jag hävdar, fru talman, att småföretagarna har framtidstroi dag och att det är resultaten som räknas. småföretagare kan i daguppvisa goda resultat på område efter område, och det går bra för småföretagen.Varför är inte och belåtna med det? Detöverraskar mig något att de i sina inlägg inte har kostat på sig ett enda ordav berömmelse för de svenska småföretagen, som har åstadkommit dessa godaresultat. Vi har ett mycket högt nyföretagande i . Detär något som man i många länder avundas oss. När jag har varit ute och rest ochredovisat det höga nyföretagandet i , har man insett att detta är detbästa uttrycket Om åtgärder för att främja nyföretagande, m. m. för ettgott företagsklimat i ett land och att vi i därmed också har en bragrund för att utveckla nya medelstora och stora företag. Men jag hörde inte ettenda ord av tillfredsställelse över detta faktum från vare sig ChristerEirefelt eller . Jag skall belysa ett par av de frågor som berördes. Detgäller då först lönsamheten. Avkastningen på eget kapital låg påöver för de små och medelstora industriföretagen. Det är högre siffror änför de stora företagen. Men framför allt har lönsamhetstalen varit bättre underde än vad de var . I höstens småföretagsbarometeranger de minsta företagen att lönsamheten har förbättrats under det senastehalvåret. av företagen tycker att lönsamheten är fillfredsställandeeller mycket god. tror att deras lönsamhet kommer att vara minstoförändrad . Jag delar uppfattningen - och det framgick ju tydligt avmitt svar - att en viktig sak för småföretagspolitiken är avreglering ochförenklade relationer mellan företag och myndigheter. Genom förenklingar avregelverket underlättas företagens verksamhet. Det finns helt säkert mångaandra saker att göra på detta område, men de problem som följer avregelsystemen kan dock inte karakteriseras som livsavgörande för småföretagen.Den kartläggning som statens industriverk genomförde på uppdrag avregeringens normgrupp visar att företagarna själva har en mycket balanserad synpå de eventuella problem som regelverket ger upphov till. Många av företagenhar ju också mycket goda kontakter med myndigheterna. Kontakterna ochrelationerna mellan å ena sidan småföretagen och å andra sidan myndigheternaoch regeringen är inte dåliga, fru talman. Det är tvärtom fråga omutomordentligt goda kontakter. Vi arbetar vidare med dessa frågor iindustridepartementet. Någonstans måste ju det här jobbet göras, ChristerEirefelt. Vare sig det görs på industridepartementet, i normgruppen eller påstatens industriverk handlar det om att vi tillmötesgår de krav somsmåföretagen och deras organisationer har på att vi skall arbeta med dessafrågor. Vi vill genom förenklingarna underlätta småföretagensverksamhet. Jag tror att det finns onödig byråkrati och onödigt krångel som kanrensas bort och blanketter som helt säkert kan förenklas. Att det i dettaarbete fordras en balanserad uppfattning visade också den borgerligaregeringen, som mycket kraftfullt sade ifrån att exempelvis SCB-statistik måstekomma fill användning i många sammanhang, bl. a. som underlag för denekonomiska politiken och för positiva åtgärder för småföretagen. Man fann attdet var angeläget att småföretagen deltog i ett sådant uppgiftslämnande. Förmögenheter i form av aktier i småföretag får vidberäkning av förmögenhetsskatten värderas till avsubstansvärdet. Trots detta kan denna skatt helt säkert kännas betungande förvissa medelstora företag. Jag har - inte därför attfolkpartiet har den uppfattningen - menat att små företag så långt som möjligtbör undantas från regeln om skatt på det arbetande kapitalet. 19CHRISTER EIREFELT (fp): Industriministern är förvånad över att jagfrågar om detta med möjligheterna att kommendera fram investeringar, dettaefter det att vi har haft en debatt där just de kraven förtsfram, bl. a. från LO:s . Jag tycker att vi fick ett utomorderitligtviktigt besked fråri regeririgeri. Det iririebär att vi irite behöver räkna medytterligare tvångsmedel i form av fondavsättningar, i tron att det skulle varalösningen på problemen. påstår att vi inte har ett ord att säga omde framgångsrika småföretag och duktiga företagare som vi har. I själva verketvar detta ett av mina huvudbudskap, att vi borde kunna lita betydligt mer pådet som kan uträttas ute i företagen av företagarna själva. Lönsamheten är god, säger industriministern också. Det ärväl sant, och visst är det bra att också småföretagen får del av deninternationella påverkan utifrån som vi fått. Men jag tycker ändå attindustriministern ger en litet för ljus och onyanserad bild av småföretagenssituation, inte minst när han hänvisar till Småföretagsbarometern. Jag tror att det räcker med att läsa upp de allra förstaraderna i sammanfattningen i Småföretagsbarometern, för att visa att bilden ärlitet mer komplicerad: "Vårbarometern antyder att den konjunkturavmattningsom vi kunde skönja fortsätter. Variationerna är emellertid betydande.Medan tillverkningsindustrin redan seren fördjupad avmattning tycks devaruförmedlande företagen befinna sig mitt i högkonjunkturen. ---- Kapacitetsutnytljandethar minskat från till nu i vår. Lagrenfortsätter att växa i ökad takt vilket tillsammans med förkortade leveranstiderindikerar att konjunkturen försvagas." Det är alltså en varierande bild som man får när man läserden här barometern, även om jag instämmer i att huvudintrycket är mycketpositivt. Sedan till detta med byråkrati och krångel; Jag delarindustriministerns uppfattning - och jag sade det också när vi diskuteradedetta i den allmänna debatten - att jag inte tror att man skall göra enövervärdering här. Jag sade till industriministern då - och jag kan säga detigen - att min uppfattning efter de industri besök som jag gjorde var att det mycket är en fråga om atfityder och förhållanden fill myndigheterna, ja,kanske mer av det än detta med att fylla i blanketter osv., som jag tror attföretagarna har lärt sig att leva med. Det finns alltså kvar betydande svårigheter när det gälleratt få bättre kontakt mellan myndigheter och småföretag som helt säkert harbetydelse för framtidstron för företagarna. Om åtgärder för att främja nyföretagande, m. m. 20ANNE (); Ingenting är väl så bra, herrindustriminister, att det inte kan göras något bättre. Jag tycker att vårdiskussion borde gälla hur man kan förbättra, inte om läget är optimalt redanfrån början. Eftersom industriministern nämnde byråkratiaspekten ochden kartläggning som industriverket har gjort kanske jag bara får påminna omatt det av den undersökningen framgår att av de fillfrågadeföretagen ansåg att existerande byråkrati är ett stort hinder och ett stortbekymmer för Om åtgärder för att främja nyföretagande, m. m. Detfinns alltså gott om utrymme för att gå vidare med förbättringar på detområdet. Industriministern sade att det arbetande kapitalet sålångt möjligt borde undantas från förmögenhetsskatt. Han sade också att ThagePeterson i själva verket var långt före med att föreslå detta. Detkan jag inte uttala mig om - jag vet det helt enkelt inte. Men vi behöverkanske inte tvista så mycket om detta. Det väsentliga - och det jag vet - äratt vi från under en följd av år här i har föreslagitjust ett slopande av förmögenhetsskatten på arbetande kapital och att detförslaget har röstats ned av en socialdemokratisk och kommunistisk majoritet.Men det finns möjlighet - om inte industriministern vill förekomma folkpartiet- att ta ställning till den frågan ytterligare en gång. Slutligen noterar jag att industriministern inte sadesärskilt mycket om de offentliga monopolen. I interpellationssvaret finnsemellerfid en passus där säger att småföretagen är bra, därför attde konkurrerar med varandra. Det är rikfigt. Men då är det rimligtvis också bramed konkurrens mellan småföretag, eller för den delen också stora företag, ochandra producenter, även om dessa andra råkar vara offentliga. En logiskslutsats av det industriministern sade i sitt första svar är alltså att detockså är bra med konkurrens mellan privata företag och den offentliga sektorn. Jag undrar om industriministern skulle vilja kommenteradetta, t. ex. med utgångspunkt i den konkurrens som bedrivs i den form jagnämnde i något av mina exempel. Anser industriministern att det är bra att man,i vissa kommuner lägger ut delar av äldreomsorgen, fotvården och produktionenav skolmåltider på privata företag eller anser industriministern detta varafel? vill inte att lönsamheten ismåföretagen skall framstå som alltför positiv, och därför återger han SHIO:sförsiktiga kommentarer till Småföretagsbarometern. Det är riktigt attkommentarerna är försiktiga, men siffrorna talar sitt tydliga språk. De ärdäremot klart posifiva. I höstens Småföretagsbarometer anger de minstaföretagen att lönsamheten har förbättrats . Jagvillupprepa att det klart framgår att av företagen tycker attlönsamheten är tillfredsställande eller mycket god. av företagentror att deras lönsamhet kommer att vara oförändrad eller bättre under detnärmaste halvåret. För att ytterligare markera småföretagens lönsamhet skalljag använda mig av uppgifter från , som i flera århar publicerat sådana avseende lönsamheten inom verkstadsbranschen. Siffrornaför visar totalt en avkastning på eget kapital på uppemot 20 %.Det är en liten nedgång , men första årlåg dessa lönsamhetstal på . För de små och medelstoraverkstadsföretagen ligger lönsamhetstalen generellt sett lägre än för de stora,men även i den storleksgruppen inträder en betydande lönsamhetsförbättring fr.o. sade att ingenting är så bra att det inte kangöras bättre. Om detta kan vi nog bli fullt överens. Det gäller då säkerligenockså småföretagsområdet. När det däremot gäller förmögenhetsskatten vill jag göratvå kommentarer. gjorde här ett allvarligt fel, för att kommaifrån henne. Hon sade nämligen att här i ständigt hadearbetat för och lagt fram förslag om sänkta förmögenhetsskatter. Det ärfakfiskt inte så. Ni hade i den borgerliga regeringen eller möjligen i den renafolkparfiregeringen - där är jag inte helt säker - chansen att helt ta bortförmögenhetsbeskattningen på det arbetande kapitalet i små företag, men nigjorde inte det. Det skäl ni angav för var just att det skulle gestarka fördelningspolifiska snedeffekter. Ni valde att inte föreslå riksdagenatt ta bort förmögenhetsbeskattningen på det arbetande kapitalet ismåföretagen på grund av den fördelningspolitiska aspekten. Jag deltog själv idiskussionerna i den frågan. Då försvarade sig representanterna för denborgerliga regeringen med att de inte kunde ta bort förmögenhetsbeskattningenpå grund av den fördelningspolitiska aspekten. Jag vet som sagt inte om dettahände under folkpartiregeringen med som ansvarig eller under denborgerliga trepartirege-ringen; Det går alltså inte att inbilla attfolkpartiet här i alltid har svarat för motståndet motförmögenhetsbeskattningen för små företag. Ni hade chansen att rätta tilldetta. Ni tog inte den chansen. Ni lade dessutom fram ett förslag, där ni klartangav att ni inte ville rätta till det med hänsyn till de fördelningspolitiskaeffekterna. Det är detta som är problemet. När en utredning kring den s. k. staketmodellen lade framett förslag som gick ut flå att man skulle försöka undanta arbetande kapital iett företag från förmögenhetsbeskattning och ta upp det till beskattning viddet tillfälle vederbörande tog ut kapitalet för privat konsumtion mötte mycketdelade synpunkter vid remissbehandlingen. T. o. m. småföretagens egnaorganisa-, tioner var då mycket tveksamma till att acceptera förslaget. arbetar en utredning under ledning av statssekreterareni med frågor om reformering avföretagsbeskattningen; I det sammanhanget får också denna fråga tas upp. Detär inte någon enkel fråga. En tidigare regering under de borgerliga åren gjordeingenting åt den, eftersom man inte kunde det. Det utredningsarbete somförekommit under resans gång har också mött motstånd från småföretagens egnaorganisationer. Jag skulle vara tacksam, fru talman, om härville bekräfta vad jag nu sagt eller också läsa på till en kommande debatt. Låt mig säga följande: Det går bra för småföretagen i dagi . Det är inte så länge sedan situationen var en annan i vårt land. Detär bara 1982, då det gick dåligt för de svenska småföretagen. Dåhade de i stort sett tomma orderböcker, dålig lönsamhet, dålig investeringstaktoch ingen framtidstro. har vi en annan situation: det går bra för desvenska småföretagen, och de har framtidstro. Då menar jag att också tvåinterpellanter borde kunna kosta på sig att dels säga att den förda politikenhar varit bra för småföretagen, dels visa någon form av tacksamhet mot desvenska småföretagarna, som har hjälpt till att åstadkomma detta goda resultat. Om åtgärder för att främja nyföretagande, m. m. Om åtgärder för att främja nyföretagande, m. m. 22CHRISTER EIREFELT (fp):