prot · GA095 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:5 1 § Fyllnadsval till utskott Företogs val av en suppleant i vartoch ett av lag-, social- och jordbruksutskotten. Enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag harvalberedningen enhälligt föreslagit till suppleant ilagutskottet och jordbruksutskottet samt till suppleant isocialutskottet. suppleant i lagutskottet () suppleant i socialutskottet () . suppleant i jordbruksutskottet () 2 § Kompletteringsval till utskott, krigsdelegationen ochförvaltningsstyrelsen På grund av uppkomna vakanser i vissa utskott,krigsdelegäfionen och förvaltningsstyrelsen har moderata samlingspartiets ochfolkpartiets partigrupper anmält följande nya representanter, nämligen somledamot i finansutskottet , som ledamot i utrikesutskottet AnitaBråkenhielm, som suppleant i finansutskottet , som suppleant iutrikesutskottet , söm ledamot i krigsdelegationen andra vice talmanKarl , som ledamot i förvaltningsstyrelsen och somsuppleant i förvaltningsstyrelsen . Talmannen förklarade valda till 87 ledamot i finansutskottet Prot.1986/87:5 ledamot i utrikesutskottet () efter CariBildt Kompletteringsval till .... , ' suppleant i finansutskottet utskott,krigsdelega- , p . ° suppleant i utrikesutskottet andre vice talman () efter BjörnMolin ledamot i förvaltningsstyrelse () efter suppleant i förvaltningsstyrelse Carl-JohanWilson (fp) efter 3 § Upplästes följande inkomna skrivelse; Härmed anhåller jag om befrielse från uppdraget sombankofullmäktige. Denna anhållan bifölls av kammaren. 4 § Föredrogs och hänvisades Skrivelse och proposition1986/87:21 och 22 till justifieutskottet 5 § Föredrogs och hänvisades 1986/87:Jul01till justitieutskottet 6 § Anmäldes och bordlades . 1986/87:23Exportkreditgarantier m.m. i utländska valutor 7 § Anmäldes och bordlades 1986/87:1Kommunal tjänsteexport (prop. 1985/86:154) 1986/87:1Trafiksäkerhet och trafikföreskrifter m.m. 1986/87:2Vissa trafikpolitiska frågor m. m. betänkanden /87:1Trädgårdsnäringen 1986/87:2 Avfallshantering /87:3 Naturvård betänkande 1986/87:1Arbetslöshetsförsäkring 8 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1986/87:33 av () tillkommunikationsministern om färjetrafiken fill ; Färjetrafiken till och från Gotlandhar fr.o.m. innevarande säsong avsevärt försämrats genom lägre kapacitet ocholämpligt tonnage på den sydliga linjen. För gotlänningar och övriga Gotlandsresenärer liksom fördet gotländska näringslivet är goda förbindelser med det övriga landet ennödvändighet. Även med tanke på att nuvarande avtalsperiod mellan staten ochRederi (Gotlandsbolaget) löper ut är det avstörsta vikt att en långsiktig trafiklösning nu kommer till stånd. Frågan har väckt stor debatt på ön. a. har Gotlandsarbetarekommun framlagt en idéskiss enligt vilken staten garanterar dagligbastrafik på två färjelinjer året runt med härför avpassat, lämpligen statligtägt, tonnage (kapacitets- och handikappanpassat), medan utrymme lämnas förkompletterande sommartrafik utanför koncessionstrafiken, eventuellt förenadmed viss avgift. Hur bedömer kommunikationsministernmöjligheterna till en trafiklösning som den ovan skisserade? Vilka åtgärder har vidtagits eller kommer att vidtas föratt den genomförda försämringen i färjetrafiken endast blir tillfällig ochför att Gotlandstrafiken skall få en bra och långsiktig lösning? 1986/87:34 av (vpk) fill kommunikationsministernom färjetrafiken till : "Färjan är gotlänningarnasväg/bro och järnväg. Men till skillnad mot fastlandet måste vi gotlänningarbetala avgift så snart vi ska åka utanför länets gränser. Och till skillnad motbroar och vägar på fastlandet som är fidtabellsfria är vi helttidtabellsbundna. som man anser att vägar, broar och vissajärnvägar i övriga delar av landet bör finansieras via statsbudgeten, så ansesgotiandstrafiken kosta staten så mycket att besparingar måste göras," Så formulerar på gotlänningarnasuppfattningar om öns kommunikationer med övriga landet. Låg turtäthet, högapriser och en hopplös tidtabell drabbar inte bara gotlänningarna utan också ihög grad turismen, vilken som bekant är en av öns allra viktigaste näringar. I stället för nödvändiga förbättringar av färjefrafikenkommer allt tätare propåer om ytterligare försämringar. mest utmanandevar förslaget att koncentrera all färjetrafik till fastlandet till -ett förslag som förhoppningsvis en gång för alla är avskrivet. Efter att fattade beslut omtransportstöd till har ytterligare mycket allvarliga försämringar avfärjetrafiken skett. Så skall t. ex. under lågsäsongenpassagerartrafiken till bedrivas av lastfärjan , som bara tarett fåtal passagerare. Dessutom gäller det att vara ungoch i god kondition omman skall orka ta sig upp de 70 trappstegen på . Handikappade ochbarnfamiljer är definitivt utestängda. En massiv opinion på kräver fortsattdaglig trafik med passagerarfartyget . Även under nästa års sommarsäsong blir det försämringar.Färjetrafiken på upphör. Färjetrafiken till öch Västervikreduceras kraftigt. Ytterligare ökad arbetslöshet på och nedgång förturistnäringen lär bli följden. De samhälleliga förlusterna blir förmodligenmånga gånger större än "besparingarna" på färjetrafiken. Mot dennabakgrund vill jag fråga: Är kommunikationsministern bereddatt återställa tidigare trafikkapacitet och standard på de södra linjerna iGotlandstrafiken samt ta initiativ till en allmän förbättring av Gotlandskommunikationer med fastlandet? 1986/87:35av (vpk) till industriministern om verksamheten vid ; har beslutat omkraftiga inskränkningar i sin verksamhet. a. drabbas sulfidmalmsgruvorna iMellansverige - Garpen-berg och Saxberget - av kraftigarationaliseringsåtgärder. Motivet för är bristande lönsamhet med hänvisningtill metallprisernas fallande tendens. Offensiva satsningar på utvinning av sulfidmalmer läggs påis, som prospekteringsverksamheten kraftigt minskar, främst iMellansverige. Till bilden av verksamhet hör att en ny ägargruppbehärskar bolaget, nämligen , en ägargrupp som har mycket små bandtill mineralutvinningens traditioner. För gäller i första hand att tillförsäkrasig profiter. Lönsamheten rhåste därför höjas. anpassar bolaget sinverksamhet efter de sjunkande metallpriserna. Detta kortsiktiga synsätt är inteförenligt med en uthållig och långsiktig mineralpolitik. Kortsiktighetenöverbryggar inte mineralprisernas upp- och nedgång i ett längre perspektiv. Mineralförsörjninghar en strategisk betydelse för ett land som vårt. handlar omsjälvförsörjning och sårbarhet. Otvivelaktigt ger en trygg mineralpolitik ettvisst mått av nationellt oberoende. Något ansvar för en sådan utveckling harsjälvfallet inget kapitalistiskt företag. Resultatet av åtstramning är att Saxbergsgruvansexistens allt oftare ifrågasätts och att expansion nu har förbyttsi nedgång. Planerna på att utvinna största silverfyndighet harskrinlagts. Gruvnäringen medför stora ingrepp i naturen.Tungmetallutsläppen från gruvområde fortsätter. De miljövillkor somregeringen föreskrev , när frågan om villkoren för silverfyndighetenbehandlades, har tydligen inget som helst intresse av att uppfylla idagens läge. AB:s agerande är ett hot mot en långsiktigoch uthållig mineralpolitik. kortsiktiga lönsamhetskrav måste ersättasmed samhällsekonomiska överväganden för att trygga en nationell mineralpolitik. Med hänvisning till ovanstående vill jag ställa följandefrågor till industriministern: Planerar regeringen att ingripai utvecklingen på sulfidmalmsområdet och säkerställa en långsiktig och uthållig nationellminéralpolitik? den avBotiden förda mineralpolitiken regeringen någon oro vad gällersårbarhet och nationellt oberoende? Är regeringenberedd överväga att säkerställa en offensiv mineralpolitik genom att överföraBoliden i samhällets ägo? Vilka åtgärderämnar regeringen vidta för att se till att nödvändiga miljöåtgärder vidtas vidGarpenbergsgruvan? Vilka åtgärderoch insatser planerar regeringen för att sätta fart påprospekteringsverksamheten? 1986/87:36av (vpk) till industriministern om regeringens strategi förstålindustrin; klubbade igenomregeringens förslag till omstrukturering av den svenska industrin förrostfritt specialstål. Finanshajarna och tillhörde vinnarna.Industriministern själv lyste av stolthet över uppgörelsen. Johnsonfamiljen med Nordstjernah i spetsen skulle ta etttioårigt ägaran-svar för nya enligt uppgörelsen med regeringen.Regeringens uppgörelse med tidigare och nuvarande ägare inomspecialstålsindustrin genomfördes och beslutades utan att någoninvesteringsstruktur- eller sysselsättningsplan förelåg. vill nu bryta uppgörelsenmed regeringen om ett tioårigt ägaransvar och vill sälja ut till finskaOutokompu eller tyska Thyssen. sägs att förhandlingarna ärnedlagda. Johnsonfamiljens uthållighet varade alltså ,vilket måste vara ett slag i ansiktet på industriministern, eftersom det varett starkt och uthålligt ägaransvar industriministern eftersträvade. ProblemetAvesta kommer att bestå, eftersom miljardinvesteringar krävs. Framtidalösningar kommer att ske enbart på de villkor kapitalintressena på marknaden föreskriver,om inte regeringspolitiken lägger fast en bestämd strategi för den svenskastålnäringens fortbestånd. För skymtar ibland en "svensk lösning"med . Utvecklingen närmar sig den punkt att ett "svensktmetallbolag" blir oundvikligt, om stålindustrin i vårt land långsiktigtskall kunna överleva och hållas på en rimlig nivå. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefrågor till industriministern: Med vilka medelskall regeringen utkräva ägaransvar av och garantera erforderligainvesteringar? Är regeringenberedd att utarbeta en nationell strategi för stålindustrin, som leder till ett"svenskt metallbolag"? 1986/87:37av (vpk) till arbetsmarknadsministern om förkortning avarbetstiden; Övertiden ökar och allt flerarbetar i flexibla arbetstidsformer. () harfått sin vilja igenom och skapat ett arbetsliv med flexibilitet i ochkonjunkturanpassning av arbetstiderna. Detta sker på bekostnad avjämlikhetssträvanden och på bekostnad av de sociala villkoren för människorna. har regeringen signalerat att delegationen förarbetstidsfrågor (DELFA) skall läggas ned. Den har gjort sitt. var trycket starkt när det gälldeen förkortning av arbetsdagen . Utanför vpk, detsocialdemokratiska kvinnoförbundet och den radikala kvinnorörelsen fanns dett. o. m. debattörer inom fackföreningsrörelsen som visade stort intresse för endaglig arbetstidsförkortning. Men denna öppna debatt tystnade snabbt efter densocialdemokrafiska valsegern 1982. Regeringen ändrade DELFA;s uppgifter tillatt ta fram fakta och material. Den kommande debatten skulle ske utifrånDELFA;s material. Och så blev det. DELFA;s fakta blev till största delenSAF-inspirerade fakta. Flexibilitet, konjunkturanpassning och den dagligaarbetstidsförkortningens omöjlighet har varit DELFA-rapporternas resultat. Några rapporter från och harfått utgöra alibi för den s. k. objektiviteten. Dessa rapporter har visat attjämlikhet mellan män och kvinnor, solidaritet och gemenskap med barn och gamlaoch ett väl fungerande socialt nätverk och samhällsengagemang kräver enförkortad arbetsdag. Medan DELFA rapporterade, handlade SAF. Med 1980-taletsSaltsjö-badsanda i ryggen har, nu arbetslivet, på SAF;s initiativ, översvämmatsav arbetstidsregler och lagar som är skräddarsydda för konjunkturanpassade ochflexibelt anpassade arbetstider samt ökad övertid. Misstanken att regeringentillsatte DELFA för att avväpna sextimmarskravet och föra in debatten på andravägar bekräftas av utvecklingen och av att DELFA nu skall läggas ned. "Lägg sextimmarsdagen på hyllan", varföljdriktigt testamente sedan hon lämnat ordförandeskapet iDELFA och statssekreterarjob- Det anmärkningsvärda är att DELFA aldrig fick utreda huren sextim-marsdag skulle förverkligas - inte ens en konsekvensutredning medolika alternativ genomfördes. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följandefrågor till arbetsmarknadsministern: Har DELFAuppfyllt de av regeringen uppställda målen eftersom DELFA nu läggs ned? Vilka hinderföreligger för att regeringen seriöst utreder möjligheterna till en förkortningav arbetsfiden fill i t. ex. DELFA:s regi? 1986/87:38av (vpk) till jordbruksministern om bestrålningen av livsmedel: "Min mardröm är att matberg bestrålasoch lagras så länge att det inte finnskvar något näringsvärde i det ochatt det sedan utskeppas till tredjevärlden i form av bistånd!" Uttalandet ovan fälldes av den engelske forskarenTony Webb, som besökte Nordiska miljölägret på och som intervjuats avsvenska tidningar om bestrålning av livsmedel. I ett trettiotal länder, bl. a. och , ärdet tillåtet att bestråla livsmedel. I råder oklarhet om huruvida detexisterar ett formellt förbud mot sådan bestrålning. På livsmedelsverkets bordfinns emellertid en ansökan om tillstånd för bestrålning av kryddor. Avremissyttranden till livsmedelskontrollutredningen, där även bestrålning avlivsmedel diskuterats, framgår tydligt att ett stort antal organisationer ochinstanser i pläderar för ett klart förbud mot bestrålning av livsmedel.Detta sker med hänvisning till kvalitetskrav. Skälen till bestrålning är flera, men inte desto mindretvivelaktiga. Att t. ex. bestråla dåligt kött eller skämda räkor, kyckling,grönsaker eller frukt för att få matvarorna att se färska ut är förfalskning.Riskerna är dessutom stora att sådana livskraftiga bakterier som botulinus intedör vid behandlingen, vilket däremot bakteriernas naturiiga fiender, jäst- ochmögelsvampar, gör. Uppgifter om att också vitaminerna kan förstöras upp fill är mycket allvarliga. Trots att det sagts att det råder förbud mot bestrålningav livsmedel i finns det uppgifter om att ett parti räkor, som i våraskom till den svenska gränsen och som sändes tillbaka, sedan återkom bestrålatoch att räkorna då passerade som "färska". Säljare var det engelskaföretaget . Ett avslöjande av en liknande manipulation iStorbritannien sägs ha lett till att ICA i vägrade att ta emotbestrålade räkor som anlände till . Enligt den engelska konsumentorganisationen,Food Commission, skall räkorna ha packats om och sålts till en grossisti . Uppgifternaär skrämmande inte minst med tanke på risken för att protokoll 1986/87:1 - 6 livsfarligabakterier kan överleva bestrålning. Det finns ännu inga metoder utvecklade föratt avslöja om en vara är bestrålad. Bakom olika länders formella tillstånd att bestrålalivsmedel finns starka intressen på det militära området, frånkärnkraftsindustrin, stora livsmedelsbolag etc. Vid bestrålning används bl. a.cesium 137 och kobolt 60, vilka är radioaktiva isotoper. Trots att det inte lärfinnas risk för radioaktivitet i bestrålade livsmedel - riskerna är som nämntsav annat slag - finns det anledning att varna för ett kommande internationelltgenombrott när det gäller bestrålning av livsmedel. Kravet på oförfalskade livsmedel är ett sedan gammaltförankrat folkrörelsekrav i vårt land. I vinstsyfte försöker de mäkfigalivsmedelsbolagen dock att avtrubba konsumenternas känsla för kvalitet. Bolagenpräglar ett falskt krismedvetande som allt fler färskvaror förvandlastill stäpelvaror-med hjälp av manipulering och kemiska tillsatser. Bestrålningav livsmedel kommer att ytterligare försämra läget för konsumenterna och måstedärför förhindras. Med hänvisning till ovanstående och till löften omförbättringar när det gäller livskvaliteten för människorna i vill jagfråga följande; Råder det ett formellt förbud motbestrålning av livsmedel? Finns det ettexisterande förbud mot import av bestrålade livsmedel? Har någonsvensk myndighet försökt att kontrollera uppgiften om att bestrålad mat införtstill ? Ämnarregeringen ta initiativ för att få till stånd ett internationellt samarbete motbestrålning av livsmedel? 1986/87:39av () till industriministern om regionalpolitiken: Regionalpolitik har under en följdav år i hög grad identifierats med stödsystem av olika slag. Transportstöd,olika slag av bidrag och fördelaktiga kreditmöjligheter, variationer iföretagens sociala avgifter och andra typer av system för ekonomisk överföringhar stått i centrum för diskussionen. Men man frågar sig om något område ärbortglömt i debatten. I boken mångfald till rikets gagn argumenteraren grupp forskare, knutna till ERU, för infrastrukturens betydelse för regionalutveckling. Det är stommen av järnvägar, vägar och andra system som har denlångsiktiga betydelsen för regionalpolitiken. Forskarnaskriver; "Regionalpolitik förknippas numera ofta - åtminstone informellt- med ett fåtal industripolitiska medel . Historien har lärt oss att deviktigaste regionalpolitiska åtgärderna inte är industripolitiska. Deviktigaste åtgärderna är i stället de långsiktiga satsningarna på att åstadkommaen väl fungerande infrastruktur." I re;gionalpohtiken måste staten stödja inte bara självainfrastrukturen utan också själva kommunikationerna. Mängden resande kan aldrigbli tillräckligt stor för att man skall få bärighet på en tågsträcka eller enbusslinje i glesbygden. Tillgång till allmänna kommunikationer i glesbygd är ennödvändighet för att människor skall vilja och kunna bo kvar där. Tillgång till goda kommunikationer är också ennödvändighet för att någon över huvud taget skall kunna ta egna initiativ ochtordas satsa på egna idéer. Närhet,dvs. goda kommunikationer, har också stor psykologisk betydelse för etableringav företag, utveckling av turism och - inte minst - viljan att verka på ennärbelägen ort när den egna inte kan erbjuda arbete. . . Regeringen har utsatt kommunikationerna iNorrbotten förstora påftestningar. Statsbidragen till kollektivtrafiken slopas;i täckte bidragen av kostnaderna. Det blir ett hårt slag förkollektivtrafiken när bidragen försvinner. Järnvägstrafiken skall vara lönsampå varje sträcka för sig - annars läggs den ner. försdiskussioner som tyder på att all persontrafik norr omÅnge kan komma att läggasned , då den inte är lönsam. Statens driftbidrag till kommunerna för att de skall hållavägnätet i trim har minskats. Likaså har statsbidragen minskats till byggandeav kommunala vägar. Motbakgrund av ovanstående vill jag fråga industriministern: Avserregeringen förändra den regionalpolitiska medelsarsenalen till att även omfattainfrastruktur och kommunikationer? Avserregeringen att genom krympande anslag till kommunikationerna fortsättningsvisförsämra förutsättningarna för glesbygdsområden att uppnå de regionalpolitiskamålen? 1986/87:40 av () till finansministern omlöntagarfonderna: beslöt i december 1983att införa fondsocialismen i . För detta systemskifte anfördes frånsocialdemokratiskt håll en rad argument, bland vilka de viktigaste varföljande; Fonderna skulle medverka till lugnoch återhållsamhet i lönerörelserna. De skulle förse näringslivet medriskkapital. De skulle skapa en jämnareförmögenhetsfördelning. De skulle stärka ATP-systemet. De skulle ge medborgarna, särskiltlöntagarna, större insyn och inflytande i näringslivet. Vi som motsatte oss fondbeslutethävdade att alla dessa argument var svepskäl och ätt det egentliga syftet varatt överföra makten över företagen till facket. Det har gått fonderna inledde sinverksamhet. Därmed är det möjligt att på grundval av vunna erfarenheter draslutsatser om fondbeslutets konsekvenser. Jag villdärför fråga finansministern: På vilket sätt har de anförda målen för fondernauppfyllts? 1986/87:41av () till statsrådet om åtgärder föratt minska freonanvändningen: Hoten mot jordens ozonlager ärflera. Värst är kanske ändå freongaserna. Trots förbudet att använda freonersom drivgas i sprayburkar ökar utsläppen 1986/87:5 avfreon i atmosfären mycket kraftigt. Detta beror på den kraftigt ökade användningen av freoner i skumplast, isoleringsmaterial ikylskåp och ' luftkonditioneringsapparater m.m. I ° I en larmrapport från konstaterasatt vi i Denna mängd kommer, om ingenting görs, att öka till om tioår. Problemetförvärras av det faktum att freoner inte bryts ner. Med andra ord, allt somanvänds kommer förr eller senare ut i atmosfären. Hotet mot det livsviktigaozonlagret tilltar således för var dag. Det har också konstaterats att detexisterar ett ozonhål över . Dessa nya data är såoroväckande att ett snabbt agerande från regeringen är nödvändigt för att kommatill rätta med problemet. Jag vill därför fråga miljöministern; Ämnar regeringen vidta några åtgärder i syfte attminska den svenska freonanvändningen? 9§ Meddelande om frågor Meddelades att följandefrågor framställts 1986/87:56av (vpk) till statsrådet . Å. omavtalsförhandlingarna på den offentliga sektorn; Avtalsförhandlingarna på den offentliga sektorn harresulterat i konflikt. Med direktiv om ett löneökningstak på styr regeringenavtalsrörelsen. Detta lyckades på den privata sektorn. Arbetsgivarverketär, de offentliga arbetgivarnas förhandlingsorgan. Emellertid har regeringenutöver sina direktiv om lönetak direkt blandat sig i avtalsförhandlingarna,tillsatt över parternas huvuden och agerat för att sänkamedlarnas s. k. slutbud. Mot denna bakgrund villjag fråga löneministern; Ämnar regeringen införa ett nytt förhandlingssysteminom den offentliga sektorn, där regeringen aktivt medverkar iarbetsgivarverkets förhandlingar med de anställdas organisationer? 1986/87:57av Hans Nyhage (m) till utbildningsministern om statsbidraget tillfyratimmarssammankomster inom studiecirkelverksamheten; har beslutat att frågan omstatsbidragsberättigade fyratimmarssammankomster inom studiecirkelverksamhetenskall prövas (UbU 1985/ 86:19). En förutsättning för dylika sammankomster skallenligt beslutet vara att de ej medför några merkostnader för staten, någonökning av antalet studietimmar totalt eller andra, icke önskvärda effekter. Medanledning av riksdagsbeslutet har utarbetat anvis- 96 ningar enligt vilka varje fyratimmarssammankomstskall motsvaras av en tvåtimmarssammankomstinom en och samma studiecirkel. Detta medför krångel och försvårarverksamheten, främst inom den estetiska sektorn. Vill statsrådet medverka till attstudieförbunden inom ramen för sina totalt filldelade antal timmar, utanmerkostnad för staten, själva får avgöra hur fyrafimmarssammankomsterna skallfördelas? 1986/87:58 av () till justitieministern ompolispersonalens säkerhet vid tjänsteutövning; Våldsutvecklingen i samhället ingerstark oro. Detta gäller också det ökade våldet mot polismän undertjänsteutövning. Rikspolischefen aktualiserade denna frågaunder den avslutade kongressen som höll iSödertälje. En angelägen åtgärd är att skärpa straffen vid våld mot polismän. Med anledning av ovanstående frågar jag; Vilka åtgärder ämnar statsrådetvidta i syfte att öka polispersonalens säkerhet vid tjänsteutövning? 1986/87:59 av () tilljordbruksministern om ändrade regler för avverkning i fjällnära skogsområden; Bönder har brukat denfjällnära skogen utan att hota naturen eller andra näringar. Det s. k.rationella skogsbruket, som drivs fram bl. a. av skogsvårdslagen, gör så storaingrepp att återväxten äventyras, flora och fauna utarmas och rennäringen kanomöjliggöras. kommun och sameby har överklagat ett beslutav att tillåta att avverka ett fjällnära skogsområde,som utgör uppsamlingsplatsen intill det nybyggda slakteriet. En sådanavverkning skulle allvarligt hota rennäringen. sameby har betalat etttioårigt arrende omfattande också detta skogsområde. Jag villfråga jordbruksministern; Ämnar statsrådet föreslå ändring iskogsvårdslagen så att inte skall ge tillstånd till en sådan typav avverkning som utarmar naturen och hotar samernas näring? 10 § Kammaren åtskildes .