prot · GA0978 · 1986-12-31 00:00:00 — 2. om jag är beredd att prioriterasträckorna på järnväg och på väg på sådantsätt att dessa sträckor är åtgärdade . Trafikolyckor med renar förekommer främst i norra inträffade i den regionen i ifrågavarande län närmare 2 000renolyckor på de allmänna vägarna, och drygt 2 000 renar tågdödades. Antaletrenar har aldrig varit högre än , och tyvärr har även antalet renolyckorökat. Detta är ett stort problem, naturiigtvis från djurskyddssynpunkt menäven vad gäller arbetsmiljön för SJ :s personal och för trafiksäkerheten på våravägar. Såväl som SJ försöker därför med olika åtgärder minska antaletrenolyckor. Det finns också en mängd åtgärder som kan vidtas - mereller mindre effektiva. i har för sin delfunnit att de viktigaste åtgärderna för att minska antalet olyckor är attförbättra sikten för trafikanterna. En bra vinterväghållning är därvid viktig.Det mest effektiva sättet att undvika renolyckor med tåg är att sätta uppstängsel på båda sidor om spåret på utsatta ställen. På ErikHolmkvists direkta fråga om vilka åtgärder jag är beredd att vidta Om åtgärderför att minska antalet trafikdödade renar och om jagär beredd att prioritera vissa sträckor vill jag förklara att ansvaret för dendagliga skötseln av de allmänna vägarna och för tågdriften ligger hos vägverketresp. Vilka åtgärder som skall vidtas bör kunna prövas i samarbete mellanberörda parter. Exempelvis bör frågan om, hur och var renstängsel skall sättasupp vid järnvägsspåren kunna lösas av samerna, SJ och gemensamtpå lokal och regional nivå. Åtgärder på vägområdet är t. ex. att ge trafikanternabättre information om var det kan finnas renar på vägen. Sådant trafiksäkerhetsarbetebedrivs och bör även i fortsättningen bedrivas i samarbete mellan samerna,polisen, , m.fl. på lokal och regional nivå. Jag utgår från att man på lokal och regional nivå prövarde åtgärder som är möjliga för att minska antalet trafikdödade renar. 43ERIK HOLMKVIST (m): Jag ber att få tacka för svaret. Både av mininterpellafion och av kommunikationsministerns svar framgår att bara iNorrbotten tågdödades ca 2 000 renar, de flesta på sträckanKiruna-Riksgränsen, till en total kostnad av 4-5 milj. kr. Under samma årinträffade ca 2 000 trafikolyckor på vägarna i , där renpåkörning varorsaken. En del av dessa olyckor medförde personskador. Totalt kostadetrafikolyckorna på väg ca 15 milj. kr. Totalt kostade renolyckorna på järnvägoch på väg befolkning 20-22 milj. kr. Kommunikationsministern menar i sitt svar att han inte haransvar för situationen utan att detta ligger hos , SJ ochlänsstyrelsen. Om nu ansvaret ligger så till, är det tragiskt att behövakonstatera att vi ännu inte kunnat lösa frågan. Jag hade hoppats attkommunikafionsministern i svaret skulle ha gett uttryck åt någon mening om hurhan ville se lösningen. SJ, och har tydligen inte kunnatlösa problemen. Kan statsrådet då bara stå och se på och säga "det här äregentligen inte mitt bord" medan vi får se en liknande utveckling? Skall 2000 renar tågdödas även ? Skall vi ha ytterligare 2 000 trafikolyckor påvåra vägar? Kommunikationsministern säger i sitt svar att det finns enmängd åtgärder att vidta. Tydligen har inte statsrådet generöstvidarebefordrat dessa råd till myndigheterna i . Statsrådetsäger i sitt svar; "Såväl som SJ försöker med olikaåtgärder minska antalet renolyckor." Men, kommunikationsministern, dessaökar ju. 1986 blev det år då olyckorna nådde sin topp! var det1985, och 1984. Jag hoppas att statsrådet omprövar sin roll i detta ärendeoch tar mer aktiv del i arbetet för att genom kontakter lösa problemen. Berörda myndigheter i tvistar om vem som skallbekosta stängsel etc. Man hävdar från ömse håll att pengar saknas. Minuppfattning är att detta är en fråga som måste lösas - . När samhälletskostnader kommer upp i summorna 20-22 milj. kr. är det angeläget attansvarigt statsråd går in, i akt och mening att förmå berörda parter att lösa tvisterna. Men det är inte bara en ekonomisk fråga. Samernasintressen har inte fillgodosetts. Trafikanternas intressen har inteheller tillgodosetts. Riskerna på de norrbottniska vägarna är större än i andradelar av landet, just på grundav renar på vägarna. Tågpersonalen utsätts för en omänsklig press, att varjeresa tvingas köra över och döda flera, kanske tiotals renar. Personalenförlorar sin arbetsglädje. Sjukskrivning är faktiskt inte ovanlig under denaktuella perioden. Min förhoppning är alltså att ansvarigt statsråd omprövarsin roll i detta ärende. Jag vill därför ställa frågan direkt tillkommunikafionsministern: kommunikationsministern ta initiativ till attdödläget - för det är fråga om ett sådant - i fråga om åtgärder för attkomma till rätta med problemen upphör och att de åtgärder som måstevidtas verkligen vidtas och före ännu en vinter med liknandeolycksfrekvens? Om åtgärder för att minska antalet trafikdödade renar Nej, jag är nog inte beredd att på grundvalav de argument som anförde förorda en ändrad rollfördelningmellan regeringen och de lokala och regionala myndigheterna för att komma åtdetta problem. I och för sig är vi ense om att det är ett stort problem föralla inblandade parter - för tågpersonalen, för samerna i deras egenskap avrenägare, osv. - men tror jag att problemet måste lösas på platsen,där problemet finns. Jag tror inte vi kan lösa det vare sig i riksdagenstalarstol eller i regeringen. Därför bör det vara de lokala och regionalamyndigheterna som, liksom , på grundval av sina erfarenheter diskuterarigenom vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att minska antaletrenolyckor. har man kunnat använda t. ex.arbetsmarknadspolitiska medel för att i större utsträckning uppföra renstängsel.Det finns inga direkfiv från regeringens sida om att man skall sluta med denverksamheten. De regionala myndigheterna har tydligen gjort bedömningen attandra arbetsmarknadspolitiska åtgärder har en högre prioritet än just den häråtgärden. Jag tycker fortfarande att det är en prioritering som i första handskall göras lokalt, inte från regeringens utgångspunkter. Sedan skall vi också vara klara över att även om denekonomiska sidan av den här saken inte är betydelselös, skulle exempelvis ettuppförande av renstängsel på sträckan innebära eninvesteringskostnad i storleksordningen 30 milj. kr. Därför är det ganskaförståeligt att berörda myndigheter - i varje fall så länge de har ekonomiskautgångspunkter - inte har ansett att det finns fillräckliga mofiv för attvidta den här typen av åtgärder. Jag menar alltså inte att man skallupphöra med att arbeta med detta problem. Men jag tror att man bäst löser detpå platsen där man har de direkta erfarenheterna, där man kan gå ut med riktiginformation från fid till annan och där man har förutsättningar att vidtaåtgärder. Det menar jag är en riktig rollfördelning. Således avser jag inte attändra på den rollfördelningen. 45ERIK HOLMKVIST (m): Jag förstår att kommunikationsministern intetänker ta några initiativ när det gäller att få bukt med det nuvarande dödlägeti i denna fråga och det beklagar jag mycket. Kommunikationsministern säger att rollfördelningen är somden är. Men då vill jag påminna om att situationen har förvärrats tillår. Om åtgärderför att minska antalet trafikdödade renar rekordårvad gäller olyckor. 1985 blev ett nytt rekordår. har vi ytterligare entoppnotering. Jag vill inte gå händelserna i förväg och säga att 1987 blir ettnytt rekordår, men jag fruktar att det blir så. Statsrådet säger att renfrågan tydligen inte prioriteras iNorrbotten. Jag skall inte lägga mig i vilken prioritering ,vägmyndigheterna eller SJ gör, men en sak tror jag mig kunna säga och det äratt situationen för personalen på tågen är orimlig. Varje resa tvingas defaktiskt köra över många renar, vilket förorsakar problem. Det är det ena. Detandra är att det är en ekonomisk fråga. Det rör sig om kostnader för länet istorleksordningen 20-22 milj. kr. Enligt statsrådet kostar renstängsel 30miljoner. Jag håller med om att det är mycket pengar. Men jag tror att man i vissafrågor måste bära kostnaderna för att komma till rätta med sådant som inte kanaccepteras. Det behöver inte enbart röra sig om ekonomiska problem.' Det här problemet är enligt min uppfattning av den artenatt vi måste komma till rätta med det. Det finns ju renstängsel längs vägar ochjärnvägar på många andra håll. Det vore därför egendomligt om vi i inteskulle ha råd att skydda samer, renar och tågpersonal. Vi får alltså inte stå med händerna i fickorna när 2 000renar tågdödas och 2 000 trafikolyckor orsakar både personskador och materiellaskador. Det är helt orimligt. Jag tycker att kommunikationsministern skall göra en resamed malmtåg från - en i och för sig trevlig resa -, så att han får sevilka problemen är och hur relativt enkelt det ändå borde kunna vara att lösadetta. Det här är en arbetsmiljöfråga, och mot den bakgrunden tycker jag att vialla har ett ansvar för de människor som skall föra tågen. Sedan önskar jag, kommunikationsministern, att de tips somtydligen finns - av interpellationssvaret att döma - skall nå myndigheterna iNorrbotten. Det kan ju finnas ett och annat korn som de inte har uppmärksammathittills. Jag har naturligtvisingenting emot att de tips som eventuellt kan komma fram i denna debatt lämnasfill myndigheterna i och används där, även om jag tror att de igrunden är rätt väl informerade om både möjligheter och begränsningar när detgäller att bekämpa detta problem. Poängen i det jag sade iinterpellationssvaret och som jag upprepade i ett senare inlägg är attproblemet måste lösas där uppe. Om den typ av åtgärder som talarom bedöms så viktig av SJ;s förvaltning och länsmyndigheterna i attde prioriterar uppgiften att åstadkomma färre skadade och dödade renar, läggerregeringen inga som helst hinder i vägen för dem att vidta de nödvändigaåtgärderna. 47ERIK HOLMKVIST (m): Statsrådets senaste inlägg tyder på att hanändå kommer att ta de initiativ som behövs för att bryta dödläget. Jag skönjeri svaret att det inte är alldeles omöjligt att det kommer att ske samtal så attdessa problem löses. De pengar som behövs för att klara en sådan här situationmåste finnas. Överläggningen var härmed avslutad. Det ärotillständigt att vi bara står och ser på medan denna massaker Prot.1986/87:78 Omansvaret för AB biltester 7 §Svar på interpellation 1986/87:161 om ansvaret för AB Svensk Bilprovningsbiltester i har frågat om jag ärberedd att vidta åtgärder så att tvingas ta någon form avansvar för sina obligatoriska biltester. Bedömningen av fordon vid besiktning hos SvenskBilprovning sker enligt regler som är angivna i författningar utfärdade avregeringen. Dessa regler kompletteras med föreskrifter från föreskrivandemyndigheter. All besiktningspersonal hos genomgår enomfattande grundutbildning. Dessutom sker fortbildning. Syftet härmed är attgöra personalen väl förtrogen med gällande regler för verksamheten samt attåstadkomma en så likartad tillämpning som möjHgt. Besiktningsverksamheten följs kontinuerligt upp delslokalt av arbetsledningen på bilprovningsstafionen, dels regionalt ochcentralt genom inspektionsverksamhet. Den centrala uppföljningen sker ocksågenom statistisk bearbetning av besiktningsutfallet på varje station. Polisens bedömningsnormer vid flygande inspektion ärnumera desamma som vid kontrollbesiktning. Vid flygande inspektion arbetarpolisen normalt under andra förutsättningar än . Detta kanförklara att vissa skillnader i bedömningarna kan uppstå. Besiktningen hos är av typenkonditionsbesiktning och överensstämmer sålunda till sitt innehåll inte medkontrollbesiktningen. När utför kontrollbesiktningar är detfråga om myndighetsutövning. Om fel eller försummelse begås vid sådanmyndighetsutövning kan staten bli skadeståndsskyldig. Frågan om skadestånd vid myndighetsutövning kan prövas påstatens vägnar av justitiekanslern (). överlämnar ;omkring 50 sådana ärenden till JK, Den som inte är nöjd med JK:s beslut kanväcka talan vid allmän domstol. Antalet klagomål på det tekniska utförandet ärringa. känner väl fill det fall som StenAndersson angivit. har personal från Svensk Bilprovninggranskat bilen med anledning av de synpunkter som framförts av verkstadsägaren.Även en representant för trafiksäkerhetsverket har varit närvarande vid engenomgång av bilen. Vid dessa undersökningar har inget framkommit som visaratt de bedömningar som gjordes vid kontrollbesiktningen skulle på ett avgörandesätt ha avvikit från gällande bedömningsnormer. Ärendet har även granskats av statens mät- och provråd idess egenskap av. tillsynsmyndighet för som riksprovplats.Resultatet av Om ansvaret för AB biltester provrådetsgranskning är att det inte kommer att vidtas några åtgärder med anledning avdet aktuella fallet. 49 i (m): Jag tackar för svaret. Majoriteten av bilägare blir förr eller senaretvingade att anlita . Om det kan man generellt säga att detär positivt. Jag tror mig utan överdrift kunna påstå att vi, framför allt fördet äldre bilbeståndet, har en hög trafiksäkerhetskvalitet här i . Men, herr talman, när jag skrev denna interpellationgjorde jag det inte för att komma åt vare sig ellerpersonalen på företaget. Jag tror att den gör ett mycket gott arbete, menundantagen bekräftar regeln och alla kan göra fel. Alla har vi . Jag menar att den enskilde bilägaren måste kunna lita pådet protokoll han får från . Gör Svensk Bilprovningundantagsvis ett fel, borde det kunna kompenseras på ett bättre sätt än somfaktiskt sker . Om någonting går sönder, baserat på testet, närbilprovningen testar bilägarens bil, får bilägaren ersättning direkt frånbilprovningen. Däremot får man inte automatiskt kompensation vid enreklamation, även om erkänner att man har gjort enfelbedömning, utan fallet måste gå till justitiekanslern. Det påtalar ocksåstatsrådet i sitt svar. Är man missnöjd med utfallet från justitiekanslern, fårman väcka talan i allmän domstol. Det är detta, herr talman, som jag tycker ären onödigt krånglig väg. Inom parentes tar jag också i min interpellation upp attMotormännens riksförbund i sina tester har ett betydligt större ansvar ifall degör fel. Statsrådet säger att dessa tester inte går att jämföra, men det görde. Till vissa delar går de faktiskt att jämföra. En eventuellt felaktig test;som Motormännen snabbt ersätter, tar det mycket att få ersättning förhos . Justitiekanslern talade för sedan i en tidningom att det är oundvikligt att detta system ibland leder till förluster för deenskilda. Det är det pris vi får betala för denna verksamhet. Jag tycker, herrtalman, att det är fel att enskilda människor skall riskera att behöva betaladet priset. Jag skall bara ta två exempel på händelser som är minstsagt graverande. En bilägare anmälde till justitiekanslern att han tvingatsbyta en del på en bil, en del som sedan visade sig inte vara felakfig. JK sade nej till pengarna. En annan bil ansågs avSvensk vara rostfri. Den var inte rostfri. Ägaren begärde 5 000 kr.men fick nej. Hade detta företag fungerat under konsumenttjänsflagen,hade problemen lösts mycket snabbare och på ett mycket smidigare sätt för denenskilde konsumenten. Säkert hade också Svensk Bilprövning sluppit en hel delproblem. Jag återgår till det fall jag tog upp konkret iinterpellationen. Statsrådet säger i det sammanhanget att man måste accepteravissa skillnader i bedömning mellan polisen och . Men jagtycker inte att jag eller ens statsrådet som bilägare skall acceptera att denbil som blir godkänd hos skall kunnabeläggas med körförbud av polisen. Det förfarandet försvarar faktisktstatsrådet här i talarstolen. Det tycker jag inte är korrekt. Sist i interpellationssvaret talas det om att statens mät-och provråd, som var med vid den stora testen i det exempel jag talade om,ingenting har att anmärka. Faktum var att denna test hölls . Det var en lätt skärrad tillställning. Då lovade statens mät- och provrådatt mycket snart lämna ett besked både till den aktuelle bilägaren ochnärvarande journalister. Men hade de ännu icke fått något somhelst besked därför att man sade sig inte ha haft tid. Jag skulle vilja fråga statsrådet: privatstort företag med monopol på sin verksamhet skulle kunna behandla missnöjdakunder på det sätt som faktiskt kan göra? Finns detnågon naturlag som säger att inte skulle kunna verka underkonsumenttjänstlagen framöver? Jag kan inte förstå att statsrådet harnågonting emot det. Det borde vara mycket positivt framför allt för dehundratusentals bilägare som tvingas besiktiga sina bilar hos SvenskBilprovning. Otn ansvaret för A B biltester Jag noterar att vi är överens om attverksamheten i stort sett fungerar ganska väl. Eftersom Svensk Bilprovningbesiktigar drygt fyra miljoner fordon , är det kanske inte såöverraskande att det inträffar ett och annat fel också i den verksamheten. Såvitt jag kan förstå beror en del av denna diskussion påatt bilägarna lägger in mer i tester än vad dessa tester äravsedda för. Man uppfattar provningen som ett allmänt kondifionstest, medan deni själva verket tar sikte bara på de brister som är av betydelse förtrafiksäkerheten eller miljön. De övriga fel som kan finnas på bilen går maninte igenom fullständigt i detta sammanhang, utan det ankommer på bilägarensjälv att genom exempelvis sådana tester som utförs av Motormännens riksförbundeller på annat sätt se till att bilen hålls i gott skick. Jag vill i och för sig inteförsvara att det kan inträffa att en bil som kommer ut från bilprovningenomedelbart blir belagd med körförbud. Det är då naturligtvis ett av dessaundantag som själv talar om och som helst inte bör förekomma.Jag har ingenting emot - och det tror jag inte att harheller - att man successivt fortsätter att arbeta med att förbättratillförlitligheten i testerna och försöka minimera antalet tvister som kanuppstå mellan och bilägarna. Det är en allmän strävan somalla inblandade bör ha. Huruvida det sedan kan leda till att Svensk Bilprovninghamnar under konsumenttjänstlagen vill jag inte ha någon bestämd mening om justnu. Jag har ingenting emot att den frågan prövas, om det kan vara ett medel föratt eliminera dessa problem. 51STEN i (m): Jag måste säga att jag uppfattade svaret sompositivt. Jag tror att den stora majoriteten av biltester i fungeparbra och att folk är nöjda med dem. När man, som statsrådet säger, anordnar fyramiljoner tester måste helt klart någonting gå snett. Men detär jag vill att man skall kunna skydda den enskildebilägaren på ett bättre sätt än vad som sker . Jag tycker att det är attlitet grand prata förbi saken att säga att bilägarna har för storaförhoppningar på testerna. Om ansvaret för AB biltester oss talaom för folk vad provningen innebär och vad skallkontrollera. Det är vad bilägarna,eventuellt kan klandra och självfalletingenting annat. skall inte ha kritik för något som man inteär tillsatt att utföra. Det trodde jag var helt klart. Jag måste nog använda ordet positiv en gång fill om detsista statsrådet sade, nämligen att han inte har någonting emot att verka föratt vi skall få ett smidigare system för reklamationer. Jag fattar sista delenav svaret så, att om någon i under nästa års allmänna motionstidlägger fram ett förslag om att verksamhet skall sorteraunder konsumenttjänstlagen, så kommer i alla fall statsrådet inteatt sätta sig emot det. Överläggningen var härmed avslutad. 8 §Föredrogs och hänvisades 1986/87:84fill arbetsmarknadsutskottet 1986/87:85till skatteutskottet 1986/87:93till bostadsutskottet 9 § Föredrogs och hänvisades 1986/87;Skl45och Skl46 fill skatteutskottet 1986/87;Sol08-124till socialutskottet 10 § Föredrogs men bordlades åter ,betänkanden /87:20 och 22, Skatteutskottetsbetänkanden /87:21, 22 och 24 betänkanden /87:16-18Utbildningsutskottets betänkande 1986/87:9 11 § Anmäldes och bordlades Förslag 1986/87:16 Fullmäkfiges iriksbanken förslag om minnesmynt på etthundra kronor och på 12 § Anmäldes och bordlades 1986/87:L126av () 1986/87:L127av () Ändring iräntelagen (1975:635) m. m. 1986/87:72) 13 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1986/87:188 av (vpk) tillkommunikationsministern om Gotlandstrafiken: har gått sedantransportrådet träffade avtal med rederiet omövertagandeav färjetrafiken fill . När dennainterpellation väcks är avtalets innehåll alltjämt fullständigt okänt för allade människor som närmast berörs - hundratals anställda på Gotlandsbolaget - ochför länsmyndigheter, politiskt ansvariga på och den för öns framfidlivsviktiga turistnäringen. Vid ett studiebesök på hade jagtillfälle att diskutera situationen med ett stort antal anställda inomfärjetrafiken. Utan undantag uttryckte de alla stark oro och ängslan över sinframtid. Osäkerheten om framtiden har skapat en mycket svår situation för mångaanställda. Det är anmärkningsvärt att centrala statliga organ kan behandla deanställda på detta nonchalanta sätt. Lika anmärkningsvärt är att hålls i totalovisshet om framtiden för färjetrafiken till . I ett som hårdareän de flesta län är drabbat av stor arbetslöshet har Gotlandsbolaget varit enav de största arbetsgivarna. har viktiga uppgifter då det gälleratt klara sysselsättningen på ön, men bristen på information om det nya avtaletom färjetrafiken försvårar allvarligt arbetet. Samma svårigheter drabbar turistbranschen. Turismen är enav absolut viktigaste näringar. Just nu är planeringen på många håll ifull gång 1988. Hur skall kunna klara sig i en hårdkonkurrens när ingenfing är känt om färjetrafiken ? Tonnage,tidtabeller och mycket annat är okänt. Mot bakgrund av vad som anförts vill jag ställa följandefrågor fill kommunikationsministern; År kommunikationsministernberedd att ta initiativ så att berörd personal och på ges fullständig information om planeringsar-. betet färjetrafik till och från ? Årkommunikationsministern och regeringen beredd att medverka till att tryggasysselsättningen för de anställda inom Goflandsbolaget? Anserkommunikationsministern det vara rimligt att statliga organ håller enlänsstyrelse i total ovisshet om en för det berörda länet centralnäringspolitisk fråga? 1986/87:189av () till utbildningsministern om rekryteringen tillvårdutbildning: har beslutat attgrundutbildningen för arbete inom hälso- och sjukvården skall varaundersköterskeutbildningen. i har planerat tre kurser försjukvårdsbiträden som specialkurser inom gymnasieskolan för utbildning tillundersköterskor. I budgetpropositionen föreslås en minskning med 4 000årselevplatser av lilla ramen (påbyggnadsutbildningar till gymnasieskolan).Föredragande åberopar främst utbildningar som har "ett specialinriktatinnehåll och som i praktiken är avsedda för vissa personalgrupper hos företagenm.fl.... Sådana utbildningar kan i stället anordnas somuppdragsutbildning." I föreslår nu länsskolnämnden att helareduceringen inom lilla ramen skall ske inom utbildningar. Medhänvisning till det ovan anförda vill jag fråga utbildningsministern: Bör inte påbyggnadsutbildningen avsjukvårdsbiträden till undersköterskor ses som ett statligt ansvar för attkomma upp till en beslutad inriktning på lägsta utbildningsnivå? Det dåliga platsutnyttjandet inom tekniska sektorn harmötts med vissa förstärkningsåtgärder. Vad avser statsrådet att göra för attöka rekryteringen till vårdutbildningen? 1986/87:190 av () till statsrådet om vapenexporten; Den svenska vapenexporten har ifast penningvärde och sett över en längre tidsperiod ökat. Värdet av svensk krigsmaterielexport under åren 1970-1985i prisnivå; 544 milj. 511 milj. kr, kr. låg vapenexporten 42 %högre än 1985, enligt SCB;s statistik. Av FörenadeFabriksverkens orderingång 1985 var avsedda för utlandsmarknaden.Bofors exportandel översteg . Regeringens utförseltillstånd ärockså av intresse. I löpande penningvärde milj. kr. Den höga nivån på beviljad utförsel av krigsmaterielkommer att ge utslag i exportstatistiken . Flera avköparna av svenska vapen är indragna i konflikter. och är två stora köpare av svenska vapen.Pakistan har fått köpa Robot-70 från för över 200 milj. kr. ,och leveranserna av fältartillerikanoner Haubitz-77 till har påbörjats.Ordern är värd i en första omgång.