prot · GA09108 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:108 Förhandlingarna leddes till en början av andre vice talmannen. 1 § Kompletteringsval till utskott, partigrupp har som sujjpleanf i kultur- ochtrafikutskotten under ledighet anmält hennes ersättareMargareta , vice talmannen förklarade vald till suppleant i kulturutskottet () suppleant i trafikutskottet () 2 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna ochskrivelsen 1986/87:125 fill socialutskottet /87:134 tillsocialförsäkringsutskottet /87:147 till arbetsmarknadsutskottet 3 § Föredrogs och hänvisades 1986/87:Jul27-Jul30till jusfifieutskottet 1986/87:Skl49till skatteutskottet 1986/87:Jol43-Jol49till jordbruksutskottet 4 § Föredrogs men bordlades åter Skatteutskottetsbetänkanden /87:25, 32, 33 och 39 Utrikesutskottetsbetänkanden /87:12 och 13 Socialutskottetsbetänkanden /87:19, 22 och 23 27 Prot.1986/87:108 betänkande 1986/87:19 22 april1987 betänkanden1986/87:12 och 14 ----------------- '-- betänkanden /87:17 och 18 Jordbruksutskottetsbetänkande /87:18 betänkanden /87:12, 14 och15 betänkanden /87:10-12 5 § Företogs till avgörande kulturutskottets betänkande1986/87:10, trafikutskottets betänkande 1986/87:14 och bostadsutskottetsbetänkande /87:8 (beträffande debatten i dessa ärenden, se prot. betänkande 10 Punkt 1 Mom. 1(avskaffande av ) Utskottets hemställan bifölls med 238 röster mot 64 förreservation 1 av m, fl. i motsvarande del. Mom. 2 (anslag till ) Utskottets hemställan - som ställdes mot dels reservation1 av m, fl, i motsvarande del, dels reservafion 2 av Jan-ErikWikström och - bifölls med acklamation. Mom. 1 (sänkning av övre åldersgränsen m, m,) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 3 avIngrid m, fl. - bifölls med acklamation. Mom. 3 (anslag till Bidrag till ungdomsorganisationernascentrala verksamhet m,m,) Utskottets hemställan bifölls med 261 röster mot 38 förreservafion 4 av och . 2 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 7 (bidrag fill studentförbund) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservafion 6 avJan-Erik och - bifölls med acklamafion. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Punkt 3 (anslag till Bidrag till ungdomsorganisafionernaslokala verksaml ef) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 avIngrid m.fl. - bifölls med acklamation. Utskottets hemställan bifölls, Trafikutskottetsbetänkande 14 Prot. Mom. 1 och 7(verksamhet m. Utskottetshemställan bifölls med 286 röster mot 16 för reservation 1 av . 2ledamöter avstod från att rösta. Mom.4 (inriktningen av verksamhet m,m.) Utskottetshemställan bifölls med 230 röster mot 62 för reservafion 2 av , 9 ledamöter avstod från att rösta. Mom.9 (isbrytningen till Norrlandshamnarna) Utskottetshemställan bifölls med 255 röster mot 45 för reservation 3 av , 2 ledamöter avstod från att rösta. Punkt5 (anslag till Stöd till svenska rederier) Utskottetshemställan bifölls med 195 röster mot 108 för reservafion 4 av m,fl, 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 1 (PBL och enskildarättigheter) Förstbiträddes reservafion 1 av m, fl. med 73 röster mot 44 förreservafion 2 av och , 186 ledamöteravstod från att rösta. Härefterbifölls utskottets hemställan med 194 röster mot 65 för reservation 1 av RolfDahlberg m, fl, 44 ledamöter avstod från att rösta. Mom.2 (det generella strandskyddet m, m,) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservafion 3 av m, fl. - biföllsmed acklamation. Mom.3 (rekreafionspolifiken) Hemställan Utskottetshemställan bifölls med 284 röster mot 17 för hemställan i reservation 5 av ToreClaeson, 2 ledamöter avstod från att rösta. Utskottetsmotivering - som ställdes mot den i reservafion 4 av m, fl.anförda motiveringen - godkändes med acklamation. Mom. 48 Utskottets hemställan bifölls. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. utrikesutskottetsbetänkande /87:10 om internationeUt 1986/87:100 delvis). utvecklingssamarbete m, m, (prop. vice talmannen meddelade attdebatten skulle vara gemensam för samtliga punkter. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 2MARGARETHA AF (): Det mest hoppingivande i utvecklingsländernasaktuella situafion är förändringens vind till förmån för demokrati ochmarknadshushållning som berör alla kontinenter. Den snabba ekonomiska tillväxten i ochdemokratiseringen i och på ger inspiration.Insikten ökar att inte är dömda att förbli fattiga och förtryckta.Denna omprövning till förmån för marknadsekonomin styrks av de praktiskaerfarenheter som vunnits. har utvecklingen varit mycketgynnsam i länder som satsat på marknadsekonomiska lösningar, enskilt ägande,fri företagsamhet och en öppen utrikeshandel. Stagnation och tillbakagång råderi de länder som kvarstannat i feodala strukturer eller som enligt socialistiskmodell kollektiviserat jordbruket och sökt sätta centralplaneringen i system, SkUlnaden i tillväxt och ekonomisk utveckling mellanmarknadsekonomierna i och och de afrikanska staternaär dramatisk och tragisk. Så har också poUfiseringen och förstatligandet av detekonomiska livet gått mycket långt i , Bland själva finns nu en växande villighet attbyta utvecklingsmodell. väg från kulturrevolution till ett liberaliseratjordbruk och självförsörjning med livsmedel är ett talande tecken på denförändring som håller på att ske. Likaså har under inletten politik som leder från planhushållning mot mer av marknadsekonomi. Det är genom ökad produktivitet ochdärigenom alstrad tillväxt som industriländerna uppnått sin välfärd, Samma vägmåste de fattiga länderna vandra. Även om en generös biståndsgivning från industriländernassida kan påskynda utvecklingen så måste fillväxten i huvudsak baseras påu-ländernas egna insatser. Det är endast själva som genom enändamålsenlig polifik kan skapa den samhällsmiljö som främjar utveckling ochframåtskridande. Jordbruket är nyckeln till tillväxt i de fattiga länderna,liksom det var hos oss, Världsbanksrapport diskuteras jordbruketscentrala roll för utvecklingen i . Bakgrunden är tämligen självklar:70 % av innevånare är jordbrukare. Ändå konstaterar rapporten attmånga för en politik som allvarligt missgynnar bönderna. Analysenutgör en kraftfull plädering för marknadshushållningens nödvändighet. Tvärtemot vad som fidigarehävdats är bönderna i pris- och incitamentkänsliga. Motden positiva utvecklingen i kontrasterar utvecklingen i många länder iAfrika, Faktum är att den genomsnittlige afrikanen är fattigare än hanvar och att han riskerar att vara ännu fatfigare 1990, om inget görs föratt ändra jordbrukspoUfiken och den ekonomiska polifiken i mera ändamålsenligriktning. Skräckexemplet i är , det land somerhåUer och erhålUt mest svenskt bistånd. Jordbruketsbetydelse för utveckling understryks också i en rapport från FN-organetFAO som publicerades . Doku-, mentet "Afrikanskt jordbruk- de nästa 25 åren" är framför allt en strategi för hur skallåtervinna sin förmåga att föda sig självt. FAOpläderar för en radikal omläggning av den ekonomiska politiken ochjordbrukspolitiken i syfte att öka incitamenten för den enskilde bonden attproducera. Derealiteter som beskrivs i dessa och många fler rapporter är av stor betydelseockså för svensk biståndspoUfik, En betydande del av det svenska bilateralabiståndet går till lärider i , problem är också svenskt biståndsproblem. Det är hög tid för att i dialogen med göra klartatt en kollektivisering av lantbruket och satsningen på en statsledd utvecklinginte leder till framåtskridande. Huvudsyftetmed vår u-landspolifik måste vara att stödja en utveckling som långsiktigt ochvaraktigt förbättrar situafionen för de fattiga människorna i . Föratt nå detta mål är det nödvändigt att prodiikfionen och den produktivakapaciteten i ökar. Det är genom tillväxt som fattigdomen utrotas. Envikfig förutsättning för att skall lyckas i strävan att utvecklasitt näringsliv är att de får tillgång till marknader. Utomordentligt köpstarkasådana finns i industriländerna. Ett första krav på en framsynt u-landspolifikmåste således vara att deri skall främja frihandeln. Handelshindren motutvecklingsländerna måste bort såväl nafionellt som internationellt. Också vi iSverige måste fillämpa en helhetssyn på våra relationer till utvecklingsländerna.Vill vi bidra till den fatfiga världens utyeckling så får vi inte bromsadensamma genom en ogenerös handelspolitik. Direkt genant är det för.ettfrihandelsland som att fortsätta att tillämpa texfilrestriktioner motde fatfiga länderna. Importbegränsningarna på tekoområdet drabbar länder somsamfidigt får u-hjälp från , Detta är absurt. Medanétt ökat handelsutbyte är en naturlig del av ett lands utvecklingsprocess, såär biståndsströmmarna utifrån kommande resurser, spm i bästa fall kan ge ettvärdefullt bidrag fill utvecklingsprocessen och-i sämsta fall leder tillsnedvridningar och felallökeringar i mottagarländernas ekonomier, 1970-taletserfarenheter visar otvetydigt att bistånd i sig inte åstadkommer utveckling.Bistånd kan vara en hjälp fill och stöd för egnautvecklingsansträngningar. Det är i medvetande om att vårt bistånd måste varaen hjälp till självhjälp som vi skall utforma vår biståndspolitik. Aldrig sågenerösa biståndsprogram nyttjar föga så länge själva för enutvecklingspolitik som inte stimulerar deras egen befolkning till produktivainsatser. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Internatio/ielltutvecklingssamarbete tn. Sverigehar en skyldighet att i dialogen med mottagarländerna framhålla syftet med detsvenska biståndet: att hjälpa till att utrota fattigdomen och stödja enutveckling i demokratisk riktning. Dessa båda mål går i själva verket hand ihand. Det går aldrig att få i gång en varaktig ekonomisk UtveckUng i ett landom inte individens insatser och inflytande uppmuntras. Ett återinförande avmarknadshushållning på jordbrukets område är i själva verket den viktigastefattigdomsbekämpande åtgärd som kan vidtas i en lång rad afrikanskaländer. 1970-och 1980-talets dystra erfarenheter av utvecklingssamarbetet, där alltför litetav biståndet lett fill uppsatta mål - en ekonomisk och demokratisk utveckling imottagarländerna -, måste leda tiU en omprövning och nyorientering avutvecklingssamarbetet. Det kravlösa, regimörienterade bistånd som knäsattes avsocialdemokraterna ibörjan av leder inte till framåtskridande. Programländernahar år kunnat räkna med växande landramar, i stort sett oberoende avhur samarbetet fungerat. Risk finns att program tillkommit och importstödutbetalats mera för att fylla upp landramarna än för att insatsen haftkaraktären av en meningsfull hjälp fill självhjälp. Regimorienteringen ledertill att biståndspengarna i första hand går till en statsbaserad byråkrati somblir biståndsberoende. Biståndetmåste ges en bredare och självständigare bas så att det blir mindre beroende avregimerna i rhottagarländerna. Detta kan bl, a, ske genom att biståndet istörre utsträckning än nu inriktas på att stödja den enskilda sektörn iu-länderna, jordbrukarna, företagarna, kooperafionen, facket,universitetsvärlden m, m. Deenskilda insatserna, de enskilda organisationerna och de demokratiska krafternamåste få ett bättre stöd. U-landspolitiken måste omfatta handelspolitiskaåtgärder, forskningssamarbete och kulturutbyte samt vidgade möjligheter försvenskt näringsUv, missionen och de humanitära, kooperativa och fackligaorganisationerna att var och en på sitt område bidra till en framgångsrikutveckUng av ekonomiska, sociala och kulturella struktur. Svensktbistånd måste omorienteras bort från de luftiga program- och importstöden. Detbehöver spridas till många lokala strukturer och institutioner inomu-länderna, och det bör gå fill fler än . Effektiviteteni biståndet höjs om vi övergår till ett mera projektinriktat bistånd där klaramål iför insatsen kan uppställas och en meningsfull utvärdering ske. Det är glädjande att demokrafimålet fått ett betydligt större utrymme iårets budgetproposition, i partimotionerna och i utskottsbetänkandet. Vi serdetta som en framgång för våra idéer. En så bred uppslutning borde göra detmöjligt att snabbt gå från. ord till handling. Tyvärrsviker utskottets socialdemokrater när det gäller de konkreta förslagen. Devill inte ha ett särskilt anslag för demokratiutveckling, och de vill inte attårliga rapporter om situationen för de mänskliga rättigheterna i vårasamarbetsländer skall utarbetas. Sammabrist på överensstämmelse mellan ord och handling förmärks isocialdemokraternas inställning till miljöfrågorna. De säger ja till förslag, att miljön försin som ett särskilt biståndsmål. Det är glädjande. Men de säger nej till detgemensamma borgerliga kravet på ett särskilt anslag för miljövård, markvård ochenergi. Ändå är det naturligtvis så att ett sådant anslag skulle gemiljöarbetet en ordentlig skjuts framåt. Påen punkt ger socialdemokraterna med sig. De bifaller borgeriiga förslag om attytterligare räkna upp anslaget fill enskilda organisationer med 50 milj. kr. Iföredragningar inför utskottet har det klart visat sig att de enskildaorganisafionerna anser sig kunna tä hand om mer statliga medel på ettmeningsfullt sätt. Enligt moderat uppfattning är de enskilda organistionernasarbete bland det mest hoppingivande i en ofta mörk biståndsbild. Derasverksamhet bör få étt fortsatt växande stöd. Svensktbistånd måste ges en ny inriktning. Vi måste komma bort från de stora stelaregimörienterade landprogrammen och få ett mera ämnes- och projekfinriktatbistånd. Vi måste verka i flera länder. Biståndet måste ges en uttaladdemokrafiprofil. Ett särskilt anslag för demokrafiutveckling bör inrättas, ochdet landinriktade biståndet bör innehålla ett antal projekt fördemokratiutveckling. Det kan gälla t.ex. stöd till politiska partier, ettoavhängigt rättssystem, en fri press, ett väl fungerande undervisningsväsende. Oroandei detta sammanhang är att socialdemokraterna med stöd av vpk vill ge regeringeni uppdrag att se över de fyra biståndsmålen. Varför vill man detta? Är detnågot fel med de i parlamentarisk enighet fastställda målen: fillväxt,utjämning, oberoende, demokrati? År det inte måluppfyllelsen som brister? I denmån en översyn skall komma tiU stånd bör den ske parlamentariskt och beröraockså biståndets innehåll. Det har varit en styrka att alla partier varitöverens om de fyra målen. Det vore synnerligen beklagligt både för ochför mottagarländerna om denna enighet skulle brytas. Misstanken ligger näratill hands att det är demokrafimålet som irriterar. har inte varit helt lyckosam när hon försökt förklara vad honmenar med demokrati i . Handlar det bara om folkligt deltagande ellerhar demokrati kanske också något att göra med styrelseskick, rättssäkerhet ochyttrandefrihet? Jag menar att utskottets ordförande är skyldigkammaren en förklaring. Någon sådan återfinns nämligen inte ibiståndsbetänkandet. Såtill frågan om , Sedan utskottet behandlade frågan har ju regeringenställt ultimatum till sig själv om Vietnambiståndet. För det är väl så manmåste tolka regeringens beslut. Det är glädjande att regeringen nu äntligenerkänner det berättigade i vår ståndpunkt, att det infe är förenligt med devärderingar förfäktar i andra sammanhang att ge omfattande bistånd tillett land som så grovt kränker folkrätten som gör genom sin ockupationav . Det förvånande är att insikten kommer så sent, efterinvasionen, och att fidsfristen sätts ända fill 1990.Sveriges FN-ambassadörsade att vietnameserna borde lämna med omedelbar verkan.Självfallet har han rätt. Detta är väl också den svenska ståndpunkten vadgäller ryssarna och . Socialdemokraternas ultimatum är bra, om dethade gällt 1987, men som det givits nu tenderar ju regeringen att legitimera enfortsatt vietnamesisk ockupation. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 3 protokoll 1986/87:107-108 Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Detär ju inte heller enbart ockupationen av som gjort att vi moderatersedan flera år krävt att biståndet fill bör avslutas, talaräntligen alla partier om demokratins betydelse för utvecklingen i ,Vietnarri är en diktaturstat och ett så hårt och slutet system attmöjligheterna torde vara små att med svenskt bistånd kunna medverka till endemokratisk utveckling, I ett så totalitärt samhälle torde ett regimorienteratbistånd snarare medverka till att förstärka den sittande diktaturens position. Svenskabiståndsmedel har finansierat huvuddelen av Bai Bångs investeringskostnader.Dessutom betalas nu hundratals miljoner för att driva industriföretaget , Och framförs det som en bedrift att Bai lyckats exportera papper,när saken är den att SIDA irite bara betalar för investering och drift utan nuockså köper produkten för "export" fill Etiopieri. Jagförstår att biståndsministern blev väl emottagen i ! Men bordeinte biståndsministern ha varit försiktig i vad gäller att uttala sig om attskogsarbetarnas situation förbättrats? År verkligen statsrådet så blåögd atthon tror att etf officiellt besök ger möjlighet att bedöma densaken? Risken finns ju också att tolkar statsrådets uttalande så att nuär den frågan ur världen. Statsrådet kan genom sina uttalanden ha gjort destackars kvinnorna en direkt otjänst. En väsentlig del av det svenska bilaterala biståndet går till södraAfrika, Det är ett led i kampen mot apartheid som alla politiska partier stårbakom. Vi tror dock att det under nuvarande förhållanden är viktigare att satsamera pengar på det regionala SADCC-samarbetet med dess bokstavligen livsviktigainvesteringar i bl. a, kommunikationer än att räkna upp de enskildalahdramarna. Denna prioritering gör att vi kan öka SADCC-anslaget med 155 milj.kr. utöver regeringens förslag. Vi vill också öka stödet till de demokratiskakrafter som inne i arbetar för apartheids avskaffande. Sverigemåste föra rättens och frihetens talan också i de fattiga länderna. Fattigdomfår aldrig bli en ursäkt för förtryck. Den kombination av rättsstat,individuell valfrihet och marknadshushållning som gett dess välståridär nyckeln till framsteg också i . Mina kollegerkommer att i det följande beröra anslagsramar ochreservafioner, betalningsbalansstödef, miljöfrågor, enskilda länder m.m. Jagber härmed att få yrka bifall till de moderata reservationer som finns fogadetill utskottets betänkande, Anf.3 (): Varför skall de fatfiga ge till de i-ika? Det kunde vara ämnet förårets biståndsdebatt. Det kan.tyckas vara ett egendomligt påstående, fördebatten skall ju handla om hur vi skall ge nästan frånrika till de fattiga länderna - inte det omvända. Men summan av vårt och andra rika länders biståndspolitik ät' ändå kapital kommer att gå från de fattiga länderna till de rika än omvänt. Detär det nya i relationerna mellan den rika och den fattiga väriden. Kapital rinner ut från de fattiga länderna och in i de rika. var ännu nettoutflödet till de fattigaländerna . hade strömmen vänt. Då varnettoutflödet från . passerade skulder mardrömsgränsen . Skuldfällan har slagit igen. Man måste låna för attbetala ränta på de, gamla lånen. De som sitter värst i kläm är de allrafattigaste. Varför vållar detta faktum inte större uppmärksamhet?Varför reser sig inte alla med hjärta i kroppen upp och säger ifrån? Hur kandet komma sig att vi, de rika, beter oss lika egoistiskt och kortsynt som någonsinforna tiders kolonialmakter? Jag har inget svar på de frågorna. Åtskilligt fårvi som bär det politiska ansvaret ändå ta på oss. Vi vet att en stormajoritet i är beredd att ge till behövande i andra länder, om man nåsav information om vad som behöver göras och om man litar på att hjälpen kommerfram. Åtskilligt mer kan och måste göras för att ta till vara denna positivainställning tiU svenskt bistånd. Vi kan inte ensamma vända strömmen så attresurserna återigen går till de fattiga länderna, men vi kan medverka till attså sker. Vi kan låta insikten om den rika världens perversa u-landspolitikpåverka vårt eget handlande - påverka omfattningen, utformningen ochinriktningen av vårt bistånd. En sak vet jag. Utflödet av kapital från de fattigaländerna beror inte på att behovet skulle vara mindre än för tio årsedan. Tvärtom, Innan de barn som,föds i har uppnåttpensionsåldern har befolkningen i världen mer än fördubblats. Allt fler munnarskall mättas. Allt fler behöver vård. Allt fler behöver utbildning. Allt flersöker utkomst för överlevnad. Allt fler svälter i dagens värld. Öknarna breder ut sig. Skogen skövlas, I världens överbefolkade städerväxer slumområdena. Bostadsbehovet är skriande. Undernäring, infekfioner ochpester härjar. Och ovanpå alltsammans drabbas nu också de allrafattigaste av vår tids farsot, aids. Den slår hårt mot många av de allrafattigaste länderna i världen. Exempel på framsteg saknas inte. De är fillräckligtmånga för att ge hopp och inspiration. Men behoven är överväldigande. Ställt inför dessa fakta drar ett av parfierslutsatsen att det svenska biståndet kan minska. Det är omöjligt att låta bli.att uttrycka sin bestörtning inför denna reaktion. Moderata samlingsparfiettycks mena att det inte finns användning för ens av samladeinkomster för bistånd till fatfiga människor i andra länder. Skälet sägs vara att värdet av projekt där Sverigekandelta inte uppgår till en summa som motsvarar av BNI. ser med skepsis på mycket av det bistånd somSIDA ansvarar för. Det må vara, men bara hälften av vårt samlade bistånd gårvia SIDA. Finns det enligt moderata samlingspartiets mening verkligen ingaandra kanaler att nå fram. till de svältande och behövande? Finns det ingetFN-organ som kan ta emot något högre bidrag från ? Har vi givit allt vi kan och bör till katastrofhjälp? Kan inte Röda korset eller Rädda barnen taemot mer? Finns det inte ens anledning att medverka till att lyfta av skulderfrån de mest skuldtyngda länderna? Visst finns det behov. Det finns hål attstoppa i överallt. Och det finns vägar att hjälpa, som uppfyller högt ställdakrav på effektivitet i biståndet. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. Varför är det då så viktigt att ge av BNI?Varför inte 2 eller 1/? Det måste ju trots allt bli en avvägning mot allaandra anspråk på resurser som har att ta ställning fill. Avtvå skäl: det är ett löfte, och det är en signal. Vi har givit ett löfte fillde fattigaste länderna att långsiktigt avstå en hundradel av våra inkomster föratt långsiktigt och uthåUigt ge hjälp till självhjälp. Och det är en signal tiUomvärlden att göra likadant. Om - med hänvisning till egna svårigheter- skulle bestämma sig för att bryta sitt löfte, hur mycket större anledning skulledå inte många andra i-länder ha att minska sitt bistånd? Signalen fillomvärlden är viktig. Därför att behoven är omätliga och hjälpen vi ger så ringa, är detviktigt att ställa höga krav på effektivitet i biståndet. Varje krona inombiståndsramen måste användas så effektivt som möjligt. Därvidlag har vi ettdubbelt ansvar: dels mot de behövande - ju effektivare pengarna används, destofler kan hjälpas -, dels mot givarna, dvs. skattebetalarna, som har rätt attkräva att inget förspills, att slöseri beivras, att fel rättas till och atterfarenheter om lyckade och misslyckade projekt får påverka biståndetsutformning . Effektiviteteni svenskt bistånd kan bli högre än den är . Men för att kunna mäta hureffektiv rnan är måste man först göra klart vad rriålen för verksamheten är. a. om att hjälpa de fattigaste bland de fatfiga och att stödja endemokratisering i de länder där vi är verksamma. Enligtfolkpartiets mening kan vi nå närmare de målen, om vi ändrar vissa rufiner förvårt bistånd. Jag skall ta upp tre ändringar som skulle leda till bättreanvändning av pengarna. Detförsta är att låta mer av biståndet omhänderhas av ideella organisafioner,dvs, av kyrkornas mission. och , Röda korset. Räddabarnen, kooperativa öch fackliga organisationer etc. De arbetar flexibelt. Dehar låga administrafionskostnader. Hjälpen formeras genom egna insatser.Organisafionerna vägleds av ideella och ideologiska värderingar, som gertilläggsvärden. De har en lång erfarenhet om hur biståndet skall nå fram ochkomma fill varaktig nytta. Detär mot den här bakgrunden mycket glädjande, att vi i utskottet kommit överensom en kraftig höjning av bistånd via ideella organisafioner. Redan ibudgetpropositionen föreslog regeringen en viss höjning.