prot · GA0950 · 1986-12-31 00:00:00 — Förslaget om en sammanslagning av statens planverk ochbostadsstyrelsen förefaller vara ganska dåligt underbyggt, och det är svart attse de bostadspolitiska eller organisatoriska fördelarna med en sådan sammanslagning.Man får ett intryck av att man här börjat i fel ända, dvs. att man förstbestämt sig för en sammanslagning innan man utrett frågan om uppgifterna ochkonsekvenserna. Uppgifterna för de båda verken är mycket olika, och de motivsom åberopades vid inrättandet av planverket som fristående organ för över 15år sedan kvarstår i huvudsak och har förstärkts, bl. a. med tanke påden nya (PBL) och naturresurslagen (NRL). Det är enligt vårmening viktigt att framhålla att en omorganisation inte får leda till attmöjligheterna försvåras att bedriva en bostadspolitik med social inriktning.Det är också viktigt att länsorganens och kommunernas kontakter i fråga ombostadsförsörjning och samhällsplanering, låneärenden m.m. inte försvåras ochförsämras genom en starkt centraliserad byråkratisk organisation, som kan bliresultatet av den föreslagna sammanslagningen. Innan frågan om en sammanslagning avgörs bör i vart fallen ordentlig utredning komma till stånd för att närmare belysa organisation ocharbetsuppgifter samt effekterna av en sådan åtgärd. Vi föreslår en sådanutredning. har med anledning av attriksbanksfullmäktige beslutat att upphäva den allmänna placeringspliktenbehandlat frågan om avveckling av prioriteringssystemet för bostadsobligationeroch Statens bostadsfinansieringsaktiebolags () upplåning. Vpk har tidigarei olika sammanhang varnat för åtgärder som innebär en anpassning till den s. k.marknadsräntan och därmed till en högräntepolitik. De av , med regeringens goda minne, genomfördaåtgärderna medför ökade räntekostnader för statligt belånade bostäder iförhällande till det tidigare prioriterade finansieringssystemet. Den ökning avkostnaderna för räntebidrag som blir ett resultat av upphävandet avplaceringsplikten och avprioriteringen måste enligt vår uppfattning innebäraökade anslag till räntebidrag. Det får inte innebära en ökning avboendekostnaderna och att utrymmet för nödvändiga bostadspolitiskaförbättringar minskas. Enåtergång till vad som gällde före , dvs. tillplaceringsplikten och/eller andra kreditpolitiska åtgärder, får inte uteslutas,om de av oss befarade konsekvenserna uppstår. Låt mig slutligen i samband med behandlingen av dettabetänkande göra några kommentarer till den aktuella bostadspolitiskasituationen, den akuta bostadsbrist som råder och som är mest uttalad för ungdomaroch ensamstående, för flyktingar och invandrare, framför allt istorstadsonirådena. Det är de som är förlorarna på dagens bostadsmarknad, därde ekonomiskt starka marknadskrafterna styr. 1 köar omkring 25 000 ungdomar fören lägenhet. I och är köerna också mycket stora. Varje dagflyttar ytterligare ett 30-tal ungdomar till de tre storstäderna - det bliromkring 10 000 ungdomar till ! Grundorsakerna till detta är att det finns för fålägenheter, att det byggs på tok för litet och att hyrorna är för höga. Deidéer som finns och de försök som har gjorts med särskilda former förungdomsboende är bra och måste tas till vara och utvecklas ytterligare. a. "Ungbo", "Flejbo" och olikaförsök i , , och andra orter. Det räcker emellertid inte med dessa olika försök, detmåste nu fill ordentliga generella insatser så som bl. a. vpk harpåpekat. Det gäller ett riktat stöd till de allmännyttiga bostadsföretagen, såatt de kan bygga fler och billigare hyreslägenheter, men även så att de kanförvärva centralt belägna hyresfastigheter. Det gäller ett ökat byggande av hyreslägenheter över huvudtaget. Ungdomar, ensamstående och invandrare efterfrågar helt naturligt hyreslägenheter.Hyrorna i nyproduktionen måste sänkas genom en sänkning av den garanteraderäntan, och hyreshöjningarna måste stoppas, bl. a. genom att de årligaupptrappningarna bromsas. Omvandlingen av hyreslägenheter till bostadsrätter ochandelslägenheter måste stoppas och hembudsskyldighet och reglerade priser påbostadsrätter införas. Kontoriseringen av bostadslägenheter måste hejdas ochredan kontoriserade lägenheter återställas till bostäder. Andrahandsmarknadenoch den svarta lägenhetshandeln måste saneras. All privat handel med hyreshusoch olika slag av spekulation i bostäder måste snabbt begränsas och stoppas. En rättvis fördelning av nyproducerade och ledigalägenheter efter behov och inte efter privata kontakter och plånbokens tjocklekmåste äntligen åstadkommas. För att göra detta möjligt måstebostadsanvisningslagen förbättras och tillämpas på sätt som bl. a.bostadskommittén har föreslagit. Jag vill i detta sammanhang varna för att söka lösaproblemen med bostadsbristen genom att kraftigt pruta på utrymmes- ochutrustningskraven, liksom att genom särskilda ungdomskontrakt ge någon kategorihyresgäster ett sämre besittningsskydd då det gäller uppsägningar, byte avlägenhet osv. Det är säkerligen ingen majoritet av ungdomar som under en längretid vill pruta på standardkraven. De flesta har vuxit upp med en ganska braboendestandard och vill säkert ha det också i den egna lägenheten. Den nuvarande utvecklingen på bostadsmarknaden istorstadsområdena innebär en katastrof. Hela den sociala strukturen håller påatt förändras. Ojämlikheten mellan centrala och attraktiva delar och främsthyreshusförorter kommer att förstärkas. Bostadspolitiska frågor, m.m. Bostadspolitiska frågor, m. m. Bara den som anser att segregationen skallöka, att bostaden skall vara en handelsvara, att ungdomar, arbetare ochinvandrare bör koncentreras till vissa områden och medel- och överklass tillandra, kan acceptera denna utveckling. Dagens situation år sådan att vi intekan vänta på lösningar . Regeringen och arbetarrörelsenspartier i måste känna sitt ansvar och genomföra åtgärder som snabbtkan stoppa den nuvarande utvecklingen - i strid med de borgerliga partierna ochde fria marknadskrafter de förlitar sig till! Jag yrkar bifall till reservationerna nr 6, 13, 19, 27 och28 vid bostadsutskottets betänkande nr 7. Så till denföreslagna höjningen av fastighetsskatten. Regeringens förslag beträffande höjning med en halvprocent'av fastighetsskatten fr. o. ni. gäller endast konventionelltbeskattade hyreshusenheter samt hyreshus på lantbruksenhet. Generellt sett kanman säga att för enskilda ägare av hyreshus motsvarar förslaget dekostnadsökningar som de allmännyttiga bostadsföretagen haft , som enföljd av extra upptrappningar av garanterade räntan som majoritet,mot vpk:s röster, beslutade om-i våras. s-vpk-majoritet har tillstyrkt förslagetmen samfidigt föreslagit att en kompensation skall ges till de fastigheter somfår en höjd fastighetsskatt men redan tidigare fått vidkännas en extraupptrappning av den garanterade räntan. Det betyder att man föreslår i principoch i sak samma slags behandling som vid fastighetsskattens införande. Detbetyder i sin tur att någon remiss till lagrådet för behandling av frågan intekan anses motiverad då det egentligen inte är något nytt i förhållande till vadlagrådet redan yttrat sig om då skatten infördes - det handlar ju om en höjningav skattesatsen i syfte att få större rättvisa mellan olika ägarkategorier. Från vpk har vi i detta sammanhang återkommit till vårtförslag om att även industrifastigheter skall omfattas av fastighetsskatten.Att fastigheter vilka betecknas som industrifastigheter undantas frånfastighetsskatten är svårförståeligt för många, och några bärande skäl varfördet skall vara så har egentligen inte framförts. " omfattas exempelvis inte bensinstationsanläggning medaffärslokaler för livsmedel m. m. av skatten, medan andra fastigheter medaffärslokaler, kontor, bostäder osv. gör det: I en debatt i den 11december 1984 angavs, som svar på frågan varför man då inte tog medindustrifastigheter, att regeringen ärnnade ta upp industrifastigheterna iannat sammanhang. har det gått , och fortfarande säger de som intevill gå med på förslaget samma sak, eller att frågan om skatten skall omfattaäven industrifastigheter borde utredas i ett vidare sammanhang. En mera generellt verkande skatt skulle innebära störrerättvisa mellan olika ägarkategorier och torde, som sägs i vpk-reservationen.dessutom bli lättare att administrera och kontrollera. Dessutom, irite minst viktigt i bostadspolitisktsammanhang, skulle skatt även på industrifastigheter möjliggöra en välmotiveradomfördelning, i detta fall från industrikapital till hyresgäster och andrabostadskonsumenter. Även företagen bör medverka till bostadsförsörjningen ochfiliföra bostadsmarknaden resurser så att exempelvis ett normalinkomsthushållfår råd att efterfrågaen tillräckligt stor, modernt utrustad bostad. De ökade intäkter som blir följden av att också industrinsfastigheter skattebeläggs kan enligt vissa beräkningar, som gjordes vidskattens införande, uppskattas till ca fr. o. m. 1987.Intäkter av en sådan storleksordning kan i så fall bl. a. användas till riktatstöd och åtgärder till främst de allmännyttiga bostadsföretagen i syfte attundvika hyreshöjningar, och till förbättring av bostadsbidragen. Frågor sominställer sig är naturligtvis: Har vi råd att fortsätta ätt inte ta vara pådenna möjlighet? Vad väntar man på? Har storföretagen sagt ifrån - eller varförkommer inte regeringen med förslag till en för företagen ganska marginellutgiftsökning? Jag yrkarbifall till reservation nr 3 vid skatteutskottets betänkande nr 16. AnL 53 PER (): Om jag har noterat de framförda yrkandena pårätt sätt, har ingen hitintills yrkat bifall till bostadsutskottets hemställani dess helhet, så jag ber att få göra detta inledningsvis. Jag gör det i dentrygga förvissningen att betänkandet är en bra utgångspunkt för den fortsattabostadspolitiska verksamheten. Det gör det också betydligt enklare för oss sompå olika sätt deltar i denna verksamhet. Det samlar upp niånga av de tankar ochord som har funnits i utredningar och i andra sammanhang och bildar via en propositionen plattform som gör det möjligt att gå till handling på olika sätt. Det gördet också mycket enklare för oss som deltar i debatten. Mycket finns med,vilket gör att vi kan vara relativt kortfattade. Mén på ett intressant sätt visar betänkandet också påskiljelinjerna i bostadspolitiken. Där tror jag inte det är någon överdrift att påstå att ingenting är nytt. Det är nämligen i utomorderitligt få delfrågor som det finns en annan uppställning än vad det brukar vara - dvs. på ena sidan står moderata samlingspartiet och på den andra finns socialdemokratin, vpk och mittenpartierna. Jag vill litet grand varna för att falla i den fälla somden alltid lika vänlige och verserade har gillrat. Tonläget ärett, men effekterna av den politik han förordar är helt andra. mycket elegant med begrepp som "karusell med skattebetalarnaspengar", och därmed vill han på något sätt få oss att tro att genom enalltmer ökande fart skall centrifugalkraften slänga ut pengar slumpvis i det"subventionssamhälle" som han också talar om. Lösningen enligt är att äga sin lägenhet ochdessutom skall det ske ett bosparande med statliga . Men man måstealltid be politiker att svara på frågor och beskriva sin bild av det samhällesom deras politik leder fram till. Jag tror att det skulle vara välgörande omRolf ville ge en enkel beskrivning av den marknadsekonomi vars Högavisa han sjunger. Vad blir t. ex. egentligen inflyttningshyran i en nybyggdtrerumslägenhet? Det skulle säkert vara upplysande för många att få densifferuppgiften. Sedan fortsätter som vanligt med resonemangomkring planverket. Jag skall inte be honom upprepa den tidigareargumentationen, såvida det inte har tillkommit något nytt. Den moderataståndpunkten är ju att planverket skall upphöra. Dess uppgifter skall antingenavvecklas eller Bostadspolitiska frågor, m. m. Prot,1986/87:50 Bostadspolitiska frågor, m. m. föras övertill privat verksamhet. Ge oss då besked, om det finns någon sådan uppdelning,om vad som skall försvinna och vad som skall bli privat verksamhet. Och svara,om det finns något svar på den frågan: Finns det över huvud taget ingenting iplanverkets nuvarande verksamhet som är värt att bedriva i allmän regi? Låt mig så, herr talman, gå över till att kortfattatkommentera ett par tre reservationer - först den som handlar om långivning tilllägenhetssammanslagning, I det sammanhanget säger reservanterna i princip nejtill lån till lägenhetssammanslagningar. Det är enligt min mening ett mycketpassivt, defensivt synsätt. Man måste ju då utgå från föreställningen att det ialla avseenden är bra som det nu är. Det skall inte förekomma någrastimulanser. Alternativt: marknadskrafterna skall klara allt. Men det kan ocksåvara ett uttryck för en grumlig syn på detta med orsak och verkan. Möjligenvill man påstå att det är lånemöjligheterna som driver fram en sammanslagning.Som jag ser saken föranleder det den självklara frågan: Tror verkligen reservanternaatt det är lånen som driver fram lägenhetssamrrianslagningarna? Den andra argumentationslinjen när det gäller dennareservation är att ej subventionera en utveckling som inte är önskvärd. Ja, detär ju ett påstående i sig, utvecklade detta något, ochhennes resonemang föranleder frågan: Är det verkligen så, att BirgittaHanibraeus vill förbjuda sammanläggning av smålägenheter? Av att döma kunde man nästan dra den slutsatsen. Majoritetens uppfattning är att den här länemöjlighetenbör finnas kvar. Den kan med stor fördel hanteras inom ramen för detplaneringssystem för bostadsförsörjningen som vi har. Sedan skall jag gå över till reservation nr 19, somhandlar om reglerna för ombyggnadslån, I slutet av reservationen skriver man:"Det år sålunda angeläget att reglerna för ombyggnadslån inte är utformadepå ett sådant sätt att en fastighetsägare kan komma i åtnjutande av lån för t,ex, löpande underhåll och mindre reparationer genom att dessa inordnas i enstörre ombyggnad. Enligt bostadsutskottets mening bör inte heller ombyggnadslånkunna komma i fråga för alltför luxuösa ombyggnader," Man vill att dettaskall gälla i form av ett tillkännagivande avsett att vara underlag för denfortsatta verksamheten. Jag tror dock att man bör läsa reservationen ett pargånger och fundera över vad som egentligen sägs där. Man vill inte attbestämmelserna skall gälla mindre reparationer. Men då måste man, tycker jag,fråga sig när en mindre reparation är en mindre reparation. på detta sätt möjliggöra att större reparationer skall omfattas avbestämmelserna? I den andra av de citerade meningarna säger man att"alltför luxuösa ombyggnader" inte skall komma i fråga. Ja, menvilken typ av luxuösa ombyggnader skall komma i fråga? Beträffande reservation nr 19 har jag kommit till denslutsatsen att denna-om man nu gör en vänlig bedömning av densamma - ärtämligen onödig. Om man gör en mera hårdhänt granskning, framstår den somdirekt dålig, därför att förhållandena därmed blir svårtolkade ochdubbeltydiga. Sedan några ord om kvarboendegarantin. Man säger att denverkar i motsatt riktning - dvs, den är kostnadsuppdrivande. Jag tror att mångablir störda avett sådant resonemang. Det är nämligen att göra en grov generalisering. När jagvarit ute bland olika människor har jag fått den uppfattningen att de egentligenupplever det som en oförskämdhet mot dem som gör upprustningar att man skall tai mer än som är nödvändigt. Litet grand visar det på att det är bristfälligakunskaper om vad som är orsak och verkan som kommer till uttryck ireservationen. Om den administrativa hanteringen har jag egentligenmycket att säga. Men jag nöjer mig med att peka på det faktum att man talar omen försöksperiod. Jag tror att man under en sådan försöksperiod kommer attklara ut en del av de bekymmer som diskuteras. Det år just därför som manhar föreslagit att detta skall gälla . Kanske är det av vikt att i stället fråga sig: Är denhyresökning som uppkommer vid upprustning verkligen ett problem? Säger man attdet ett problem, tror jag att skulle behöva fundera litet på vadman då skall göra. Menar att lösningen är att man skall rusta uppmindre? Men om man''anser att hyresökningen är ett problem, går det ju inte attbara säga nej, nej, nej, Om hyresökningen inte anses vara något problem, färman bestämma sig för om man skall fortsätta att kritisera förslaget frånteknisk-administrativa utgångspunkter eller om man i stället skall tala om vadman egentligen är emot. Varför då inte säga rakt ut att ni vill atthyresgästerna själva skall bära de här kostnaderna fullt ut - om ni nu inteinnerst inne faktiskt vill att upprustningsverksamheten skall avstanna? Sedan till reservation nr 18, där reservanterna begär enredovisning av utfallet av de antagna reglerna för ombyggnad avålderdomshem. Även den reservationen är värd att citeras. "Enligtvad utskottet erfarit har-- undantagsmöjligheterna inte kommit atttillämpas enligt de intentioner som låg bakom det nu åsyftaderiksdagsbeslutet," Jag har själv deltagit vid utskottets behandling av dettaärende. Men jag har inte något som helst underlag för ett påstående av det slagsom görs från minoritetens sida. Jag tänker då på uttrycket "enligt vadutskottet erfarit". Jag tror att det skulle vara bra om man tog fram detmaterial som man stöder sig på när man skriver som man gör. Vad är det man harerfarit? Den sist citerade meningen avslutas alltså med orden "enligt deintentioner som låg bakom det nu åsyftade riksdagsbeslutet". Ja, vad menasmed det? Vill man påstå att beslutet förfuskas? I så fall tycker jag att manskall säga det i klartext och så upp till bevis. Den diskussion man borde föra i detta sammanhang tror jagskulle grundas på någonting helt annat. Man borde ställa frågan: Är detlämpligt att så relativt snabbt efter det att reglerna trätt i kraft verkligengenomföra nämnda redovisning? Jag tror att detta är betydligt mindrekontroversiellt än man försöker göra det till. Bostadsministern har faktisktaviserat en redovisning, precis som utskottet har beställt, I och för sig är jag mycket benägen att fortsättadebatten. Men alla vi här bör väl avstå från upprepningar och i stället vararelativt kortfattade. Därför avstår jag från att ytterligare utvecklamajoritetens syn. Således upprepar jag bara mitt yrkande om bifall tillhemställan i bostadsutskottets betänkande nr 7 i dess helhet. Bostadspolitiska frågor, m.m. Bostadspolitiska frågor, m.m. AnL 54 () replik: Per berörde mitt tal omkarusellen med skattebetalarnas pengar och frågade om det fanns några belägg idet avseendet. Kanske är det något av ett politiskt slagträ man här användersig av. Ombyggnadsbestämmelserna är reglerade in i minsta detalj. Det harmedfört, vilket ju erkänns i propositionen, att många ombyggnader blir meromfattande än de skulle ha blivit om de här reglerna inte fanns. Vad gör man dånär man upptäcker det? Jo, när man på ser attinflyttningshyrorna, nyhyrorna i ombyggda lägenheter, blir för höga, kliar mansig i huvudet och funderar på vad man skall göra åt saken, I stället för attändra reglerna så, att vi får en varsam ombyggnad - som blir billigare - införman alltså någon form av återflyttningsbidrag som skall fungera ,med avtrappning. Men då, om någonsin, är det väl fråga om en karusell. Förstskapar man således regler och ger bidrag som uppmuntrar till alltför stora insatser.Sedan måste man bevilja nya subventioner för att klara av det man först hadebeslutat om, Per ville ha en enkel beskrivning av deförhållanden som skulle råda orri jag fick bestämma. Han ville veta vadinflyttningshyran för en nybyggd trerummare skulle bli, Per vetmycket väl att jag inte kan svara på den frågan, och det kan inte heller hangöra. Däremot kan jag säga att många äv de förslag som vi lagt fram harinriktningen att kostnaderna för bostaden skall minska. Vi vet ju att en sådanupplåtelseform som bostadsrätten är billigare än hyresrätten. Jämförandeundersökningar har ju visat att är billigare. Vi förordarhyresrätt, medan socialdemokraterna numera av någon anledning motarbetarhyresrätt. Där har ni ett svar. Vi tror också att ägarlägenheter skulle kunnaförvaltas billigare. När det gäller uppdelning av planverket blev inte Per OlofHåkanssons beskrivning riktig. Vad vi har sagt är att en del uppgifter böravvecklas, medan en del bör överföras till andra myndigheter. Vi är intehalsstarriga, utari vi vet att det finns uppgifter som kanske måste överföras,medan andra i sin tur kanske passar att handhas i privat regi. är det kanske niånga som tror, efter attha lyssnat till den trygga skånskan från Per , att allt han härsäger är riktigt. Men jag får då lov att säga att så inte är fallet. AnL 55BIRGITTA () replik: När det gäller sammanläggningen av de smålägenheterna vill jag säga att har enligt statistiken antaletsmålägenheter stadigt minskat. Det är tydligt att ROT-lånen har inneburit attde små lägenheternas antal blir mindre och mindre. Ändå efterfrågas de mer ochmer, -1 propositionen nämner att takten isammanslagningen nu har gått ner. Det är inte längre så många lägenheter somslås ihop. Det verkar som om bostadsministern är inne på att det inte ärsärskilt lämpligt att fortsätta att slå ihop smålägenheter- åtminstone intelika mycket som män gjorde förut, I bostadsutskottets betänkande 7 säger vi också på s, 23:"Åtminstone på kort sikt kan det således finnas skäl att inte slå ihop smålägenheter," Men vi gör ingaförändringar när det gäller möjligheterna att få fördelaktiga lånl Jag skullevilja säga att detta är ett exempel pä hur svårt det sedan blir för deverkställande myndigheterna att faktiskt tolka vad vi säger. Vi säger att egentligenbör man nog inte osv,, men lånen finns. Vi gör inte något tillkännagivande, vikommer här bara med någon sorts allmänt, till inte förpliktande tyckande, Per påstår att vi i vår reservation villeförbjuda sammanläggning. Vi säger att vi inte kan förneka att det ienskilda fall kan finnas motiv att lägga samman lägenheter. Men vi tycker attom en sådana sammanläggning skall ske, så får den finansieras på den ordinariekreditmarknaden. Vi bör alltså inte subventionera en utveckling som, enligtvad vi alla tycks vara överens om, egentligen inte är önskvärd: Låt oss istället använda pengarna till radonlån, till att lämna fördelaktiga lån förinstallationer som gör att man blir av med radonfaran. Jag tycker att reservation 17 är mycket väl motiverad, ochjag yrkar bifall till den. Bostadspolitiska frågor, m. m. AnL 56TORE (vpk) replik: Man kan föra en debatt på olika sätt. Man kanförsöka tillföra debatten någonting eller kommentera viktiga saker då detgäller den akuta bostadspolitiska situation vi befinner oss i - eller också kanman göra som Per och strikt hålla sig till vad majoriteten harsagt i det betänkande som behandlas. Det står naturligtvis var och en fritt attgöra som han vill. Men jag måste säga att inte tillför det en bostadspolitiskdebatt särskilt mycket att använda den metod som Per i det härfallet har valt. Nog hade det mot bakgrund av hur det ser ut här i vårt land påbostadspolitikens område, mot bakgrund av vad jag sökte beskriva i mittanförande, varit angeläget att få-någon kommentar från utskottets sida om hurman ser på dessa frågor. När det gäller ombyggnadslån sade jag i debatten aft visjälvfallet ansluter oss till reservation 19, Det gör vi mot bakgrund av att viflera gånger har aktualiserat de brister som föreligger på grund av de alltförgenerösa bidragsbestämmelser som har funnits. De har inneburit attfastighetsägarna har kunnat tjäna stora pengar på dem genom att man harutnyttjat tillfället att klara försummat underhåll ochförsummade reperationer av bostadslägenheter. Det gäller pengar för underhålloch reparationer som hyresgästerna betalat i sin hyra men som harförsvunnit i fastighetsägarnas fickor. har man alltså utnyttjat de mycketgenerösa bidragsbestämmelser som har funnits till att få lån och bidragför-detta ändamål. Det har vi påtalat förut, och därför ger vi också nu våranslutning till reservation 19 i detta sammanhang.