prot · GA0950 · 1986-12-31 00:00:00 — Är det, herr falman, lättare aftacceptera en nedfallen gran än en sfrålsmiftad ren? Det är bra att vi tar aktiv del i arbete och gerorganisationen de resurser som behövs för att göra den effektivare. Den nyakonventionen om tidig information vid en kärnenergiolycka som fillkommit efterTjernobyl är, bra, Def visade sig aft f,o, m, respekterade dennakonvention i samband med ubåfsolyckan utanför . Jag yrkar, herr talman, bifall till propositionen tillvissa delar och i övrigt bifall till de reservationer som moderatasamlingspartiet står bakom. Jag vill stanna upp vid ett tag till. Jaghävdar att de ekonomiska konsekvenserna i första hand är förvållade genomstrålskydds-institutets och livsmedelsverkets uppenbarligen bristande insikteri hur de skulle förfara i en situation som denna. Beslutet om riktvärdet 300Bq, i vilket miljö- och energiminister har stor del om inteformellt så dock reellt - kan med all rätt ifrågasättas. Vi hade som bekant etthögre värde före olyckan. Från strålskyddsinstitutéts chef utgick meddelande omatt 4 personer skulle dö i cancer på grund avTjernobylolyckan, Det är givetvis inte bra. Varje ökning är oacceptabel, mendetta budskap skapar oro och skulle ha relaterats till något annat. Man haranledning att fråga sig varför ingenting sades om att det i dör30 000 personer av cancer, varav 5 500 av tobaksrökning, 10 000 av .kosfen de äter, 3 500 på grund av sina sexuella beteenden: Varför sade intestrålskyddsinsfitutef aft över 1 100 personer dör i cancer i pågrund av att de bor i radonhus? Information om det ökade antalet dödsfall pågrund av borde ha ställts mot de 1 100 som dör i cancer pågrund av att de bor i radonhus. Då skulle vi ha fått någon form av jämförelseoch fått litet bättre fotfäste. Varför, herr talman, lämnade man inte den härinformationen? Här går strålskyddsinstitufet som högsta ansvariga organpå strålning ut med detta påbud om . Samtidigthar SSI vetat om och accepterat att renkött från år 1962innehöll per kg ren. Och värdena steg ytterligare . Dengången ledde def inte till några åtgärder. Var det därför att man infeansåg def Vissa åtgärder m. m. efter Vissa åtgärder m. m. efter Prot.1986/87:50 innebära några påtagliga risker? Varför gick man infe ut tillmassmedia och allmänheten och informerade om att vi haft enliknande situafion förut? De värden som så minutiöst registrerades under hela1960- och 1970-talen skulle ha varit lugnande för allmänheten att få ta del av.Samerna genomgick en hälsoundersökning 1983-1984. Det visade sig att de varfriskare och hade lägre cancerfrekvens än svensken i gemen. Vad kan vi dra förslutsatser av detta - mot bakgrund av den strålning som fanns på 1960- och1970-talen? Radonproblemet är inget nytt för . Redan i börjanav var vi mevetna om problemet. Ca 300 000 svenskar beräknas varautsatta för en radonhalt som överstiger luft. De fårdärmed en årlig effektiv dosekvivalent på mer än 12 mSv. Detta är skrämmande siffror som inte har kommit fillallmänhetens kännedom. Man har - och det är värt aft upprepa - stillatigandeaccepterat 4 i ren utan aft vidta några åtgärder. Man harutan aft vidta några kraftfulla åtgärder låtit hundratusentals vuxna och barnbo kvar i radonhus med halter som klart överstigit de nivåer som i maj i åransågs vara de högsta acceptabla. Man låter Tobaksmonopolef tjäna pengar pårökningen även om man, som strålskyddsinstitutéts chef själv har räknat fram,en cigarett motsvarar 2 . En cigarett motsvarar alltså renkött. Var finns proportionerna och logiken i regeringens och miljötänkande? har beslutat att höja gränsen för renkött till 6 000Bq per kg. Vad har detta gett miljöministern för tankar och funderingar? Är dennorska socialdemokrafiska regeringen mindre ansvarsfull än den svenska? Är defdef norska strålskyddsinsfitufef som har rätt, eller det svenska? Det skullevara värdefullt om miljöministern ville förklara för mig och även förallmänheten varför man kan acceptera 25 mSv i årsdos för alla de tusentals sombor i radonhus, medan man bara accepterar 1 mSv när det gäller livsmedel. Detskulle också vara värdefullt om miljöministern ville förklara varför encigarett motsvarande 2 kan accepteras, medan tusentals ton renkött medvärden överstigande har förstörts. Borde infe också cigaretternaförstöras - cancerrisk som cancerrisk? Slutligen, herr falman, skulle jag vilja ställa en frågatill miljöministern: När avser miljöministern att ändra på beslutet om 300 Bqper kg? AnL 116 HÄDAR (): Kärnkraftshaverief i Tjernobyl vålladebetydande skador. Många människor i kärnkraftverkets omgivning omkom, och mångavar tvungna att flytta därifrån. En stor del av dem kommer infe aft någonsinkunna återvända till sin hemort. Vid explosionen i reaktorn fördes också delar avhärdinnehållet upp i luften, spreds med vindarna och föll ner på olika håll iEuropa, bl. a. i . Vi har ivårt land räknat med att kärnkraftsolyckor kan inträffa. händelsernai påverkades den svenska kårnkraftssäkerhefen pä Vi lade in en ny typ av säkerhetstänkande, som bl.a. ledde till förstärkningav reaktorkärlen, byggande av filferkammare - tills vidare bara i 120 men också i deandra verken - förbättrat larmsystem och ett uppbyggtsystem för kontroll. Vidare förbättrades utbildningen av dem som arbetar vidkärnkraftverken, och beredskap byggdes upp i de olika länsstyrelserna. Vi räknade med aft en olycka kunde inträffa i ,kanske framför allt där, eftersom man där valt att bygga kärnkraftsreakforer avett slag som vi i på ett tidigt stadium hade bestämt oss för aft intesatsa på med hänsyn till säkerheten. Men vad vi infe var inställda på var atten olycka i en reaktor långt ifrån skulle kunna leda till radioaktivtnedfall som kunde påverka miljön också i vårt land. Därför, herr talman, är den första slutsats som vi enligtmin mening måste dra av den här handeisen att säkerheten i kärnkraftverken inteär en enbart nationell angelägenhet. De konventioner som har antagits av I AEAom tidig informationsgivning och om bistånd vid kärnkraftsolyckor är i och försig bra, men de är infe tillräckliga. Detär väsentligt, anser vi inomfolkpartiet, aft den arbetar för att man inom lAEA kommerfram till beslut söm innebär att man där utformar och fastställer desäkerhetskrav som skall uppfyllas både i nya anläggningar och i befintligakärnkraftverk. Regeringen bör verka för att lAEA inrättar eft systeni förrapportering av olyckstillbud och olyckor som inträffar och att I AEA får råttaft inspektera att de krav som antas inom organisationen också uppfylls av deländer som är medlemmar av 1 AEA. Detta är en central fråga, om vi menar allvarmed att vi skall förstärka säkerheten för del, oberoende av om visjälva har avvecklat vår kärnkraft eller inte. Den andra slutsats man kan dra är aft man inom ,även vid en kärnkraffsavveckling, behöver upprätthålla och utveckla kompetensinom kärnsäkerhetsområdet. Vi kan infe vara säkra på att vi inte kan drabbas,även om vi själva kommit i den situationen att vi inte har några kärnkraftverki landet. Andra kärnkraftverk kan förorsaka skador också hos oss. Den tredje slutsatsen är att vi måste ställa den kompetensvi har inom vårt land fill omvärldens förfogande. Även detta är självfallet enfråga av betydande vikt. Därför tycker jag aft det var förvånansvärt, när denhär frågan diskuterades här i så sent som , att Sverigesstatsminister uppträdde på ett sådant sätt att han vinglade änhit än dit när det gällde sin syn pä frågan om skall ställa dettakunnande till omvärldens förfogande. Min fjärde slutsats är att vi - eftersomradioaktiv strålning kan inträffa överallt och nedfall kan ske även i vårtland, i alla län och på alla platser - måste ha en beredskap i alla län. Förnärvarande har vi det i de län i vilka def finns kärnkraftverk. Enligt regeringensförslag skall man förstärka denna beredskap med en utbyggd säkerhet iytterligare ett län.~ Vi anser för vår del att detta är otillräckligt och måste bygga upp en förstärkt beredskap vid alla länsstyrelser. Jag villpeka på att civilförsvaret är en värdefull resurs när det gäller både aft på om radioaktivt nedfall förekommer och att vidta åtgärder med anledningav det. Därför bör civilförsvaret förstärkas pä det sätt som iandra sammanhang har verkat för och som bl.a. innebär rätt att direkt utbildaett antal tusen värnpliktiga för civilförsvarsändamål. Om en sådanutbildning hade funnits och de värnpliktiga till en del varit på plats, hadedet inneburit en Vissa åtgärder m. m. efter Prot.1986/87:50 bättre beredskap än den vi hade när händelsen i Tjernobylinträffade. lOdecernber1986 För det femte måste vi, herr talman, se över informationen omolyckor i \ \ " samband med kärnkraften ochdet sätt på vilket vi delger allmänheten denna * ' , information. Jag trorinfe att man kan kritisera myndigheterna för någon vilja " ' " aft missleda allmänheten. Tvärtomtror jag att myndigheterna har gjort allt vad dekunnat för att informera på ett så korrekt och riktigt sätt som de har haftmöjlighet till. Men uppenbart är- det framgår av de undersökningar som gjorts -att osäkerheten hos allmänheten har varit stor och att informationen inte blevlätt att begripa dels på grund av att man möttes av dittills okända begrepp,dels på grund av aft det var flera som informerade och gjorde det från olikautgångspunkter. Detta måste vi fundera igenom ordentligt, så aft deninformation som ges i samband med sådana händelser blir både korrekt och för enbred allmänhet begriplig, , En sjätte punkt, herr talman, gäller riktvärdena förradioaktiv strålning i livsmedel. De fastställdes ju efter Tjernobylhändelsenoch kom då aft läggas på nivån /kg. Jag utgår ifrån att hälsoskäl speladeen betydande roll när man fastställde dessa riktvärden; det var inte regeringenutan i första hand livsmedelsverket som fastställde värdena. Jag är emellertidövertygad om att också hänsyn till den svenska exporten av jordbruksvarorspelade en roll, kanske en stor roll, för livsmedelsverkets beslut. Jag tyckeratt det med hänsyn fill vad som anförts i denna fråga här i kammaren både nuoch tidigare finns anledning för regeringen att överväga om denna gräns är denriktiga och att eftersträva en för gemensam gräns - gärna också en gränssom är gemensam för övriga länder i . Vi vet att olyckor i samband med industrielltillverkning kan inträffa och aft de kan få stora skadeverkningar. Under senarehar sådana olyckor inträffat bl. a, i Bhopal, där hundratals människor dödades,i Tjernobyl och senast i , där olyckan vid företaget leddefill en förgiftning som infe begränsade sig fill utan även påverkadehälsa och miljö i och , Det är lätt, herr talman, att vår uppmärksamhet fångasfrämst av olyckor med snabba och våldsamma förlopp och där effekterna kan mätasförhållandevis snabbt, som t, ex, i Bhopal, Verkningarna kan vara långvariga,men man ser snabbt effekterna. Av dessa skäl bör vi inte glömma att det medindustriell verksamhet följer risker, betydande risker, för vår hälsa och vårmiljö som år av mer långsiktig karaktär. Jag tänker naturligtvis då bl, a, påvad vi har inhämtat om freonets betydelse för ozonskiktet och vad visedan länge känner till om försurningen och den påverkan som svavel- ochkväveoxider har på våra skogar och vår miljö. Det gäller kort sagt, herrtalman, att kunna se skogen för alla träd och att se den medan luftenännu är skön att andas och medan träden ännu är gröna, ' AnL 117 (): När jag lyssnade till och hörde hans beskrivningav effekterna av den stora olyckan i Tjernobyl. intrycketatt han gjorde eft tappert försök att få det hela till någon typ av hälsokur;när vi undersöker speciellt norrlänningarna kommer vi 122 att finna att de är friskare änövriga svenska folket. Det ligger litet av cynism i detta sättatt bortförklara. Kanske är det ett ärligt försök att minska oron, men detfanns knappast mycket av saklighet i den beskrivningen. Jag tycker ändå att hade en poäng närhan talade om radonhusen. Där har vi ett tungt ansvar. Många är i densituationen att de infe kan välja bort att bo i radonhus, och från centernssida har vi gång efter annan krävt effektivare och bättre åtgärder för afthjälpa dem att sanera sina hus, vilket är tekniskt förhållandevis lätt. Däremot tycker jag att tal omcigaretter knappast hör fill def frihetstänkande som brukar bekännasig till. Visst skulle vi påverka den svenska folkhälsan mycket positivt om viförbjöd allt rökande iSverige, men för de flesta rökare ärdet ett val man harträffat, väl medveten om riskerna. Många av oss anser att man skall få ta denrisken, men def är naturligtvis viktigt att upplysa alla om riskerna. Vi kundeta samma exempel när det gäller alkohol. Visst skulle vi förbättra den svenskafolkhälsan och sänka sjukvårdskostnaderna radikalt om vi kunde lyckas med aftförbjuda alkoholen. Vad som har hänt i Tjernobyl och den ökadestrålning olyckan åstadkommit läggs dock ovanpå de andra problemen, och därmedblir de påtvingade effekterna knappast överblickbara . Men visst är detallvarligt, även om vi säkert aldrig kommer att få se hela def slutliga facitav vad Tjernobyl har inneburit. Effekterna sträcker sig över , och deär smygande och vanskliga att särskilja från en rad andra allvarliga miljöproblemsom vi har att brottas med, Def har sagts aft rent tekniskt har inte Tjernobylolyckangett oss anledning att omvärdera vår syn på den svenska kärnkraftens säkerhet.Förvisso har den svenska kärnkraften inte blivit vare sig säkrare ellerosäkrare på grund av vad som har hänt i Tjernobyl, Den största skillnaden före och efter Tjernobyl är aft vadsom var en mycket osannolik olycka är en fullbordad olycka. Detär helt klart att lika allvarliga olyckor kan hända även i vårasvenska kärnkraftsreaktorer, även om de är av annan konstruktion och även om deär omgärdade av omfattande säkerhetsåtgärder. Kärnkraftens säkerhetsrisker har dimensioner som är svåraatt få konkret grepp om, och därför är de speciellt skrämmande. Allt fler drarden logiska slutsatsen att enda lösningen på kärnkraffsproblemef är en sä snabbavveckling som möjligt. Även kärnkraftens ekonomi talar för att kärnkraften är enfelsatsning, I lever kärnkraften fortfarande i en skyddad verkstad, ochkraftbolagen kan fortfarande ge sken av god lönsamhet. Faktum är aft om hade ägts av ett självständigtbolag som tvingats att sälja elströmmen till marknadens priser, så skulle denårliga förlusten ha legat i storleksordningen 1 000 milj, kr. Detta kan varavärt att notera med tanke på hur ofta alternativen döms ut på grund av att deinte klarar att helt stå på egna ben. Ingen energiform har fått så omfattande skatfesubvenfionersom kärnkraften. Räknat penningvärde har skattebetalarna satsat ca14 000 milj: kr, i forskningspengar på kärnkraften. Till detta skall läggasmiljardbelopp för påstådda kostnader på grund av försenad idrifttagning av bl,a. Vissa åtgärder m. m. efter Vissa åtgärder m. m. efter Om vi ser på kärnkraftens utveckling och problem i ,kan vi konstatera att t, o, m, har inte mindre 128 kärnkraftsreaktoreravbeställfs. Trots att de amerikanska kraftbolagen i dessa reaktorer harinvesterat belopp i storleksordningen 170 000 miljoner, har man gjortbedömningen att det är billigare att avbeställa än att fullfölja beställningaroch färdigställa kraftverk. Det är svårt att mot denna bakgrund förstå att svenskkärnkraft skulle vara avgörande för den svenska välfärdsutvecklingen, såsomvissa kärnkraftsföreträdare vill göra gällande. Sanningen är att utbyggnaden av den svenska kärnkraftenhar möjliggjorts tack vare den billiga vattenkraften, som likt eft fostervattenomslutit kärnkraften och skyddat den från den krassa ekonomiska verkligheten.Även de höga oljepriserna har tidigare hjälpt till att skydda kärnkraften. Den omfattande kärnkraftsutbyggnaden har medfört en snabbtökad elproduktion, och def har krävt en motsvarande snabb ökning av elanvändningen. Kraftbolagen har lyckats bra i sin marknadsföring, mentill priser som underskridit hälften av den verkliga kostnaden för nykärnkraft. Detta har inneburit att hela energimarknaden snedvridits. Inhemskabränslen har konkurrerats ut, trots att de hade varit mycket billigare än nykärnkraft. Många investeringar i ökad elanvändning skulle aldrig ha kommit tillstånd, om man hade fått betala det pris som den ökade elproduktionen egentligenmofiverade. Att det talas om att kärnkraffsavvecklingen innebär drastiskthöjda elpriser beror i första hand på att man pläderar för en prissättning somtäcker totalkostnaden för tillkommande elproduktion. Om samma synsätt hade tillämpats när ochOskarshamn 3 togs i drift, skulle elpriset i ett slag ha fördubblats. Det hadealdrig gått att sälja strömmen. Med rätt prissättning är det uppenbart attForsmark 3 och 3 aldrig hade behövts. Totalt har i storleksordningen 35 miljarder investerats idessa två reaktorer och i nät och effektutbyggnad för aft ge utrymme påmarknaden åt den ström som reaktorerna producerar, Def är uppenbart att dessatvå reaktorer är mycket besvärande felinvesteringar, som innebär enallvarlig låsning till kärnkraften. Jag har velat teckna denna ganska breda bakgrundav kärnkraftens problem för att visa att det finns flera tunga skäl för en såsnabb avveckling som möjligt av kärnkraften. Innan jag snabbt kommenterar någraav reservationerna i betänkandet vill jag göra ytterligare en kommentar tillelpriset vid den kommande kärnkraftsavvecklingen. Om man väljer ett pris på all elström som år lika medtotalkostnaden för den el som produceras i nytillkommande anläggningar, uppstårmycket stora överskott när det gäller den befintliga och fortfarande billigavattenkraften, Def rör sig om "extra vinster" på i storleksordningen20 miljarder , om priset skall vara lika med kostnaden förkolkondensproducerad el. Dessa övervinster motsvaras inte av någon ny kostnad. Demåste på lämpligt sätt återföras fill olika kategorier elanvändare - dock intei form av lägre elpris, om vi vill främja en effektiv elanvändning och en sund,konkurrens mellan el och alternafiv energi. Effektiv elanvändning och utnyttjande av andra, billigareoch miljövänligare alternativ där def är möjligt kommer att medföra väsentligtlägre elbehov. Sannolikt räcker mycket väl el . Med dennaavvecklingsstrategi kommer den billiga vattenkraften att dominera i defframtida elsystemet, och kostnaden för ny elprodukfionskapacitef blir begränsadoch rimlig. Detta påverkas också av hur optimalt vi kan utnyttja möjligheternatill samproduktion av el och värme, I detta sammanhang kommer utnyttjandet avmodern förgasningsteknik att väsentligt öka möjligheterna till småskaligsamproduktion av el och värme och därmed också avsevärt öka den totala mängd elsom kan utvinnas genom denna samproduktion. Jag går över fill att summariskt tala omreservationerna, kommer sedan att mera ingående behandla en delav reservafionerna, I reservationerna 2 och 4 hävdar vi i tillsammansmed och vpk vikfen av aft ge alla län en nödvändig kompetens förrimlig beredskap vid kärnkraftsolyckor, Tjernobyl har lärt oss att kärnkraftsolyckorinte känner några gränser. Därför måste alla län, och infe barakärnkraffslänen, ha rimliga resurser för att klara en acceptabel beredskap, I reservationerna 6 oeh 8 far tillsammans med vpkupp frågan om hur kostnaderna för bl, a, förbättrad beredskap skallfinansieras. Jag har redan redovisat vilka omfattande skattesubventionerkärnkraften har fått. Vi i anser att vi inte kan fortsätta meddetta. Kärnkraften måste så långt som möjligt svara även för sinakringkostnader. Därför menar vi att hela kostnaden för de här föreslagnaåtgärderna, ca 40 milj, kr., skall tas ut av kärnkraffsföretagen såsom extraavgifter. Det är viktigt att importerade livsmedel på ett såeffektivt sätt som möjligt kontrolleras i strålningshänseende. Därför anser vii att om , behöver ytterligare resurser för att klara detta,så bör regeringen lägga fram förslag därom. Vid vissa sfrålningssituafioner är det av stor, för attinfe säga avgörande, betydelse att ha snabb tillgång på jodtabletfer för attminimera hälsoskador-na. Vi i anser därför att def är nödvändigt attdet finns ett lättillgängligt förråd av jodtabletter i varje kommun. Inledningsvis fog jag upp de svårbedömda och långsiktigaeffekter som en kärnkraftsolycka av typ Tjernobyl medför. Det är angeläget aftså ingående som möjligt analysera och följa upp vad som har hänt och försökabedöma framtidseffekferna ur såväl hälso- som miljösynpunkt. Vi i menaraft detta är en så stor och viktig fråga att en särskild parlamentarisktsammansatt miljökommission bör tillsättas. bör hos regeringenhemställa aft en sådan kommission tillkallas. Det är enligt mening viktigt att alla enskildaoch företag så korrekt som möjligt erhåller ersättning för de skador ochförluster som de åsamkas genom olyckan i Tjernobyl, Vi tror aft detta kangenomföras bäst om ersätfningsprövningen sker på regional nivå med relativtgoda kunskaper om de lokala förhållandena. Hela ersätfningsproblematiken visar kärnkraftens särart.För all annan industriell verksamhet har ägare och utövare ett första ochdirekt ansvar för de skador de åstadkommer. För kärnkraften ärskadeståndsansvaret begrän- Vissa åtgärder m.m. efter Prot.1986/87:50 sat till blygsamma belopp i jämförelse med de verkligaskadekostnaderna, 16december 1986 Det är angeläget aft vi får en översyn av ansvarsbeloppen.Det mest logiska ,,, ,, , vore att fortsatt drift skullekräva försäkringar som täcker de faktiska -T- L 1 . I kostnader som uppstår viden kärnkraftsolycka. Eftersom kärnkraftsföre-efler Ijernobylotyckan , språkarnahävdar att riskerna för svenska olyckor av typ Tjernobyl är försumbara,så borde de försöka övertyga försäkringsbolagen om detta. sätt fingekärnkraften på ytterligare ett område bära sina egna kostnader, I debatten förekommer emellanåt antydningar om attmänniskor inte skall oroas med för mycket och för ingående information. Vi icentern tycker att det är ett felaktigt resonemang. Var och en bör få deninformation hon eller han vill ha så korrekt och ingående som möjligt. Detta är eft av skälen till aft vi i anser detangeläget att de som bor i de områden som drabbats värst av Tjernobylolyckanskall erbjudas hälsoundersökningar. Tillsammans med och moderata samlingspartiettar i reservation 21 upp frågan om ökade uppgifter för lAEA att främjaoch kontrollera säkerheten vid drift av kärnkraftverk. Vi i anser detta angeläget men menar att det inteär tillräckligt att utöka säkerhefsfrämjande uppgifter, lAEA bör får ändradeuppgifter, så att lAEA i stället för aft främja en utbyggnad av kärnkraftenaktivt skall medverka fill en global avveckling av kärnkraften, eftersom dettaär den enda möjliga lösningen på kärnkraftens många problem. Med denna summariska genomgång av dereservationer som ensam eller tillsammans med andra partier har inäringsutskoftefs betänkande nr 12 yrkar jag bifall till samtliga reservationerdär representanter finns med, AnL 118 (vpk): har lett till en radomprövningar och förskjutningar i samhällspolitiska perspektiv, I regeringensproposition, som vi nu behandlar, speglas både en medvetenhet om sammanhangenoch en strävan att genom praktiska åtgärder höja beredskapen och bereda deskadelidande ersättning för förluster. Vårt parti har inga invändningar i dessagrundläggande stycken, däremot en del kritiska eller avvikande meningar pånågra punkter. För det första är det ju tydligt att det oväntade i självasituationen gav upphov fill oklarheter i informationen, såsom det redan harpåpekats av fidigare talare. Det gavs växlande budskap - något som man interiktigt lyckades förklara för:människor. Vi skall nu inte tvista för mycket omdessa passerade ting, väl däremot dra lärdomar av dem. En sådan vikfig lärdomär aft man infe får hålla sig med motstridiga attityder, innebärande att mangör något slags lärriplighetsbedömning av ifall hela sanningen i en visssituation skall fram eller ej, information, oavsett sin tendens, är merbetryggande i folks ögon än ofullständig information i vilken man upptäckerbrister eller motsägelser. För detandra står det klart att beredskapen mot kärnkraftsolyckor inte