prot · GA0936 · 1986-12-31 00:00:00 — Avslutningsvis yrkarjag bifall till reservationerna 4, 10, 14, 24 och 25. lövrigt yrkar jag bifalltill utskottets hemställan. Jag tyckeratt det är värdefullt att vi nu harkommit så långt i det här arbetet att det finns förutsättningar,för riksdagenatt fatta ett beslut om en ny plan- och bygglag. Vi tror att utformningenkommer att vara till mycket stor nytta för byggandet. 7KNUT () replik: talade mycket vackert om småskalighetoch genomförandetider. Han sade att man just genom småskaligheten fårbygganderätter som kan förverkligas. Men här har vi ju en av de grundläggandefrågor där vi skiljer oss åt. Vi menar att äganderätt till mark innefattarrätten att bruka marken, att sälja marken och att bebygga marken. Planläggningär någonting som man tar till när man vill reglera fastighetsägarens rätt attbebygga sin mark. Detta skall då ske enligt vissa rättsregler. sade att bygglov kan beviljas även eftergenomförandetiden. Ja visst, , men det sker helt och hållet påkommunens villkor. Om kommunen så vill blir det inget bygglov, om kommunen såvill kan den när genomförandetiden utgått upphäva planen utan att på det minstasätt bry sig om'vad den enskilde tycker och tänker. sade att erkänner att planerskall kunna ändras. Ja, vi menar att det är givet att man skall kunna ändraplaner och att. man då skall ge fastighetsägarna,full ersättning förde.försämringar som en sådan planändring kan innebära. Detta är någonting somkommunerna måste veta om och basera sitt handlande på. Bygglovsförenklingens genomförande skulle enligt KjellMattsson komma att innebära att representanter skulle bli mycketivriga att införa lättnader. Jag hoppas verkligen att detta skulle bli fallet.Men. , är det inte bra mycket bättre att vi inför regler sominnebär att lättnaderna är givna utan att kommunalpolitiker behöverlägga sig i frågan? Det är just här vi skiljer oss åt. Vi vill inte att erapolitiker skall besluta om sådana bygglov, vi vill att människorna själva skallha större rättigheter att bestämma hur de vill bygga. Sedan frågade : Varför skall man haplanering med evig byggrätt, ni är ju riiotståndare till omfattande planering.Jo, , man skall ha denna byggrätt för evig tid. därför att mandärmed ger fastighetsägaren rättigheter som han och inte kommunalpolitikernaförfogar över. En ny plan-och bygglag, m. m. AnL 8 () replik: När försvara denuppgörelse som han så hastigt ingick med socialdemokraterna förefallerhanvilja samla ihop så mycket som möjligt som talar emot att andra partier hartagit en annan ställning, vilket vi har gjort på goda grunder. att man inte halsstarrigt skall säga nej till någonting. Nej, det skallman inte, men jag anser att det fanns starka skäl för er att säga nejbeträffande ersättningsreglerna, korta genomförandetider, den enskildesställning efter genomförandetidens slut och framför allt beträffandekommunernas sätt att lösa in marken efter genomförandetiden. Beträffande ersättningsreglerna förhåller det sig faktisktså, , att ni vid uppgörelsen försämrade villkoren på en delpunkter, om man jämför med vad sorii står i propositionen. I Hans Gustafssonsproposition står det exempelvis beträffande reglerna för ersättning vid äldreplaner att det skall vara möjligt att få ersättning på grund av ett långvarigtförbud enligt 35 §. eller 109 § i byggnadslagstiftningen. har ni begränsatdet till att det skall röra sig om enbart område som i huvudsak inte är bebyggtenligt vad som föreskrivs i planen. Ni har alltså begränsat den sektor där mananger vilka som har rätt till ersättning vid gamla planer. Dessutom har nikortat tidsgränsen. Ni säger att det här skall få ske . I propositionenfrån står det att talan om inlösen enligt första stycket skallväckas före utgången av . Ni har alltså t. o. m. dragit ner tidsgränsen iuppgörelsen, och sedan står , och säger att ni enbart harförbättrat reglerna. En ny plan-och bygglag, m. m. Prot.1986/87:36 med om att när det gäller skogsmark och jordbruksmark har nigenomfört förbättringar, men kom inte och säg att det härgäller för gamla planer inom tätbebyggelse. När vi ger uttryck för den oro vi känner inför vad kortagenomförandetider kan innebära, så avser vi inte att åstadkomma någraskräckmålningar. Vi tycker att de enskilda verkligen kan komma i kläm i de falljag här nämnt som exempel: när det har blivit generationsskiften, när någon hardrabbats av arbetslöshet eller sjukdom och inte kan genomföra sin byggrätt.Kjell säger då att visst kan det vara så - kommunen kan dock medge enförlängning. Men på vems villkor sker det? Jo, det är enbart på kommunensvillkor som en förlängning kan åstadkommas. Den enskilde får stå med mössan ihand och vänta på att kommunen kan vara välvillig. Här har man sannerligen inte så mycket att sätta emotefter det att genomförandetiden för byggrätten har gått ut. Därför sägerfolkpartiet: Ta långa genomförandetidér, så minskar dessa oegentligheterbetydligt! 9 (vpk) replik: Det var intressant att i sittinlägg ägnade väldigt stort utrymme åt att betona angelägenheten av att man harså få bindande föreskrifter som möjligt. Men vad glömmer bort idet sammanhanget är att om man skall kunna garantera människor i olika kommunerviss likvärdighet då det gäller grundläggande åtgärder som måste till för skall kunna bo och fungera bra - det gäller också arbetsplatserna - måstedet faktiskt skrivas in sådana här bestämmelser. har i en reservation tagit upp frågan om vad mankallar lättnader i tillgänglighetskravet. Man vill, som man säger, ha ennyansering, så att det kan göras avkall bl. a. på krav i fråga om utrustnings-och utrymmesstandard för bostäder. Filosofin bakom detta är att man därigenomskall främja tillkomsten av smålägenheter - man skall alltså ha en sådan inriktningav bostadsproduktionen. I det sammanhanget glömmer man emellertid bort att dengenomsnittliga lägenhetsytan i nyproduktionen faktiskt har minskat under senareår. Man glömmer bort attdet inte finns för få smålägenheter här i landet föratt det skulle vara möjligt att tillgodose ungdomars och ensamståendes behov,men det är för dyrt för de människor som skulle behöva och som vill ha enstörre och rymligare bostad att byta upp sig till bättre standard. Det normfria byggandet, som det talats om under dennadiskussion, har inte inneburit några lägre boendekostnader i förhållande tillbostadens användbarhet. De krav och de rekommendationer som finns enligtnuvarande svensk byggnorm och som baseras på forskning, erfarenhet ochbostadsva-neundersökningar är välgrundade. Även i fortsättningen behövs detklara och entydiga föreskrifter om lägsta godtagbara standard för bl. a.möblerbar-het, rumssamband, utrustning och trevnad. På denna punkt ligger detalltså en fara i förslag och inställning att man skall luckraupp krav som gäller utrymmes- och utrustningsstandard. Här kommerjag också in på förslaget om att kommunen skall kunna ställa lägre kravpå tillgänglighet än vad som är skäligt. Det är förvånande att 28 och socialdemokraterna intehar reagerat härvidlag - mot bakgrund av de målsom har fastlagt för tillgänglighet för funktionshindrade. Dettainnebär en väsentlig nedtrappning av ambitionsnivån, och det ligger som sagt enfara i detta. 10 . () replik: Jag har ställt några frågor till KnutBilling. Det gällde vem som skulle bestämma, markägaren eller kommunen. Vidarefrågade jag hur ersättningsreglerna skulle vara utformade enligt . Enannan fråga gällde de kritiska synpunkterna på den kommunala handläggningen.Svaret har uteblivit. När man lyssnar på anförande och denmoderata argumentationen över huvud taget får man uppfattningen attmoderaterna anser att det är markägaren som skall bestämma. I moderaternasmotion 1985/86:66 står det dock: "Kommunerna bör, enligt vår mening, ävenfortsättningsvis ha ett avgörande inflytande över bebyggelseutvecklingen.Framför allt gäller detta i tätorter men även i miljöer som är specielltkänsliga från miljömässig eller kulturell synpunkt. Hur byggandet här skall skebör regleras i detaljplan." Då skall vi slå fast att man tar till överord när manskall försöka framställa sig som det enda parti som företräder äganderätt ochsom företräder fastighetsägare. När det gäller diskussionen om genoniförandetiderna sadejag att det är angeläget att man har en småskalig planering. Varken moderaternaeller vill förstå systemet med genomförandetider. Om systemet skallfungera bra - och det tror vi att det kommer att göra - så är ju det viktigaatt man avpassar omfattningen av planerna till det verkliga behovet av attbygga. Då kommer det också att fungera väl. säger att man när det gäller byggrätter villmera ha en planering på mycket lång sikt, helst för evig tid. Det ärju,märkligt att man skall försöka planlägga på ett sådant sätt att vi gerupphov till olyckliga beslut och felaktigheter som skall gälla i evigheter. Detär bättre då att vi planerar i takt med den kunskap vi har. a. att vi skulle göra en begränsningtill viss tidpunkt när talan skulle vara väckt. Detta har ju samband med dengenomförandetid som fastlagts för stadsplaner och byggnadsplaner fastställda1979 och . Det har inte gjorts någon sådan förändring i 17 kap. 8 § andrastycket som talar om. Vad som skett i det avsnittet är att vi hartagit bort bestämmelsen att fastigheten skulle ha varit föremål för ettlångvarigt förbud enligt 35 och 109 §§ för att man skall komma in under rätttill ersättning. Det innebär att det är ett betydligt större antalfastighetsägare som kommer in under diskussionen om rätt till ersättning. Sedan skall vi också notera att närdet gäller deöverenskommelser som har gjorts om ersättningsreglerna för markreglerandeåtgäi'der, så ville inte att man i fortsättningen skall anknytadetta fill berörd del, utan tycker att i det fallet skallfastighetsägarna tåla större intrång från plan- och bygglag, naturvårdslag ochliknande. En ny plan-och bygglag, m.m. En ny plan-och bygglag, m. m. 11KNUT () replik: säger att det är väl mycketbättre om man avpassar planerna till behoven och inte gör dem mera omfattande.Men, , det är ändå kommunen som fastställer planen. Därmed är detmed terminologi kommunen som avgör vad som är behov.Fastighetsägarens synpunkter skall förvisso vara av vikt i , men det är kommunen som fastställer och reder ut behoven. är det såatt kommunalpolitiker - även de mest skickliga centerpartister - kan ha felibland. De har inte just den förmåga som jag efterlyser, nämligen förmågan -som kanske en fasfighetsägare har - att beakta fastighetsägarens rättigheter.Kommunen får större möjligheter att avgöra och begränsa fastighetsägarensrättigheter. Är det då fastighetsägarna, frågar , somskulle ha sista ordet om fick bestämma? Nej, naturligtvis infe! Vihävdar dock att vid en planändring skall kommunen betala fastighetsägarna fullersättning för minskad byggrätt. Ny planändring skaU självfallet genomföras avkommunen på ett sådant sätt att fastighetsägarna tycker den är bra och ärberedda att tiljstyrka den. Men vill ge ett övertag åtkommunalpolitikerna. Det är just detta som är den avgörande punkten. icke bestrida att ger inflytandet ensidigt åtkommunalpolitikerna. Med det nya plansystemef får de enskilda inga rättigheter- endast skyldigheter. kan inte bestrida att kommunen, med hjälpav områdesbestämmelser', när som helst kan förhindra ett byggande utanförplanlagt område. kan inte bestrida att när genomförandetidengått ut kan kommunen när som helst och utan att ta hänsyn till den enskildesrättigheter besluta om att byggande icke får ske. 12ERLING () replik: sade i sin replik att systemetskall fungera bra. Jag frågar då: Ur vems synpunkt? Det förefaller som om KjellMattsson och ställer upp ensidigt på den kommunala förvaltningenssida. Jag anser att man får välja litet grand vem man vill vara förespråkareför. Vi tycker att de enskildakommer i kläm och att fördelar för kommuner ochmyndigheter inte får överväga. Vi känner oro för de människor som drabbas av kortagenomförandetider. Jag kan i och för sig förstå att socialdemokraterria - somförordar ett starkt samhälle - kanske har en annan synpunkt, men det är meroroande att ställer upp på vad man ute i kommuner och fullmäktigeförsamlingarensidigt tycker är bättre. Man måste titta på de nackdelar som drabbar enskildamänniskor. Ni har också försämrat ersättningsreglerna itätbebyggelse. Enligt er har man inte längre möjlighet till ersättning efter1992 - från början var det 1996. Vi upplever ifrån sida att detfinns begränsningar när det gäller den målgrupp som har möjligheter att begäraersättning. Det finns exempel där stadsplaner funnits länge och där byggföretaginte har fått någon möjlighet att bebygga. Ett exempel är Toredamm i Göteborg:En privat byggmästare köpte området 1971. Det fanns en stadsplan som medgav enviss exploateringsvolym.Byggmästaren har ända försökt att bygga men har hindrats avkommunen. Jag kan medge att kommunen ibland haft goda skäl, men jag kan inteställa upp påatt byggmästaren - som ännu inte fått bygga - skall förloramöjligheterna till anständiga ersättningsregler när stadsplanen upphävs. Jag tycker det finns starka skäl att avslå detta förslagom ny plan- och bygglag. Det måste omarbetas. Vi har i insett attdet inte håller. En ny plan- och bygglag, m.m. 13 . () replik: Varför planerar kommuner? Jo, för att manvill att det skall ske en utveckling, vare sig det nu gäller bostäder ellerfritidsområden, industriområden, skydd för kultur, skydd för miljö osv. Av debatten skulle man kunna få uppfattningen att kommunerhade den motsatta inställningen - att det gäller att med alla upptänkliga medelförsöka bromsa utvecklingen. Det är en bild av kommuner, deras kommunpolitikeroch kommunaltjänstemän som jag inte känner igen. Jag tycker tvärtom attambitionen att planera är så stor att om vi skulle bygga allt som var planerat,så skulle det behövas några miljoner människor till i . är mycket rädd för att kommunerna skulle haett övertag. Jag konstaterar att inte vill ha bort'planmonopolet. antar kommuner planer som sedan fastställs på statlig nivå. Även detta har accepterat. säger att en kommunpolitiker kan ta fel.Javisst - och det har-också vi gjort. Men då är det ju bra om man har enlagstiftning som innebär att man inte gör stora fel utan håller sig tillrelativt begränsade fel - och så blir det om man har en fastställelse av mindreområden. var på nytt bekymrad för detta medgenomförandetiderna. Då utgår han från att man inte gör en avvägningmellan enskilt och allmänt intresse på nivå - och att kommunerna skallhålla en linje med oerhört korta genomförandetider. Jag tror inte attkommunerna kommer att göra det. Det står ju uttryckligen i lagstiftningen attgenomförandetiden skall sättas så, att det finns rimlig tid förfastighetsägaren att ta i anspråk den rättighet man får genom planen. Det finnsju inget motiv för en kommun att planera med genomförandetider, som innebär inte skulle ha möjlighet att bygga det som man har fått rättighet till. Det står att .5-15 år är den normala tid som man kanarbeta inom. Jag konstaterar att det är ett förslag som återfinns i denPBL-utredning som gjordes då var bostadsminister.Bakom detta låg många diskussioner. Sedan säger att man inte kan acceptera PBL.eftersom det måste finnas anständiga ersättningsregler. Det är ett uttryck sombehöver preciseras: Vad är anständiga ersättningsregler? Jag har talat om vilkaregler som tagits fram i övergångsbestämmelser osv., och vi menar att detinnebär en rimlig avvägning mellan fastighetsägarens rätt till ersättning förintrång och samhällets intresse av att få en förändring av byggrätter till stånd. Talniannen anmälde att anhållit att til protokollet få antecknat att de inte ägderätt till ytterligare repliker. Prot.1986/87:36 Anf. 14 (): 26november 1986 Herr talman! Detta är ju en stor fråga med åtskilligainbyggda konflikter. P . , Jag tycker att jag inledningsviskan säga att det förslag som föreligger är bra , , avvägt mellan enskilda och allmännaintressen. bygglag,m. Liksomandra talare här vill jag - från socialdemokratiskt håll - uttala vår tillfredsställelseöver att det nu finns ett väl genomtänkt och bearbetat förslag till plan-och bygglag. Många har påpekat att det har tagit sin tid. att det i ett tjugotalår har stötts och blötts om-och i så fall hur-en ny plan-och bygglag Det har, med det självklara undantaget för moderatasamlingspartiet, varit en angelägenhet för riksdagspartierna att medverka ny plan- och bygglag. Just därför är regeringens propoposition välkommen.Den har klarat sig bra genom en ovanligt ingående behandling ibostadsutskottet, den har varit föremål för kritisk granskning i sex ä sjuolika andra utskott och den har när det gäller grundlagsfrågan i två olikaomgångar behandlats i . I det här sammanhanget kan det noteras att vi nu ocksådiskuterar värderingar. Det är från den utgångspunkten man får se det när KnutBilling från moderata samlingspartiet använder talarstolen som en klagomur närdet gäller de värderingar som ligger i det nya planförslaget. Vi hartillsammans med , med vilket parti vi har gjort en överenskommelsesom präglar bostadsutskottets betänkande, och med vpk åstadkommit en produktsom i långa stycken kommer att spela en mycket avgörande roll i den kommunalautvecklingen. har sagt att inte vill ha någonplan- och bygglag över huvud taget och har yrkat avslag på propositionen. Närman hör och ser tala får man närmast intrycket att han fåttpsykosomatiska upplevelser av förslaget till ny plan- och bygglag. Han tror attdet är ett angrepp mot de enskilda, att kommunerna nu skall ta över marken, attden enskilda människan förlorar sitt inflytande och att vi går tillmötes då allt förändras i grunden som har varit en prioriterad del avden enskilde markägarens ställning i det svenska samhället. har en gång också velat ha en ny plan- ochbygglag men överraskar nu med att yrka avslag på regeringsförslaget. Det som är litet svårt att riktigt förstå är att nu föreslår att propositionen skallskickas tillbaka till den socialdemokratiska regeringen, som skall utarbeta ett nytt plan- och bygglagsförslag, grundat på partimotion. Det är verkligen att ha tilltro till en regering som - till skillnad från andraregeringar - har gjort någonting så utomordentligt välkommet som att förelägga ett förslag till en ny plan- och bygglag. Jag vill inte dölja förgångna i den här frågan; jag tänker närmast . då det rådde en tydlig sämja mellan socialdemokraterna och i fråga om det av den dåvarande regeringen framtagna underlagsmaterialet till en ny PBL. Därför hade jag trott att i ett oavslutat skede av förberedel sesamtalen skulle ha tagit chansen att gå in i resonemang med socialdemokra terna och och därvid gjort ansträngningar för att i ytterligare ökad utsträckning kunna påverka det förslag och det betänkande som vi nu 32 diskuterar. Självfallet ställer vi alla störaförväntningar på den nya planen. Först och främst innebär den endecentralisering av betydande mått. Det skall ju framgå av planskeendet hurinflytandet ligger garanterat för kommunens invånare. är det inte längrefråga om att fatta beslut i fullmäktige utan samråd med kommuninvånarna, utannu gäller det helt enkelt att fördjupa kontakterna med dem som bor och verkar ikommunen. Vi vidgar sakägarbegreppet, vi skapar nya möjligheter för folk attdelta och påverka utformningen av planerna. Det gäller översiktsplanen. Detgäller områdesbestämmelserna, som är en ny planform. Det gäller detaljplanerna,där folk i områdena på ett tidigt stadium skall få möjligheter att vara med ochsäga sin mening. Detta kallar vi en decentralisering och en utveckling somligger i tiden. Regering och länsstyrelse behöver i fortsättningen inte hakontakt med ärenden som de sysslar med i mycket stor utsträckning enligtden nuvarande byggnadslagstiftningen. Det har sagts tidigare i debatten att exempelvisdetaljplanen öppnar möjligheter för förenkling av byggnadslovsplikten, att denger rätt att göra tillbyggnader och ombyggnader, att den öppnar helt nyamöjligheter att avbyråkratisera. Den förenklar tillvaron för folk som harfastigheter och den skapar i förlängningen också ett behov av att kommunernaförenklar sin handläggning av byggnadslovsärenden och förbättrar sin service åtmänniskor som söker kontakt med kommunalkontoren. Detta är för oss väldigt viktigt. Därför vill jagåterkomma till de värderingar som spelar en väsentlig roll förställningstagandena. Debatten präglas nämligen när det gäller planskedet avminst två motsatta påståenden. Det ena är att fastighetsägarnas ställningstärks. Det andra är att byggrätten fråntas markägaren och att hans positiongentemot kommunen försvagas. Vi har hävdat i utskottsbetänkandet, liksomregeringen har hävdat i sin proposition, att på avgörandepunkter förstärker fastighetsägarens ställning. Fastighetsägaren får på ettmycket klart och tydligt sätt sin byggrätt säkrad. Omkommunen vill förändra eller upphäva planen, harfastighetsägaren rätt till full ersättning. Han har också i förlängningen aven sådan utveckling rätt att kräva att kommunen skall lösa in hans fastighet.Det är en skyldighet, inskriven i lagförslaget. Av vad vi har hört här och av vad vi har läst itidningarna med påkostade annonser kan man räkna ut hur mycket pengar som läggsned i kampanjen mot förslaget till ny plan- och bygglag. Vi har lagt märke tillhur sakbegreppet i regeringsförslaget har ersatts med medvetet felaktigaslutsatser. Som så kan vi konstatera att behållersin ställning som språkrör för intressen som spelat och alltjämt vill spela entongivande och vinstgivande roll i den enorma maktspekulation som har fåttmoderaterna att i sin partimotion kalla förslaget för det störstamarksocialiseringsförsla-get . Vi har hört den sången förr, mångagånger. Men i själva sakfrågan kommer fastighetsägarens ställning att varastark. Han ensam avgör om byggrätten skall,användas. Enligt förslaget får hangarantier för att få ersättning och i förlängningen för att få sin fastighetinlöst om kommunen ändrar eller upphäver planen. Vad är dåalternativet till en sådan utveckling? Är det dagens systerti med En ny plan- och bygglag, m. m. 3 protokoll 1986/87:36 En ny plan- och bygglag, m.m. Om kommunen får andra idéer om planläggningen än tidigareblir resultatet inte så sällan nybyggnadsförbud; Är denna för markägaren oklarasituation bättre än ett system med genomförandetider? Det finns exempel pånybyggnadsförbud som förnyats . Inte ger detta fastighetsägarnanågon trygghet,.men det är den utväg kommunerna i allmänhet väljer med dagenslagstiftning. Om kommunförvaltningen jnte är nöjd med utvecklingen i någon delav kommunen belägger man området med nybyggnadsförbud. I och med detta vetfastighetsägaren, markägaren och byggarna att det kan dröja länge innan de fårmöjlighet att utnyttja sin byggrätt. Det osäkerhetsmomentet försvinner i dennya . Genomförandetiden har dessutom den fördelen att man vetvilka regler som gäller. Byggarna vill ha klara besked samt tydliga regler. Därför kommer genomförandetiden att spela en mera betydelsefull roll än vad som möjligen kan anas . De flesta människor som förvärvar mark för att bygga en villa eller ett fritidshus har i normalfallet inte råd att dröja med att bebygga marken. Kostnadsskäl är drivkraften för effektivitet. Detsamma.gäller för byggherrar och detsamma gäller också för de kommunala politikerna. Möjligen kan de sorn spekulerar i riiark ha motsatt inställning. Jag hävdar att genomförandetiden kommer att bli en effektiv motvikt till markspekulation. När nu så fanatiskt kämpar mot förslaget till genomförandeti der- och för övrigt också mot hela förslaget till PBL- måste vi vara medvetna om att en förpuppning av nuvararide bygglagger utrymme för fortsattamark- och fastighetsspekulatiorier. . . När det gäller valet mellan-moderaternas krav påreformering av byggnadslagstiftningen genom délreforrner och förslaget till enhelt ny lag vill jag gärna citera vad lagrådet sagt på den punkten: "Detär tillfredsställande att regeringen nu lagt fram ett förslag till nybyggnadslagstiftning som innefattar en genomgripande och systematiskbearbetning av dagens splittrade regléi-.