prot · GA09130 · 1986-12-31 00:00:00 — Rättegångsutredrtirtgensslutsats var att ett jourdomstolssystem inte var processekonomiskt försvarbart.Däremot, menade man, kan det givetvis vara befogat från kriminalpolitisksynpunkt, och det är det vi här hävdar. stället hänvisa till strafföreläggandet tycker jag inte är något braargument. Det är ju irtte de brottcrt som vi här diskuterar, utau här är detfråga om sådana brott som skall gå fill domstol. 153 HANS () replik; Vad som har sagts i dessa nya inlägg är detsamma som det jag har bemötttidigare. Vi är ense om att det finns ett behov, framför allt i ungdomsmål, aven snabbare handläggning. Men våra invändningar mot jöurdomstolssystemet ärinte bara ekortomiska. Ett sådant system är inte bra frånrättssäkerhetssynpunkt. Det finns exempel på att det inte har varittillfredsställartde. Det är märkligt att inte reservanterna har förståelse för densynpunkten, som också framkom i rättegångsutredrtingert. Rättegångsutredningenbestod av mycket erfarna personer. Ordförande var och blandledamöterna fanrts lärtsåklagare , advokat , chefsrådmanElla och nämndeman JohnThörngrcrt. Dessutom faurts sakkunnigafrån , hovrät-tert och kammarrättcrt samt ett justitieråd. Vidarehade mau vetenskaplig expertis. Allavar ense om detta, så det har inte någon politisk framtoning. Utredningen hadeen juridiskt mycket sakkunnig sammansättning. Vi vill firtrta bästa möjliga lösrtirtg på denna fråga, enlösnirtg som tillfredsställer krav på såväl snabbhet och processekonomi som rättssä kerhet. Jag tycker att de borgerliga reservanterna borde vara tillfreds med att denrta fråga nu snabbt utreds så att man kan få fram alternativtill deras eget förslag. Detta kan irtte. vara någon nackdel, i all synrterhetsom de inte föreslår mer än en försöksverksamhet. Ändring i m. m Anf.-154 () replik; Det är märkligt att höra Hans Görart Francktala om rättssäkerhetskravet och liknande. Han har, liksom justitieministerrt,av besparingsskäl föreslagit och genomdrivit åtalseftergifter och sådant, dådet inte varit tal om rättssäkerhet. Därför finner jag hans tal nu mycketihåligt. Jag förstår att i egenskap avsocialdemokratisk ledamot måste försvara detta,.men det räcker inte att räknaupp en mängd namn på framståertde persorter som deltagit i ert utrednirtg. Jagär helt öyercrts med Harts Görart Frartck att den juridiska intelligentianhållit på med detta, men vad vi har begärt är att man skall prövajourdomstolar. Om provet inte faller väl ut får vi böja oss för erfarenheterna. Vårt krav kan inte vara så märkligt eftersom även folkfrån tingsrätter och liknande har ställt samma krav, och en motionär som ärhovrättsråd har också ställt samma krav. Jag förmodar att denne har rätt storerfarenhet av domstolsförfarandet, kanske lika mycket som .. Därför tycker jag mart skulle pröva förslaget. Faller detinte väl ut, har vi vunnit denna erfarenhet. , som sade isitt huvudanförande, vet vi ingenting. 155 () replik; Det var mårtgakunrtiga ledamöter i rättegångsutredningen, det kan jag hålla med om: Derasslutsats var att de inte artsåg detta processekortomiskt försvarbart. Däremotkuude det givetvis vara befogat av kriminalpolitiska skäl. Det är detta vi harhävdat från reservanternas sida. 156 HANS () replik; . Jaghai;också vitsordat i mitt irtlägg, att det finns kriminalpolitiska fördelärmed ett snabbare domstolsförfarande. Men det innebär inte att det därmed skallvara ett jourdomstolssystem. Det jag framför allt för egen del mest har emot iett jourdomstolssystem är de erfarertheter som finns av att det inte ärtillfredsställande ur rättssäkerhetssynpunkt. Att sedan , när vi skall tala om rättssäkerhet,börjar prata om en helt artnart sak, belyser svagheten i den position som harthar intagit. Att säga att.åtalseftergift, ett rättsinstitut som vi har haftunder , skulle vara ert kränkning av rättssäkerheten, är verkligen attta i på ett felaktigt sätt. Såvitt jag kan förstå kommer den fråga det nu gäller attfå en bättre lösning. Även om de borgerliga skulle få bestämma, tycker jag attde borde vara angelägrta om att få fram alterrtativa förslag till sitt eget.Inte minst när de har en så stark opinion emot sig i form av utrednirtgen ochremissinstanser-rta, vore det verkligen att slå in på en tvivelaktig väg, ävenur borgerlig synpunkt, att försöka sig på att genomföra reservanternas förslag. Prot.1986/87:130 ' Ändring i in. Anf.157 (vpk): Ungdomsvåld har varit ett kärtdebattämne. Allt från kändisgrupper mot våld till strängare straff har förtsfram. är lösningen specialdomstolar för ungdomar. Det har varit märkbart tyst om de verkliga orsakerna tilldet ökade våldet, om det faktum att samhällets våld mot de unga harökat. Stora förändringar i samhället har ägt rum under de senaste decenniernaoch därmed har också uppväxtvillkoren starkt förändrats. Industrirtropade efter arbetskraft. Utbildningen byggdes ut, och fler kunde studera, ävenpå högskolor och universitet. Man trodde attteknikutvecklingen skulle lösa de flesta av mänsklighetens problem. Samtidigtvar familjen ert starkare enhet. Banden i den sociala omgivningen var relativtstarka och bestående. Vad är det som har hänt ? Ungdomens optimism harförbytts i pessimism. Vi har fått miljökatastrofer, oljekriser, kärnvapenhotoch Stjärnornas krig. Arbetslösheten ökar och reallönerna sjunker för ungdomen.Klassklyftorna i utbildningen består, och de reella ekonomiska möjligheternaatt studera har försämrats. I och med televisionens utveckling har vår bild avvärlden vidgats, och världssvält, krig och nöd har kommit ända in i våravardagsrum. Flyttlasspolitik och glesbygdsavfolkning har lett till attfamiljer och släkter splittrats. Vi har fått "satsa på digsjälv"-kampanjer, och vår svenska kultur har i stor utsträckning bytts utmot den massproducerade skräpkultureu, vars enda syfte är att sprida myter omverkligheteri, som det skall gå att tjäna pengar på den. Många människor har framtidstro - dettagäller framför allt ungdomar. Man känner främlingskap gerttemot samhället. Marthar irtgert plats, irtgert uppgift, inget mål. I stället för 1950-och1960-talens stolta tal om ungdomen som framtid, får nu ungdomen höraatt den är till besvär, att den kostar för mycket, t.o.m. att den är en bördaför samhället. Ungdomar har blivit ett problem. Samhällets våld mot ungdomar yttrar sig också i olikarepressiva åtgärder och metoder som aldrig skulle ha accepteras om de riktatsig mot vuxna. Ett exempel på detta är den "omvända bevisföring" sompå en en del orter, t. ex. , har praktiserats för att få tag på ungahaschmissbrukare. Socialtjänst, skola och polis samarbetar kring registreringav ungdomar som verkar misstänkta. Dessa tvingas sedan, för att bevisa sinoskuld, bl. a. lämna återkommande urinprov. Detta förfarande strider helt motden demokratiska och rättsliga tradition vi har här i lartdet. Ingen skallbehöva bli stämplad som brottsling utan att vara skyldig. Ett artnat exempel på samhällets våld mot ungdomar är detsätt som husockupanterna behandlas på. Desperata bostadslösa ungdomar har tagitlagen i egna händer för att söka lösa sin akuta situatiort. De ockuperar hussom står tomma i väntan på rivning eller lyxsanering. De kräver sin rätt egen bostad. Vad blir samhällets svar när ungdomar protesterar för attde vägras sina självklara rättigheter? Polisinsatser, tårgas och batortger!Naturligtvis leder dettatillett tvivel på samhället, till ert känsla av rättslöshet, utanförskap ochmaktlöshet inför samhället. vill de borgerliga partierna gå ännu ett steg längre idetta särskiljande av ungdomar. Man vill i den svenska processordningen införaen "ungdomsapartheid", en specialbehandling av ungdomar just för attde är ungdomar. upplever många urtgdomar som ställs inför enrättegång dertna som "uppgjord", som om allt redan är klart och somom de inte har någon chans att försvara sig. Vid en jourdomstolsrättegång, därden unge inte haft rimlig tid att tänka igenom vad som hänt och lägga upp ettförsvar, kommer rättslösheten och den uuges kärtsla av maktlöshet att varamycket större. Vi har irtte något emot att handläggningstidernaförkortas. Men det kart knappast heller vara någon avgörande pedagogiskskillnad om rättegångert hålls dagen efter eller efter tre . Däremotär det en väsentlig skillnad ur rättssäkerhetssynpunkt; därvidlag vill jaghälla med . Jag yrkar bifall till utskottets hemställan. Ändring i m. m 158 (): Jag vill bara konstatera att jag mycket litetförstod vad det senaste anförandet hade med det ärende vi behandlar att göra.Det var ju blott i de sista mertingarna som nämnde ungdomarnasbrottslighet. Han menade att det var ett slags diskriminering - jag tror hananvärtde benämningen apartheid - mot ungdomar att införa en jourdomstol. Jaghar mycket svårt att förstå det, och jag tror inte att någon annan här ikammaren heller förstod vad avsikten var. En omedelbar sanktion, speciellt när vederbörande harerkänt brottet, måste naturligtvis vara det bästa sättet. Det är dessutombilligare för samhället. Jag tror att ungdomarna har mycket stor förståelse föratt samhället ger sanktioner - i stället för att ungdomarna i oroskall gå och vänta halvårsvis på att lagforas. Jag vill ärtrtu ert gång understryka att jag inte förstodmycket av artförande, även om det var väl disponerat. Det hadeinte så mycket med ämnet att göra. 159 (vpk): Syftet, , var att visa attsamhällets våld mot ungdortiar har ökat. Det är inte bara så attungdomsbrottsligheten har ökat. Dertrta har orsaker som vi också måste angripa,och vi kan inte tro att lösningen ligger i processtekniska åtgärder. 160 (): Jag tycker att det ärnästan oförskämt att tala om våld från samhällets sida mot ungdomar. Det är härfråga om kriminalpolitik och inte om något våld mot ungdomar. Jag opponerar migpå det bestämdaste mot att man använder sådana uttryck här i riksdag. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) Prot.1986/87:130 24 § Föredrogs T ; TT 1986/87:32 om kontraktsvård m. m. (prop.1986/87:106). 161BJÖRN KÖRLOF (m): har det pågått en ganskaintensiv debatt om påföljdssystemets utveckling i vårt land. I många andraländer som kan jämföras med , i vad gäller rättssäkerhet ochkriminalpolitisk tradition, har man redan kommit betydligt längre i dessafrågor än vad vi har gjort hemma hos oss. Insikten om att olika kategorierlagöverträdare -1, ex. i vad avser ålder eller missbruksproblem - bättre kantillrättaföras med ett mera differenfierat påföljdssystem med varierat inrtehållhar i själva verket lett till ett längre gående kriminalpolitskt reformarbete idelar av , i , , samt nu även i Danmarkoch . har den svenska kriminalpolitikertlidit av uppenbara principiella motsägelser i vad gäller allmänprevention ochindividualpre-vention. Till det kommer också, herr talman, att vi saknatmöjligheter att inom ramen för ett allmänpreventivt system döma till adekvatapåföljder för den växande gruppen ungdomsbrottslingar och den likaledes växandegruppen brottslingar med mer eller mindre svåra missbruksproblem. Regeringen har lagt fram ett förslag om s. k.korttraktsvård. Vi är tacksamma för att förslaget har kommit. Men det är tyvärrett förslag som är behäftat med så allvarliga brister att det enligt samtligaborgerliga partiers uppfattning inte kan godtas i nuvarande skick. Det är högstbeklagligt, eftersom förslaget sannolikt kommer att röstas igenom i kammaren.På det viset kommer vi att ytterligare en lårtg tid tvingas leva med enpåföljdsordning för brottslingar med missbruksproblem som inte kommer attfungera. Skälet till det är att den föreslagna kontraktsvården inteär förenad med ett villkorligt fängelsestraff. som uttaladesig till förmårt för kontraktsvård ansåg att en sådan påföjdsform borde kopplastill villkorligt fängelsestraff. Ett sådant system har flera fördelar. En äratt möjligheterrta för kontraktsvård att fungera som ett alterrtativ enbarttill fängelse blir större. Att brottsligheten förskyller fängelse skullenämligen i så fall vara en förutsättning för att påföljdsformen skulle kunnakomma i fråga. En annan fördel är att påföljdens allmänprevcrttivaeffekter avsevärt skulle stärkas på grund av att det villkorliga fängelsestraffetvilar som ett konkret straffhot över lagöverträdaren. Ytterligare en fördel är att det villkorligt medgivnaanståndet skulle kunna förverkas i sin helhet vid ett kontraktsbrott. Någonavräkning av vad som har verkställts i form av undergången kontraktsvård skulledå i princip inte behöva ske. En dom på villkorligt fängelse skulle dessutom kunnamedföra en avsevärt större press på en missbrukare att verkligen genomförakontraktsvården. Han eller hon vet då vad som riskeras vid ett misslyckartde.Detta är isjälva verket ett psykologiskt stöd för den som undergår kontraktsvård. Om kontraktsvård skall förekomma inom ramen för enföreskrift om skyddstillsyn, vilket regeringens förslag innebär, är det ihögsta grad osäkert om kontraktsvård över huvud taget kommer att kunna fungerasom ett alternativ till fängelse. Enligt reservanternas uppfattning måstekontraktsvård kopplas till ett villkorligt fängelsestraff. I reservation 1 har samtliga borgerligapartier reserverat sig fill förmån för att påföljden samhällstjänst snarastinförs, åtminstone på försök, i vårt land. Det är egendomligt att regeringeninte har velat se de påtagligt positiva effekterrta av en sådan påföjdsform sombl. förekommer i och och att regeringen inte har tagit fastapå att kriminalvårdsstyrelsert numera förordar en sådan reform. Vi har länge saknat ett bredare batteri avstraffsrättsliga reaktioner mot unga lagöverträdare. Det märker man om mandeltar i denna debatt. I stället för att blint döma ut böter som den ungeoftast inte har förmåga att betala, till villkorlig dom som av många över huvudtaget inte upplevs som en samhällsreaktion eller till fängelse som många gångerinte alls är lämpligt för unga förstagångsförbrytare, öppnas ju medsamhälllstjänst en ny och rimligare påföljd. Denrta påföljd har kraftiga inslagav att ge den uuge insikt om det förkastliga i hans beteertde. Dert unge fårt.ex. när det är skadegörelse och vandalisering utföra ett samhällsnyttigtarbete utan ersätt-rtirtg och får därmed hartdgripligt ta konsekvertserna avsitt handlande. Det är en pedagogik som borde ge, och i andra länder har givit,positiva resultat. Regeringens avvisande av försök med samhällstjänst ärliksom det dåliga förslaget om kontraktsvård mycket olyckligt. Deltagarna i denallmärtrta debatten och väljarna har också på den punkten att noterasocialdemokratins reformfientliga hållning. I reservation 4 harmoderaterna -ensamma, vilket jag beklagar- yrkat att i vårt land börliksom i en del andra västerländska lärtder införas, som en typ avfrihetsberövande påföljd, s. k. fritidsfängelse. Uttrycket kan - har jag nulärt mig - leda tanken riågot fel. Fritidsfängelseförekommer i andra länder i form av nattfängelse och veckoslutsfärtgelse. Ertsådart påföljdsform har också mårtga påtagliga fördelar och kan i vad gällerfrihetsberövande under veckoslut föreuas med samhällstjänst, som vi nudiskuterar. Det råder inget som helst tvivel om att ett sådartt system skulleutgöra ett verkligt alternativ för yngre brottslingar som ofta får upprepadeåtalsunderlåtelser eller vård enligt socialtjänstlagen. Jag beklagar att vi moderater än så länge står ensammabakom tanken om fritidsfängelse, en tanke som jag dock tror kommer -allteftersom debatten fortsätter - att vinna stor anslutrtirtg när man rtärmarefuuderat över dess mårtga fördelar. Avslutnirtgsvis vill jag, för att spara litetfid, säga att i det förra ärertdet förkastade regeringsmajoriteten tanken påjourdomstolar för att realisera idén om en snabbare rättslig procedur mellangärning och påföljd. I detta ärende avvisas tanken på samhällstjänst och manavvisar fritidsfängelse; Den växande ungdomsbrottslighetert möts avregerirtgert med vankelmod och kraftlöshet. Och i vad gäller brottslingar medmissbruksproblem lägger man fram ett förslag som uppenbarligen inte kommer attfungera. Kontraktsvård m. m. Regeringens kriminalpolitik sakrtar principoch nytänkande: Oppositionen får stå för nytänkande och reformvilja. Jag hyseren viss medkänsla med utskottets socialdemokratiska ledamöter som tvingasförsvara justitieministerns kraftlösa och tvehågsna kriminalpolitik. Jag yrkar bifall till reservationerrta 1,2,3och 4 i föreliggartde betärtkartde. 162KARIN AHRLAND (fp): Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2och 3. Reservation 4 kan vi tala om efter valet. Vi behandlar propositionen om kontraktsvård. Därdiskuteras också väldigt mycket om samhällstjänst. Om vi tar upp denreservation som handlar om samhällstjänst först, kan man notera att ipropositionert skriver justitieministern att: "det är uppenbart attsamhällstjäust har vissa förtjänster". Så nämner han de fördelar somligger i fördjupad kontakt med andra människor utanför lagöverträdarenstidigare umgängskrets, och han är positiv till "reparativa och pedagogiskainslag". Allt detta låter ju mycket bra, och när man läser dettänker man; Aha, äntligen har också en socialdemokrat fastnat för detta förslagoch för en påföljd som ju faktiskt finns på så många andra ställen i världen,en påföljd som ju skulle ha en chans att inte demoralisera den dömdeytterligare utan i stället kunna innebära en, verklig rehabilitering -åtminstone en möjlighet därtill. Men fortsättningen av läsningen gör oss bara besvikna.Justitieministern ägnar sig, liksom frivårdskommitténs majoritet, mycket mer åtatt se till ett arttal möjliga rtackdelar rtied samhällstjärtst. Och det äralldeles riktigt - man skall aldrig stifta lagar utan att noga ha undersöktbåde fördelar och nackdelar, men det behöver i och för sig inte medföra att manskall vara sä uppgiven att man inte vågar pröva någraförändringar. Och uppgivenhet tycker jag att kommittéus förslag eller rättaresagt "ickeförslag" i fråga om samhällstjänsten andas. Och dess värrehar regeringen och utskottsmajoriteten nu också drabbats av dertna uppgivenhet.Samtidigt är det naturligtvis för oss som inte är så uppgivna intressant attrtotera att jusfitiemirtisterrt irtte vill "slutligt avskrivafrågan". Det verkar, herr talman, som om hart, för att använda ett i denhär kammaren inte helt obekant uttryck, som då gällde mycket allvarligaresaker, "vill dra den i långbänk". Vi för vår del menar också att detinte finns skäl att avskriva frågan, men det finns skäl att ta ett positivtbeslut och införa samhällstjänst. Samhällstjänst irtnebar ert skyldighet för dert dömde atturtder fritiden utföra ett oavlönat men meningsfullt och samhällsnyttigtarbete. Påföljden finns, som redan har rtämnt, i ett stort antalländer där erfarertheterrta är goda. I praktiskt taget varje artnat land iVästeuropa pågår eller planeras olika verksamheter av samhällstjänst utom justi . Mert det rör sig här också. har nämligen ,som ändå borde anses ha den största sakkunskapert på området och som tidigarevarit mycket kritisk till samhällstj ärtst, ärtdrat sig och uttalat sig för enförsöksverksamhet. Och det är faktiskt inte mer än det vi begär ifolkpartimotionen och i reservationert. Mert inte ens det kansocialdémokraterrta gå med på. inte insedet pedagogiska och allmärtpreventiva värde som ligger i att en dömd får bäraföljderna av vad hart gjort. Vi tror att det, inte minst för ungalagöverträdare, vore mycket värdefullt att få dem att tänka efter, att inse vadde har gjort och att få sona brottet och göra det i en miljö som inte ärfarlig. Det är sådana fördelar som ligger i samhällstjärtsten. Vi vet att det i av alla våldsbrottsfallhar en av de irtblandade - den dömde eller våldsoffret - varit alkoholpåverkad.Om vi inte hade ett så utbrett alkoholmissbruk skulle vi alltså kunna minskavåldsbrottsligheten betydligt. Vi vet också att ert förfärartde stor del avegendomsbrotten begås därför att narkotikamissbrukare behöver pengar tillknark. Det är helt enkelt så att en stor del av vad vi här i kammarert brukarkalla för vardagsbrottert begås av människor som är missbrukare av alkoholeller narkotika. Därför är det i och för sig bra att regeringen ochutskottsmajoriteten nu äntligen vill ändra i , så att det blirmöjligt att använda s. k. kontraktsvård som en ny variant av kriminalvård ifrihet och som ett alternativ till fängelse. Men vår huvudinvändnirtg motpropositionen och mot majoriteten i utskottet beror på att vi menar attkontraktsvård, om den skall vara verkningsfull, måste förenas med ettvillkorligt fängelsestraff på det sätt som frivårdskommittén föreslagit.Kommittén menade att man i stället för fängelse skulle använda kontraktsvårdför missbrukare av alkohol och narkotika, sådana som måste ha vård för att bliav med missbruket och som åtminstone är villiga att gå igenom vård ertligt ertsärskild plan och som dessutom är lämpliga för det. Det finrts ju, som vi allavet, ett arttal kriminella som om och om igen återfaller i brott därför att deär missbrukare. Om de kunde bli fria från missbruket skulle åtskilliga av demockså säkerligen avhålla sig från brottslig verksamhet i fortsättningert. Mcrt det som regerirtgert och majoritetert i utskottetförordar är ju i stället ett system med korttraktsvård som irtrtebar ertutvidguing av skyddstillsynen. Och det räcker inte. Om mart, som vi vill,kopplade kontraktsvården fill ett villkorligt fängelsestraff är det helt klartatt vården är ett förtroende som visas den dömde. Om han missbrukarförtroendet, förvandlas vården till ett Ovillkorligt fängelsestraff. Det sätter en effektiv press på en missbrukare - han vet exakt vad hartriskerar om han bryter kontraktet. Därmed finns det större möjligheter att hanfaktiskt vill fortsätta att genomgå vården. Det skulle, tycker vi, ha ertallmärtpreverttiv effekt. , herr talman; Reservation 3 är egentligen enföljdreservation till reservation 2. Prot.1986/87:130 - 163ELVING (); Under en följd av år har vi fråncenterpartiet krävt förnyelse av det svenska kriminalpolitiskapåföljdssystemet. Vi har framför allt velat införa två nya påföljder. Det hargällt dels kontraktsvård, dels samhällstjänst. Hela fiden har riksdagertsmajoritet avvisat dessa krav med härtvisnirtg till pägåertde utrednings- ochberedningsarbete. När vi så äntligen fick en propositiort i frågart undervåren, var det naturligtvis med stor förväntart som vi mottog dert. Tyvärr blevvi väldigt besvikna när vi började studera vad propositionen verkligeninnehöll. Jag vill beteckna det nu föreliggande förslaget som en halvmesyr. radikalagrepp som behövs för att skapa ett effektivare och mer flexibeltpåföljdssystem. När det gäller införandet av kontraktsvård är tanken attden som begår ett brott som har sin grund i missbruk bör vårdas för dettamissbruk. Det är ett sätt att ge denna person en möjlighet att komma tillbakatill ett fungerande samhällsliv utan kriminalitet. har föreslagit att påföljdssystemet skallreformeras så, att domstolarna kan döma lagöverträdare till en påföljd sominrymmer stora behandlings- och vårdinsatser. Enligt vår mening finrts möjlighetatt med beaktartde av såväl allmärtprevenfiva som individualpreventivaövervägan-dert reformera påföljdssystemet i den riktningen. som har haft i uppdrag att utreda fråganhar föreslagit att villkorligt fängelse i kombinafion med kontraktsvård skallvara ett påföljdsalternativ i de fall den tilltalade har särskilda vård- ochbehandlingsbehov, grundade på missbruk. Kommittén föreslog.att vårdkontraktetskall vara bindartde för den som är åtalad. I de fall kontraktet bryts skalldet villkorliga fängelsestraffet i princip avtjänas i sin helhet. Regeringen och riksdagsmajoriteten har dock inte följtkommitténs förslag utan föreslår att påföljden skyddsfillsyn skall kunnakombineras med föreskrifter om kontraktsvård. Enligt vår mening innebär den nu föreslagna konstruktionenatt de allmänpreventiva kraven inte tillgodoses i tillräcklig omfattning.Därutöver uppfyller förslaget inte heller de krav på enkelhet och förutsebarhetsom lagstiftningen rimligen bör uppfylla. Frårt sida anser vi att den konstruktiortsom frivårdskommit-tért föreslog är klart mycket bättre än deförslag som ligger på bord.