prot · GA09113 · 1986-12-31 00:00:00 — Sedan kommer jag till detsom för mig är det viktigaste ipropositionen och i belänkandet, förutom själva jakten, nämligen att ett föross skogsägare och inte minst för folkhushållet väsentligt moment i jaktlagenavser behandlingen av älgskadornas följder för skogsbruket. Detta har LeifMarklund berört på ett enligt min mening ytligt sätt. Utskottet framhåller att enligt vad som sägs ipropositionen är man från regeringens sida medveten om problemen med ökandeskogsskador. Riktigheten av det påståendet, fru talman, betvivlar jag starkt.Varför gör man i så fall inte mer för att'komma-till rätta med problemet? Statsråden och brukar tjllsaminans medmånga andra framträdande socialdemokrater hota oss skogsägare medtvångsåtgärder för Jaktlag, m. Jaktlag, m. tn. att ökatillgången på skogsråvara. har man chansen all åtgärda ett av deallvarligaste hoten mot en hög skogsproduktion och en hög avverkning, men däavstår man från att handla. De skogsbrukare som försöker hålla en jämn avverkningstaktoch därefter genomföra erforderliga åtgärder för återbeskogning drabbas ofta avkraftiga bakslag då älgen ger sig på ungskogen och skadar eller ibland t. o. m.totalförstör det som skall bli nästa skogsgeneration. Många skogsägareresignerar och överväger att sluta avverka. Många gör det också, eftersom deinte är alltför beroende av det här ekonomiskt sett och vill slippa allttrassel, allt extraarbete och alla kostnader. Då blir råvaruproduktionen lägrebåde nu och . Kvaliteten på virket sjunker, och sågverksindustrinblir mest lidande. Det hela får ganska stora regionalpolitiska effekter,eftersom sågverken i glesbygden ofta är de enda arbetsplatser som finns atttillgå. Vad bör då göras för att man skall komma till rätta meddetta problem? Jag anser att jägarna lika väl som alla andra bör stå för sinakostnader. Vill man ha en stor älgstam måste man vara beredd att takonsekvenserna. Tycker jägarna däremot att kostnaderna för en stor älgslam blirför höga är det ju mycket enkelt att minska stammen. Ett minimikrav vore attnär skogsbrukarna tvingas till omplantering på grund av älgbetning skallpengarna för täckande av denna kostnad tas från de fällavgifter som utgår påälg, kronhjort och dovhjort. Regeringens förslag går också i denna riktning, men man ärså räddhågad och byråkratisk att förslagen i de flesta fall blir heltverkningslösa. Detstörsta felet i regeringens proposition pä den här punkten är följande: "En förutsättning för sådant bidrag bör vara attskogsägaren så långt möjligt försökt skydda planteringen från skador genomavskjutning av älg. Som huvudregel bör gälla att bidrag skall komma i frågaförst när skogsägaren skjutit sin tilldelning under den vanliga jakten ochdessutom uttömt möjligheterna att genom särskilda tillstånd till skyddsjaktförhindra att plantering förstörs." Det låter sig sägas, men det går inte att genomföra i allade jaktlag där majoriteten av jägarna inte är aktiva skogsbrukare eller iförsta hand inte vill se på skogsvården. Tyvärr råder detta förhållande ialltför många fall. och jag har i en motion föreslagit attskogsägare bör kunna påräkna ersättning utan de av regeringen föreslagnarestriktionerna, när omplantering blir nödvändig och när den åläggs enligtskogsvårdslagen. Det är symtomatiskt att , regeringen ochutskottsmajoriteten talar om bidrag. Jag vill tillbakavisa attdetta handlar om bidrag. Det handlar om ersättning till dem som helt oförskyllthar drabbats av kostnader som de får stå för. De får dessutom inte ersättningför produktionsförluster och annat. Det må vara, men man måste väl i förstahand få en sådan ordning att det blir ett intresse för jägarna att hållaälgstammen på en riktig nivå. Jag anser att så inte är fallet nu.Utskottsmajoriteten inser inte dessa problem och avvisar också motionen. Utskottet anför t. ex. att de föreslagna fällavgifternainte torde ge utrymme för finansiering av större ersättningar. Detta är nys,enligt min uppfattning. Som jag har framfört tycker jag att ävenjägarna skall få stå för sina kostnader, och då får fällavgifterna höjas. Dåtorde även de jägare som liksomregeringen inte vill inse allvaret i dessa problem vara beredda att anpassaälgstammen till den nivå som skogsbruket tillåter. Utskottsmajoriteten är inte ens beredd att tillmötesgå demotioner i vilka man vill inskränka sig till en utredning ay denna fråga ochförslag rörande ersättningssystem och vilka det har yrkats bifall till frånbåde och . För alt möjligen komma en bil på väg och fä enmajoritet för en utredning ansluter vi moderater oss till förslaget. Jag skullepersonligen helst vilja att vi får ett snabbt beslut om att manskall få denna ersättning. Därför yrkar jag bifall till reservation 2. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 41 () replik: Ja, , det är klart att man kan hauppfattningar om hur ytligt detta har berörts. Men jag tycker att det i bådepropositionen och utskottsbefänkandet klarläggs hur denna fråga skall hanleras.Man utgår från att det handlar om ett bidrag, och man utgår från att det gällerskador efter . Men man utgår också från att regeringen kommeratt meddela föreskrifter om bidraget. Då ankommer det på den enskildalänsstyrelsen att själv fastställa en fällavgift sä att man kan finansiera deskador som kan bli aktuella för del enskilda länet. Sedan finns det andra saker som spänner upp förslaget.Skogsägarna bör fä möjlighet att komma med i älgviltnämnderna, vilket bordeleda till att problemet vid ökad tillgång på älg kan belysas när det gälleravskjutningen i det enskilda länet. Jaktlag, m. m. 42HANS () replik: Det är värdefullt ju fler som kan försökapåverka avskjutningen av älg och bevilja tillstånden. Men, ,detta förpliktigar inte på något sätt jaktlagen att skjuta så mycket som de hartillstånd till. säger skall utfärda bestämmelser förhur detta skall tillämpas. Jag tycker att det i utskottsbetänkandet står ganskaklart att man skall ha detta byråkratiska omständliga sätt för att få dessaersättningar. Oavsett hur man resonerar ute på länsstyrelserna så måste man välfölja del beslut som fattar ? 43 () replik; Det är riktigt, , all man sommarkägare naturligtvis inte kan påverka totalt. Men det ankommer ju påjägarorganisationerna och på jaktlagen att ställa upp på dessa villkor. I propositionen uttalas all regeringen kan länka sig attlata pengar ur vilivårdsfonden utgå för information och utbildning. Utskottetutgår därför från att man även på viltvårdssidan kan få en bättre hantering. 44 HANS () replik: är liksom jag norrlänning ochhar kanske sett lika många eller fler skogsskador än jag där de är som värst.Det skulle vara Jaktlag, m. tn. intressantalt få vela till vilken hjälp information då kan vara. Del behövs nog merkonkreta åtgärder. 45 (): Flera talare har understrukit att jakt- ochviltvårdsfrågorna har varit på tapeten länge, och så är det förvisso. Inför valet ställde tidningen frågan till olikapolitiska partier om inställningen till älgjakten. Del kan vara av intresse allvi i dagens debatt påminner oss om de svar som då gavs till väljarna. Från vpk:s sida svarade : "De som intekan eller får vara med i'jaktvårdsområden får inte förlora sin jakträtt." Dåvarande jordbruksministern sade:"Att bereda generelljägare möjlighet till fortsatt jakt blir avgörande fördel slutliga förslagets utformning." talesman, framlidne ,svarade: "Det nuvarande systemet med samordnad älgjakt fungerar bättre änvad många trodde från början. Låt oss permanenta det! från sade; "Generell jaktpå vuxna älgar bör få finnas kvar." Från moderat sida sade i ; "Självär jag inte beredd att ta bort rätlen för små markägare alt fälla én vuxen älg.Vi bör stanna vid att åtminstone tillåta ett valfritt djur." Jag hade emellertid meddelats av ArneAndersson i att det rådde fyrpartienighet i frågan, dvs. att moderater,socialdemokrater, folkpartister och centerpartister stod bakom jakt- ochviltvårdsberedningens förslag. Detta innebär alltså all man, sompartirepresenianterna inför val ställer sig positiva till fortsatt generelljakt, i utredningen om vilt och jakt var överens om att avskaffa den generellaälgjakten. Jag måste tillstå att jag var mycketkonfunderad över och hade oerhört svårt att orientera mig om vad som gälldefrån partiernas sida. och delta måste väl i all rimlighets namn också ha gälltfolk i allmänhet. Kds har konsekvent hävdat de små och medelstoramarkägarnas och/eller deras jaktarrendatorers rätt att fälla vuxen älg. Redan iyttrandet över jakl-och viltvårdsberedningens belänkande skrev kds;"Samordnad älgjakt bör också fortsättningsvis gälla." Under detta har jag haftdebatter med ansva.riga statsråd om varför regeringen önskat driva fram ettsystem med helt reglerad älgjakt. Några riktiga besked tycker jag inte att jaghar lyckats få fram. Frågan kvarstår alltså: Varför vill eller ville regeringenatt de som pä ay jaktmarkerna bedriver generell jakt skulle fråntas rätlenalt fälla vuxen älg? Att skapa så goda förutsättningar som möjligt för jaktenoch därmed stödja jaktinlresset är en god målsättning för samhällets jakt- ochviltvårds-politik. Det bästa sättet alt värna om denna målsättning, vad gällerälgjakten, är att värna om det nuvarande systemet med samordnad älgjakt.Försvinner den samordnade jakten, som fungerat bra, lar man ocksåbort rekrealionsvärden för många och ett tillskott av kött för många småbrukarhushåll.Man omöjliggör också för många lusen marklösa, som del har sagts Jaktlag, m./n. här, attdelta i älgjakten. Regeringens argument för att genomdriva en Prot.1986/87:113 omvänd , där man tar, från småfolket för att getill storbolagen och kapitalstarka grupper i samhället, harvarit produktionsanpassad avskjutning, stabila jaktvårdsområden och minskadeadministrationskostnader. Vid en närmare granskning håller inte dessaargument. För det första: Avskjutningen per arealenhet, den s, k,produktionsanpassningen, har varit likvärdig för licensjakt och generell jakt.För övrigt måste det vara svårt att bedöma de arealer som består av stora, kalaberg eller massiva granskogar, där väl älgarna knappast har sä mycket all hämtatill sin förtäring. För det andra: Samverkan i jaktvårdsområden är mer hotad ihelt licensierade områden än i områden med samordnad älgjakt. Delta kan bero påatt del kan finnas tendenser till att vissa grupper dominerar inomjaktvårdsområdel och att andra då tröttnar på det som kan upplevas somorättfärdigt. En del kanske i,det läget t, o, m, avstår från jakten. För det tredje; Administrationen, kring jakten är redanuppbyggd. Tilldelningen för generell jakt fortgår ju år för år. Det är därmedinga nya kostnader förknippade med detta, såvitt jag begriper. Detta är bakgrunden till all kds föreslår att man ejändrar nuvarande system, och därför också har motionerat om att propositionenavslås. Utskottet har i sin behandling av propositionen kommitfram till ett syslem "som i något större utsträckning tillgodoser bl, a,innehavare av mindre markområden och ger en större del av jägarkårenmöjligheter till jakt på vuxet djur". Detta är ju klart bättre änpropositionen men ändå en försämring av det nuvarande systemet,Utskottsmajoriietens förslag är också bättre än det förslag om flerårslicensersom det finns en reservation om från i m, fl. Jag vill med detta yrka bifall till motion Jol28, 46 i () replik; Ingen torde ha vare sig ambitionen ellermöjligheten alt ifrågasätta alt är en god sanningssökare. Men omhan har använt sin bästa förmåga när han har läst tidningar ochförsökt få en helt entydig bild. så har han kanske mer brustit i sättet alljobba än i viljan att nå fram tilf någonting vettigt. Om nu har följt den härfrågannoga.så vethanall jagsåsent som i höstas- eller kanske - faktiskt fullföljdeden linje som jag gav uttryck för. Men jag fick utomordentligt - för att inteanvända starkare uttryck i kammaren - hård kritik för detta. Jag gjorde då dennyanseringen att jag tyckte att det varirimligt att man gick över fråntvåårslicenser och valfritt djur till flerårslicens. Därmed skulle sä många sommöjligt vara garanterade att -om än inte varje år-få möjlighet att fälla envuxen älg. Del var så långt man kunde komma när del gällde att tillgodose deolika intressen som fanns. Jag vill gärna säga att om kritiken hade varit någotmer nyanserad, så hade vi kanske rent av fått ett beslut i den riktningen,särskilt som vid uppvaktning i utskottet faktiskt harsagt all det är ett ganska gott förslag och all det mycket väl kan vara ettalternativ. Men såblev del nu inte, och anledningen till all jag tar den här repliken på '' Prot.1986/87:113 inlägg är att han inte drog någon slutsats avmilt slällningsta- gande. En sådan slutsats hade varittill min fördel, och det tror jag att ... sanningssökaren intehar någonting emot. 47 () replik: Jag tycker inte att i Ljungskall ta illa vid sig av mitt sanningssökande, som naturligtvis aldrig kan blifullständigt. Jag gör inte ens, fru talman, anspråk på att begripa det härärendet till . Men efter att ha lyssnat på debatten gör jag anspråk på atttill ha skaffat mig insikt om att det finns en del andra här i kammarensom gör anspråk på att begripa ärendet till . Och det vore väl inteorimligt om jag räknade dit. Jag citerade ur tidningen och försökte belysa hur detvarit för den vanlige hederlige jaktintresserade svensken när det gäller attskaffa sig insikt och kunskap om vad politikerna står för på detta område.Efter att ha läst tidningen blev jag alltså konfunderad, när jag sedanfick veta att det som stod där inte alls gällde som något uttryck för vadpartierna står för. Jag inbillade mig i min enfald att de som skickades framsåsom svarande vid den typen av intervjuer var sändebud från partikansliernaeller omfattade den förhärskande åsikten i partierna. Sedan tycker jag i och för sig också att det är värdefulltatt man lyssnar på opinionen. Och alla har vi rätt att ändra uppfattning och åsikt- förvisso. Men man kunde kanske önska att de som har varit involverade iutredningsarbetet hade lyssnat och varit lyhörda någottidigare. 48 i () replik; Det finns väl bara en enda kommentar att göratill detta. Om nu partigrupperna i vanlig mening inte är helt homogena utan detfinns de som är litet oliktänkande, och om man rent av tar intryck av dendebatt som pågår, så må jag säga till att det i hans fall infe ärifrågasatt att partigruppen är homogen. När har yttrat sig så ärdet partiets mening. Så till vida är det kanske enklare att företräda kds. 49 () replik: i Ljunghar ju tidigare blivittillvitad kulturell ådra och talang. kan vi utöka detta till inmutadvitsighei. 1 mitt lilla anförande här sade jag att jag representeradepartiels ståndpunkt. Jag vill tillägga att båda dessa ståndpunkter, som det hardebatterats om här , finns företrädda i vårt parti. Men partiet har förden skull tagit ställning och står alltså bakom de åsikter som jag här fördefram -oaktat om partiet bara har en röst här i kammaren. 50 (): I anledning av den föreliggande propositionenhar jag väckt två motioner. Den ena, nr 784, berör jaktens organisation ochadministration. Där föreslås vissa genomgripande förändringar. - attjaktvårdsfonden avskaffas och att därvid friställda och omfördeladejaktvårdsmedel används för att öka bl. a. och länsstyrelsernasresurser, - att medfriställda medel förstärka och länsstyrelsernas ekonomiskaoch personella resurser för jakt- och viltvårdsadministrationen, - attjaktkortsregistret överförs till en ansvarig myndighet, - att en klargränsdragning skall upprätthållas mellan myndighetsutövningen ochjägarorganisationernas praktiska verksamhet, och - att bidragentill de båda jägarorganisationerna skall utgå likvärdigt, baserat påorganisationernas aktiva medlemstal. Bakgrunden, fru talman, är att närriksdagen 1938 beslutade om visst ekonomiskt stöd till Svenska jägareförbundetfanns ingen annan jägarorga-nisation i landet. bildades emellertidJägarnas riksförbund, genom samgående av ett flertal fristående jägarföreningarinom landet. bildades ytterligare en jägarorganisation. Landsbygdensjägare, som 1968 anslöt sig till . Därav dubbelnamnet, somofta förkortas till riksjägarna. Under de som gått sedan 1938 förstagången beviljade ett mindre bidrag till , har myckethänt. var naturvård ett okänt begrepp. Successivt har naturvården ochfaunavården växt till ett framträdande riksintresse. Vi har fått en särskildnaturvårdslag. Ett särskilt ämbetsverk, , har tillskapats föratt tillgodose naturvårdens behov. är ansvarigmyndighet för jakten och viltvården. Jägarnas riksförbund-Landsbygdens jägarehar, trots ekonomiska svårigheter och brist på samhällsstöd, växt till enrikstäckande jägarorganisation med omfattande arbetsuppgifter ochsamhällsengagemang. De förutsättningar som förelåg 1938 är i daghelt förändrade. Detta har naturligtvis, åtminstone enligt mitt sätt att se,medfört ett. uppenbart behov av anpassning till tidsutvecklingen. Som det är skall länsstyrelserna svara för denregionala administrationen av jakten och viltvården. Arbetsbördan ökar, och defrågor som skall handläggas blir alltmer komplicerade, genom förändringar imiljön och vidgad hänsyn till andra allmänna och enskilda intressen. Men trotsde ökande krav som ställs pä länsstyrelserna saknar dessa egen expertis ijakt- och viltvårdsfrågor. Under rådande förhållanden är länsstyrelserna heltberoende av utomstående rådgivning, nämligen den rådgivning som de kan få av dejaktvårdskonsulenter som är anställda av . Detta ärnaturligtvis otillfredsställande. Del är regeringen som beslutar om jaktvårdsavgiftensstorlek. Men del är som äger det statligajaklkortsregistrel. Därmed är registret oåtkomligt för alla utomstående. Omstaten vill ta del av någon uppgift ur det statliga registret, måste statenförst fråga om lov. All praxis och sunt förnuft talarför att förhållandet skall vara det motsatta. Alla landets jägare är ålagda atterlägga en årlig jaktvårdsavgift för erhållande av statligt jaktkort.Jaklkortsregistrel är alltså en statlig Jaktlag, I7X. t/x. 4 protokoll 1986/87:113 Jaktlag, m. angelägenhet,och verksamheten skall självfallet vara placerad vid en statlig myndighet. Detta ärnågra argument för de förändringar som jag har föreslagit. Utskottet avstyrker motionen och tycker att det är bra somdet är. Jag skall inte vid det här tillfället yrka bifall till motionen, men såmycket kan jag lova jordbruksutskottets representanter, som sitter här ikammaren, och även jordbruksministern att jag återkommer i den härfrågan. Detta gällde jaktens'organisationoch administration. I motion Jol 19 har jag och några socialdemokratiskamedmotionärer yrkat pä en ändring av propositionens förslag i den del som berörälgjaktens framtida utformning och föreslagit alt följande regler skall gälla. För det första: Licensjakten skall få bedrivas i enlighetmed vad som anges i propositionen. I det avseendet har vi ingen annanuppfattning. För det andra: Den generella älgjakten skall få fortsättapå samma sätt som med samordnad älgjakt, dock skallgrundtilldelningen alltid vara ett vuxet djur. I likhet med vad som sker pålicensområden skall del vuxna djuret om så önskas få utbytas mot en kalv. För dettredje: Registrering av befintliga generellområden skall behållas. För det fjärde: Sammanläggning av befintligagenerellområden till licensområden får medges. Därigenom minskar på siktantalet generellområden markant. För det femte: Nyregistrering av helt nya generellområdenskall medges endast ide fall särskilda skäl för sådan registrering föreligger,exempelvis då omgivande licensområden vägrar att medge anslutning av detaktuella markområdet, eller att jakträttsinnehavaren mot sin vilja uteslutitsfrån en tidigare samjakt med andra områden. Bakgrunden till vår motion, som i princip tar upp fråganom älgjaktens utformning på de mindre markerna, var propositionens förslag omall man på de mindre markerna, som inte kan bli licensområden, i fortsättningenendast skulle få jaga kalvar. Detta skulle ha inneburit att tusentals jägare skulle hamist sina möjligheter till jakt, om dessa mindre marker skulle ha lagts ihopmed licensområdena. Det finns uppgifter om att ca 3 500 jägare skulle ha mistsina jaktmöjligheter, men det finns också andra undersökningar sorii visar attöver 30 000 jägare skulle ha mist sina jaktmöjligheter. Oavsett vilka siffrorsom är riktiga var del ändå för oss helt omöjligt att acceptera det härförslaget, när vi visste att det gällde tusentals mindre markägare och marklösajägare, som för del mesta består av människor som inte har råd all arrenderaupp den areal som .fordras för att få ingå i ett licensområdeoch därigenom i fortsättningen också få möjlighet att jaga ett vuxet djur. Del fanns också många andra skäl som talade emot en sådanhär hård reglering av älgavskjulningen. Ett myckel viktigt skäl - som inte framkommit tidigare idebatten - är att är älgtätasl i världen. 1 har vi nästanhälften av världens totala älgstam, . Detta innebär alt medan vi iSverige skjuter 1 000 älgar skjuter inan på samma areal i 11,45 älgar,i 5,7 älgar, i 200 älgar och i 457 älgar. 1975, söm var då vi hade allmän jakt medmöjligheter att skjuta ett obegränsat antal djur pä de mindre markerna under enkort jakttid som i allmänhet var , var den totala avskjutningen ilandet 51 596' älgar. När sedan den samordnade älgjakten infördes , dåavskjutningen på de mindre markerna begränsades till ett vuxet djur och enkalv, har det skett en explosionsartad ökning av älgstammen i landet. Näravskjutningen var som störst sköts det 174 709 djur i landet,alltså nästan en fyrdubbling pä . varavskjulningen 128 000 djur,så det har ju skett en liten nedgång, men de här siffrorna visar ändå med alltydlighet att del inte finns någon anledning att ha den hårda reglering somursprungligen föreslogs. Ett av argumenten för att begränsa avskjutningen pä de.mindre markerna till endast kalvar var en produktionsanpassad avskjutning. Dåskall man, fru talman, ha i minnet att de marker som är registrerade förgenerell tilldelning upptar en myckel liten andel av den totala jaklarealeneller . På den här marken fälldes det under /86knappt 5 000 älgar eller ungefär lika riiänga som blev trafikdödade under sammaår. De här siffrorna visar med all tydlighet alt vad som skjuls på de här småmarkerna inte har någon som helst betydelse för älgsiainmens utveckling, ulanälgslammens utveckling är helt beroende av avskjutningen på licensområdena, sommotsvarar av den jaktbara arealen. Jag är också helt övertygad om att skulleursprungsförslaget ha gått igenom skulle dét ha inneburit ett myckel kraftigttryck uppåt på arrendepriserna, som på många håll i landet ärmycket höga. Därför, fru talman, är det med tillfredsställelse man kankonstalera all utskottsmajoriteten har tagit intryck av de argument spm harframförts i motionerna och under utskottsbehandlingen och föreslår att manpå de generellområden som är inregistrerade även i fortsättningen skall fåjaga ett vuxet djur, om man inte med hela sitt jaktlag kan bli ansluten tillett licensområde eller om praktiska möjligheter saknas all få marken anslutentill angränsande licensområde. Delta innebär alt de jägare som jagar påde mindre markerna även i fortsättningen skall få möjligheter att jaga ettvuxet djur. Det är jag personligen och mina medmotionärer myckeltillfredsställda med. På det sättet har våra molionskrav i allt väsentligtblivit tillgodosedda. Mot den här bakgrunden vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan på den här punkten. Sedan några ord om den reservation som iLjung slår som första namn under. Jag måste erkänna att den reservationen inteär särskilt intelligent skriven - den är alldeles för genomskinljg. När jagläste den kom jag all tänka pä en liten älgjaklshisloria. ' Det var en passkytt som inte heller var så intelligent.När drevkarlen kom sköt passkytien drevkarlen- men han sköt inte ihjäl honom.När passkytlen kom fram till drevkarlen sade drevkarlen; Jag skrek ju och sadeal dig all jag inte var nägön älg! Ja, men jag tyckte precis all du sade all duvar en älg. Det var en liten älgjaklshisloria. Det är ändå så.