prot · GA0913 · 1986-12-31 00:00:00 — Många av de kvinnorsom misshandlas har också alkoholproblem. Därför, herr talman, skulle en begränsning avalkoholkonsumtionen i vårt samhälle och ett borttagande av all narkotika få en oerhörtstor betydelse och ha en positiv inverkan, bl. a. genom en minskning avvåldsbrotten. Det skulle också få andra konsekvenser, hälsopolitiska ochmänskliga positiva effekter, men jag har velat peka pä det sammanhang som finnsmellan alkohol och våld och mellan video och den våldsutveckling som vi kan sei dag. 57BARBRO (); Det är hårda fider i . Skatfetaket ärnätt och kostnaderna stiger snabbt. Regeringen söker febrilt efter nya,behändiga sätt att dra in mera pengar till statskassan. S. k. engångsskatter,som skatten på pensionsförsäkringarna, är det senaste tillskottet i denna floraav nya intäktskällor. I avtalsrörelsen står . Alla vill ha igenom sina krav och se omintressena för de grupper som resp. organisation anser missgynnade. Man talar om "de svaga i samhället". Dettabegrepp får lätt betydelsen "de ekonomiskt svaga". Och visst måstesamhället hjälpa och stötta lågavlönade, barnfamiljer, pensionärer och andrasom kan ha det besvärligt ekonomiskt. Men det är sä lätt hänt, att de somverkligen lever på livets skuggsida glöms bort - inte minst för att de oftainte har resurser atf göra sina röster hörda. Jag talarom de handikappade - fysiskt, psykiskt eller socialt. Vi i brukar benämna dessa grupper Det glömdaSverige. Eftersom det handlar om ett relativt begränsat antal personer ocheftersom de, åtminstone hitfills, ofta har levt i en "egen värid" vidsidan av samhället, hamnar de gärna vid sidan om, också i debatterna. Jag vågar påstå, att de flesta människor vet mycket liteteller rent av ingenfing om hur de handikappade lever. trodde många att handikapp var ett Gudsstraff. Utvecklingsstörda behandlades som djur och hölls inlåsta som sådana.De kallades för "idioter" eller "sinnesslöa". Rörelsehindrade var hänvisade till släktingars förbarmandeeller till att tigga för sin försörjning. Socialt svaga människor slogs oftatotalt ut ur samhällsgemenskapen och gick under av spritmissbruk eller svälteller frös ihjäl, eftersom de inte hade någon bostad. De som vistades på fornatiders fattighus dog också ofta unga, av sjukdomar förorsakade av denundermåliga hygien och mathållning som dessa institutioner tillhandahöll. Den nedlåtande attityden följdes av denbeskyddande. Det var synd om de stackars "vanlottade", och de skulleskyddas från det farliga samhället. var det alltså de handikappade somskulle skyddas från samhället och inte - som det tidigare varit - tvärtom. Det är först under som begreppenintegrering och normalisering kommit att bli centrala hållpunkter ihandikappolitiken. trädde en ny omsorgslag i kraft. Deninnebär en klar förbättring för de grupper som berörs av den;utvecklingsstörda, barndomspsykotiska och nyskadade. Med nyskadad menas enperson som genom sjukdom eller yttre våld, t. ex. en trafikolycka, fått ettbestående förståndshandikapp. Den nya lagen ger nämnda grupper rätt fill ett antalsärskilda omsorger. Dessa är för det första rådgivning och personligt stöd, fördet andra daglig verksamhet för dem som inte arbetar eller utbildar sig. Vidarehar man rätt till korftidsvistelse utanför det egna hemmet, och bostad ifamiljehem eller elevhem för barn och ungdomar som behöver bo utanför det egnaföräldrahemmet. Vuxna har rätt till boende i gruppbostad om de inte kan bohelt självständigt. Om man anser att samhället inte tillhandahåller desärskilda omsorger som man har rätt till kan man dessutom överklaga. Den nya omsorgslagen är ett framsteg. Den är en s. k.pluslag, dvs. den lägger sig ovanpå andra lagar och ger en speciell grupp extrarättigheter utöver dem som alla medborgare har. Den träder alltså infe in istället för någon annan lag utan är ett tillägg, ett komplement, till andralagstadgade rättigheter. Men hur goda lagens intentioner än är, så är den enpapperstiger om infe samhället satsar ordentligt. Behoven är mycket- stora, 1Stockholms läns landsting får t, ex. verksamheterna för dem som faller underden nya omsorgslagen öka . Regeringenhar sagt att den totala volymökningen för kommuner och landsting skall varahögst . Detta innebär att det måste göras neddragningar iverksamheten på några andra områden i stället. Handikappgrupperna skulle behövaännu mer än dessa för aft kunna erbjudas full service. Det måste alltsågöras prioriteringar, 1 det här avseendet tar sitt ansvar, och vibeklagar att andra partier inte vill satsa lika mycket. Men alla handikappade faller infe under omsorgslagen.Villkoren för de unga rörelsehindrade som bor hemma och för deras föräldrar ärofta oacceptabla. Familjer som har sina barn hemma gör ett enormt arbete och Prot,1986/87:13 10 protokoll 1986/87:12-13 spararstora pengar åt samhället. Det är ofta ett heltidsarbete att ha ettrörelsehindrat barn. är det dessutom ett dygnet-runt-jobb. Familjer som väljer att ta hand om sitt eget eller någonannans handikappade barn i hemmet måste få skälig ekonomisk ersättning frånsamhället för det arbete som de utför. Det finns dessutom alltför smämöjligheter för dessa familjer aft få avlastning, att t. ex. låta barnet åka påläger eller att få hem en "avbytare". Det är yiktigt att göra förstärkningar här. Dels måstesamhället bygga upp en korttidshemsverksamhet, dels måste korttidshemmen gesett vettigt, pedagogiskt innehåll, så att det inte bara blir fråga omförvaring. Ofta får familjer med ett rörelsehindrat barn åka kors ochtvärs mellan olika behandlande instanser. Det kan bli många och långa resor,och dessutom uppstår lätt luckor i behandlingsarbetet eller t. o. m.dubbelarbete. För att man skall komma till rätta med detta problem börsamordnad barnhabilitering införas i hela landet. Människor som har fått ett fysiskt handikapp genom t. ex.en olyckshändelse måste också i största möjliga utsträckning ges chansen tilleget boende. Om detta inte är möjligt, skall den handikappade fä bo i en miljödär han kan ha gemenskap med sina medboende. Det är olyckligt att lägga ungatrafikskadade på en långvårdsavdelning bland åldringar och senildementa. I boendet måste alla handikappade ha rätt fill ett eget,personligt inrett rum. Man skall givetvis ha rätt att dela rum med någon mantycker om, om man så önskar, men vi får inte glömma att många av dem somflyttar ut från institutioner som läggs ned är hospitaliserade. De vet inte omnågot annat än atf dela rum med kanske fyra fem personer och infe ha någonmöjlighet att dra sig undan och få vara för sig själva. Därför bör allauppmuntras att åtminstone pröva att bo i ett eget rum. anser aft privata alternativ ger mångfald ivården; När det gäller att slussa ut människor från institufioner tillbaka tillett eget boende har det visat sig att just privata vårdhem lyckats mycket bra.Här kommer det personliga engagemanget fram på ett mycket tydligt sätt. Mananvänder sig av många små steg vid utflyttningen, och känner mantrygghet därför aft personalen finns till hands. Dessutom uppstår ofta enpersonlig vänskap, som består även när den handikappade sedan klarar sig påegen hand. Arbete är inte bara ett sätt att förtjäna sitt uppehälle.Det ger också kontakt med omvärlden oeh en känsla av att ha en uppgift atffylla i tillvaron. Därför bör det vara en lika självklar rätt för enhandikappad som för oss andra att få ett jobb. Där de egna resurserna inferäcker till måste det finnas möjlighet att få professionell hjälp medanpassning. Alla kari inte göra allting, men alla kan göra någonting. Vi måste få stopp på de rutinmässigaförtidspensioneringarna av handikappade. förtidspensioneras av renslentrian ofta människor, som egentligen har ganska stora resurser. Här måstevarje möjlighet till arbete prövas innan en förtidspensionering kan komma tillstånd som allra sista utväg. Förtidspensioneringen blir ofta en dom frånsamhällets sida över den handikappade: Du duger ingenting till. Folkpartiethar motionerat om att pengar borde föras över från socialför- säkringssektorntill arbetsmarknadssektorn just för aft underlätta för handikappade att fåarbete, men tyvärr har vi ännu infe fått gehör för detta förslag. För sedan kunde man i min ortstidningEnköpings-Posten läsa en insändare under rubriken infe färdtjänstenfill bingospej. Av förklarliga skäl utbröt en folkstorm på insändarsidan medbrev från såväl handikappade som andra. Insändaren i fråga ansåg attfärdtjänsten borde omprövas. Hon hade uppenbarligen ingen kontakt med någonhandikappad, för då hade hon vetat aft det är just till arbetsplatsen och tillfritidsaktiviteter som de handikappade skall använda färdtjänsten. Sjukresor,som den här insändaren ansåg atf färdtjänsten var till för, betalas avförsäkringskassan för såväl handikappade som oss "friska".Folkparfiet vill dock att handikappade skall få använda färdtjänsten försjukresor, och det görs också försök med en samordning på några platser ilandet. Vi vill dessutom aft färdtjänsten skall bli en naturligdel av kollektivtrafiken, vilket också folkpartister framförde här i kammarenförra veckan, i samband med trafikutskottets behandling av betänkandet om vissatrafikpolitiska frågor. Detta är vikfigt för att de handikappade skall fålättare att delta i olika fritidsaktiviteter. har uppdraget att se överriksfärdtjänsten, och givetvis skall handikapporganisationernas kunskaper tastill vara i det arbetet. Det har emellertid visat sig att krånglet bara harökat i stället för tvärtom, och har såväl HCK som DHR tröttnat och heltenkelt lämnat sina platser i transportrådet. Deras önskan är nu atf ensjälvständig nämnd eller annat organ skall tillsättas, som på ett positivt sättarbetar för att förbättra möjligheterna för de handikappade att resa. Vi måste också vara beredda att gehandikapporganisationerna stöd, De vet bäst vad de handikappade har för behov.Vi som inte är handikappade kan aldrig veta hur vardagen egenfiigen ter sig fören handikappad. Det förekommer nog ganska ofta att de behöver mer hjälp än devisar för familj och vänner. Slufiigen vill jag bara säga aft vi absolutinte får glömma respekten för de handikappade och deras integritet. Det är ettmycket viktigt inslag i omsorgen - som förresfen är ett ord med tråkig genklangav forna tiders tycka-synd-om-mentalitet - som vi tyvärr inte kan rå på medpolitiska beslut. Men med information och kunskap kan rnan nå oanade resultat.Här kommer vikfen av integrering in. Om vi alla i vårt dagliga liv konfronterasmed människor med handikapp, kan vi lära känna dem som människor och upptäckaderas resurser och personligheter. Då kommer vi att finna att de är individersom du och jag, med samma behov av att ha ett värde, en personlig utveckling,närhet pch värme samt självbestämmande. Men respekt är som sagt inte något somvi kan besluta om, i alla fall inte här i denna kammare. Det är ett beslut somvar och en av oss måste ta alldeles själv - i hjärtat. 58Socialminister : Herr talman! I regeringsförklaringen sägs bl.a. följande; "En rättvis fördelning av de samlade resurserna är ennödvändig förutsättning för atf landets medborgare skall hålla samman ochgemensamt kunna bygga vidare på välfärden." Prot.1986/87:13-22 oktober 1986 På viktiga punkter saknas fortfarande denna rättvisafördelning på det sociala området. Det har varit svårt, av ekonomiska skäl, attunder åren val komma till rätta med den skevaresursfördelningen, som blev en följd av den borgerliga regeringspolitiken,svårt helt enkelt därför att statens ekonomi under dessa år försämradesavsevärt. är det ekonomiska läget förbättrat, även om mycketfortfarande återstår av saneringsarbete. Förbättringen innebär i alla fall attvi åter kan börja genomföra en del nödvändiga omfördelningar. Avkastningen på engångsskatten, som diskuterats här ikammaren , ger oss resurser till förbättringar för pensionärerna.Det räcker för min del att konstatera, "att det förslaget är ett braexempel på socialdemokratisk fördelningspolitik - att ta från ett ställe därdet finns kapital, mer än vad som behövs, och fördela till områden där detfinns brister. Det är en rättvis omfördelning. Pensionsspararna har ju tjänatpengar på den ekonomiska politik som den socialdemokrafiska regeringen harfört, medan dagens pensionärer fått göra uppoffringar till stöd för den fördapolitiken. Värdesäkra pensioner talar om. Densocialdemokratiska regeringen har faktiskt återställt den ursprungligaberäkningsmetoden för basbeloppet med konsumentprisindex, och det är det som ärden viktiga åtgärden för att långsikfigt garantera ATP. De borgerliga undandrogju beräkningsgrunden för basbeloppet. Tala om konfiskation! Det var enlångsiktig sänkning av ATP;s andel av inkomsten. Jag tror, att det finns enighet om att det nu är dags atfförbättra och ge pensionärerna ett tillskott utöver den vanliga årligauppräkningen. Men fortfarande gäller, att nya utgifter måste betalas med nyainkomster eller besparingar. Då är engångsskatten ett bra alternafiv förfinansieringen. Också påandra områden kan vi göra förbättringar. I regeringsförklaringen har vi sagt att ersättningsnivån idelpensionen skall höjas från 50 fill . Det är en efterlängtadåtgärd för många som ett helt liv haft ett tungt arbete. Det framgår inte minstav alla de telefonsamtal som kommer till spcialdepartementet. Också denhöjningen finansieras. fattade den borgerliga riksdagsmajoriteten beslutom att införa fler karensdagar i sjukförsäkringen. Efter valsegern 1982upphävde den nya majoriteten detta beslut. och harsedan dess framlagt förslag här i om sänkningar aversättningsnivån i sjukförsäkringen. vill vi socialdemokrater i stället medverka tillytterligare förbättringar av sjukförsäkringen. En proposition om sjuk- ochföräldraförsäkringen utarbetas i . Också härär målsättningen att de nya reglerna skall kunna gälla frän -med den reservationen att försäkringskassorna till dess hinner arbeta fram nyarutiner, så aft systemet fungerar friktionsfritt från början. Det här är en rättvisereform av stora mått. Den innebäratt mer än en miljon löntagare får samma förmånliga sjukförsäkringsregler somredan finns på det offentliga området och för så gott som samtliga tjänstemänpå den privata sektorn. Reformen innebär för många korttidssjuka ibland 1 000kr. mer i sjukersättning. Också här gäller att reformen är finansierad genom enhöjning av arbetsgivaravgiften. Vi måste ta hänsyn till de gamla, sade vill avveckla alla institufioner, påstod han. Som allaförstår är det fel. Vi anser att man måste fa hänsyn till de gamlas önskemål.Vilken gammal person vill inte bo kvar i den egna bostaden så länge sommöjligt? För det krävs att samhället ställer upp med service i form av socialhemhjälp och hemsjukvård där sådan behövs. finns inom långvården över 10 000 personer som ärvad vi kallar klinikfärdiga. De skulle kunna klara sig ute i samhället, omdenna service fanns tillgänglig i öppna former. Viskall ta hänsyn till vad degamla vill. Jag kan försäkra och att det är vadden socialdemokratiska politiken går ut på. Det gäller emellerfid att se fill att alla får del avdenna service. Det får inte vara så att enbart människor som kan betala för sigskall ha denna valfrihet, utan den måste alla ha. Den offentliga sektorn har debatterats härtidigare . Jag är såsom ordförande i aidsdelegationen mycket glad över attvi har en offentlig sjukvård. Den är hörnstenen i vår välfärdspolitik. Den harsnabbt visat sig mycket ändamålsenlig när det gäller bekämpningen av enallvarlig epidemi, HIV-smittan och sjukdomen aids. I de internationella kontakter som jag har somsjukvårdsminister hör jag ofta representanter för andra länder säga; Niharfördelar i . Ni har ett sjukvårdssystem som omfattar alla människoroch som medger en bra kontroll av epidemiers utveckling. I andra länder, där hälso- och sjukvården i storutsträckning bedrivs i privat regi, är det svårt att samla ansvaret och vidtaåtgärder som är effektiva. Och detta gäller inte bara sjukvården - det gällerockså och narkomanvården. Vi blir i vårt land aldrig beroende avinsamlingar och anslag från enskilda för att kunna vidta nödvändiga åtgärder.Insamlingar kan utgöra förträffliga komplement. Vi har redan resurserna samladeoch kan sätta in åtgärder snabbt. Jag är också övertygad om att detta kommeraft ge resultat. Det är mycket som fungerar utmärkt i den svenskasjukvården, sade . Jag tror att den offentliga hälso- ochsjukvården också är en garanti för att alla människor får nödvändig vård ochdet oavsett bostadsort och oavsett sjukdom. Visst finns det köer, men ingen skall försöka övertyga migom att köerna skulle bli kortare med en omfattande privatisering av sjukvården.Vi kan lösa de här problemen bättre och billigare inom ramen för det offentligasystemet med ett förbättrat samarbete mellan landstingen och med en samordningav resurserna. Statsministern citerade i dageris debatt ,grundaren av den s. k. City-Akufen, som har sagt att det inte finns så storamöjligheter för privata insatser inom sjukvården i , för därtill är denoffentliga sjukvården alltför bra. Där är sjukvårdskostnaderna nuuppe i av bruttonationalprodukten. Administrationen i Washingtonprövar nya metoder för att hålla kostnaderna nere, och det skall naturligtvisvi också göra. Men vi har i inte de höga kostnaderför sjukvården somman har Prot.1986/87:13. Ochändå, vågar jag påstå, har vi en sjukvård som är mer rättvist fördelad än den iUSA. Detta borde kunna tas som intäkt för att vi skall slå vaktom den offentliga sektorn. Det skall vi göra av effektivitetsskäl och avekonomiska skäl men framför allt av rättviseskäl. Det är riktigt, som det har sagts, att vi har köer inomvissa områden - när det gäller starroperationer, höftledsoperationer och en delannat. Varför har vi det? Det beror inte på att vi har en dålig hälso- och sjukvårdi det här landet, utan det beror på aft den medicinsk-tekniska utvecklingen härgått så snabbt atf vi har möjligheter att hjälpa människor med dessaproblem, att göra sådana operativa ingrepp så att människor med grå starr kanse igen, så atf människor med dåliga höftleder kan bli rörliga igen. När dentekniken står fill vårt förfogande, har vi ett uppdämt behov. Vi har inteallfid tillgång fill personal osv. Det kommer säkert inte att ta så förrän vi harklarat av den här "puckeln" i hälso-och sjukvården, men jag är övertygad om att vi omtio eller kan ha ett annat köproblem, när den medicinsk-tekniska utvecklingen har gått så snabbt att vi har nya metoder för att kunna göra människor friskare, > Det går inte alltid att förutse var den här utvecklingenkommer att äga rum, men jag tycker att det finns anledning för vårasjälvständiga landsting att bättre samordna sina resurser så att vi på ettsnabbare sätt skall kunna avskaffa de köer som finns . Jag har här redovisat några områden där vi känner ossnöjda med att kunna fortsätta den generella välfärdspolitiken, och vi vill gåvidare på det sättet. För mig känns det bra att trots att det ekonomiska lägetfortfarande är ansträngt kunna höja pensionärernas standard, kunna förbättrasjukförsäkringen för de privatanställda arbetarna, kunna höja delpensionen ochkunna göra extra insatser för att bekämpa en sjukdom som utgör ett hot motfolkhälsan. Så vill vi arbeta vidare för att förbättradén svenska välfärden. 59GÖTE () replik; Statsrådet hänvisar tillregeringsdeklarationen och säger att man vill ha en rätt fördelning på olikaområden. Sedan förklarar hon att engångsskatten är ett bra bevis på detta. Nuhar det diskuterats engångsskatt här i kammaren näsfan i olikasammanhang, och jag vill bara notera ätt statsrådet säger aft det är riktigtatt ta från ett ställe där det finns mer än det behövs. Vem bestämmer atf detfinns mer än det behövs? Jo, det gör den socialdemokrafiska regeringen. Nuråkar det vara pa det sättet när det gäller de här pensionsformerna aft det ärde enskilda själva som har tagit ställning fill sitt pensionssparande. Det ärvanliga LO- och TCO-medlemmar, vanliga löntagare, vanliga småföretagare ochbönder som har bestämt sig: Här vill vi spara så att vi kan trygga vårålderdom. Då säger den socialdemokratiska regeringen; Ni sparar mera än detbehövs, och därför skall vi fa ifrån er pengarna och lägga dem där de bättrebehövs. Och var de bättre behövs vet inte ni, utan det vet vi. Det är ettutomordentligt fint exempel på socialistisk polifik när man säger atf de fåsocialdemokraterna i den svenska regeringen-vet bättre än åtskilliga miljonerlöntagare i detta land var pengarna bäst behövs. Jag tycker att här skallmiljoner löntagare i TCO och LO notera att-de inte begriper sitt bästa när detgäller att satsa på en tryggad ålderdom. Sedan säger statsrådet; Det är fel när påståratt vi vill avveckla alla institutioner. Jag tackar för det beskedet. Orsakentill aft jag sade så var helt enkelt det faktum att jag läste i entidningsartikel att biträdande socialminister hade talat vidett symposium och, enligt tidningen, sagt - men skall man inte tro allt somsfär i tidningarna -aft målsättningen är aft avskaffa alla insfitutioner. Jagtolkar statsrådet uttalande så, att det inte är målsättningen, ochdet är bra. Institutionerna behövs också i framfiden, men inte i denform de har utan i bättre former, i flexibla former. Vi behöverålderdomshemmen i en moderniserad tappning, vi behöver de enskilda vårdhemmen,vi behöver också institutioner på omsorgssidan i olika sammanhang. Men då måstedet vara så också på den punkten att det inte skall vara några få i regeringensom bestämmer hur det skall se ut, utan det är de enskilda människorna sommåste påverka sin tillvaro när det gäller formen av vård då de infe längre kanbo hemma. Vi är överens om att så länge man kan skall man också bo hemma. 60DANIEL TARSCHYS (fp) replik; Jag ställde två frågor fill socialministern:dels om hon visste hur många som stod i kö för operationer, dels vad regeringentänkte göra åt den saken. Det blev inte svar på någon av de frågorna. Det endavi fick höra våren from förhoppning atf landstingen skulle klara skivan.Dessutom fick vi veta att det var bra att det fanns köer, för det är ett teckenpå den medicinsk-tekniska utvecklingen. Jag tycker att det är en alltför passivhållning från fegeringens sida, för att uttrycka sig milt. var glad över att hon som ordförande iaidsdelegationen hade stora resurser fill sitt förfogande, och det tycker jagär riktigt. Man kanske borde tillägga atf måste vara glad överaft underkände den budget som hon själv lade fram och som inte gavnågra stora resurser för den här bekämpningen, och i stället följdefolkpartiets förslag om aft kraftigt öka anslagen till aidsbekämpningen. När vilade fram förslaget fick vi höra att vi var ute i ogjort väder. är fruSigurdsen glad över de resurser som vårt initiativ ledde fram till, attriksdagen sä småningom beviljade medel för aidsbekämpningen. Så har vi då engångsskatten. Den är ett bra exempel påfördelningspolitik, sägs det. När kornmer nästa exempel i så fall? Vi får juhöra att det bara är en engångsföreteelse. Men om det är ett bra exempel lär vifå vänta fler exempel. Man tar pengar från ett ställe där det finns kapital,sägs det, men var finns det inte kapital ? Jag kan nämna exempel på mångaställen där det finns kapital. Nästa gång blir det kanske en engångsskatt påbankernas förmögenheter, dvs. på spararnas pengar, eller på arbetsmarknadenskonfliktfonder, där det också finns kapital som har ökat i värde? Det finnsmängder av områden där det finns kapital att fa av, om man vill följa dessa nyaprinciper. Det är helt fel att påstå att pensionerna urgröptes underden borgerliga perioden. Det nya basbelopp som infördes mot slutet av deborgerliga perioderna ledde , 1982, till att basbeloppet sjönk med100 kr. Hade denna teknik använts 1983 hade det blivit ett . högrebasbelopp än med den ursprungliga beräkningstekniken. Det var alltså en mycketliten . Däremot har det efter 1982 skett en kraftig urholkning avpensionerna. Det är således nästan uteslutande under den socialdemokrafiskaepoken som pensionerna har urholkats. avser ni alltså att minska pensionernaytterligare för dem som har sparat.