prot · GA09131 · 1986-12-31 00:00:00 — Skall man kunna föra eu rtyartserad debatt omgruudskolart och gymnasieskolan i får man ärtdå utgå frårt de endaexisterande undersökningarna med jämförelser mellan och artdra lärtder. Jag tärtkte ta upp ytterligare ett par punkter.Forskningsområdena har prioriterats, precis som i de två tidigareforskningspropositionerna. Man kart säga att det har rått en betydande enighetkring dessa ämnesmässiga eller områdesmässiga prioriteringar. Jag tror att detvar som var irtrte på detta. Det är kulturveteuskap,miljöforskrtirtg, informationstekrtologi och bioteknik som prioriteras, och dethar fått bred uppslutnirtg. Man kan väl också säga att kontinuiteteu mellart den härforsknirtgspolitiska propositionen och de fidigare är gartska god, och jagtycker att det är bra att det irtte sker rtågra hastiga kast vart tredje årrtär det gäller irtriktningen i stort. Det är också ett värde att det firtns enbetydande enighet på den här punkten. Det andra sakområdet som jag tärtkte säga litet grand omär resursfördelningen mellan sektorsorgan och högskola. Här är det däremot,liksom tidigare, en betydande oenighet. vill m och fp, fast i litetolika takt, under den nu aktuella perioden föra över sektorsforskningsmedeltill högskolan. I varje fall för synes det vara rädslan för vad de 'kallar politisk styrning som ärbestämmande till mycket stor del - det framgick av anförande. På socialdemokratiskt håll delar vi inte den i mitt tyckeöverdrivna rädsla för politisk styrnirtg som uttalar. påstod att socialdemokraterna irtte serrtågot problem i sektorsforskning. Jo, det gör vi visst. Jag skall strax kommain på dessa avvägnings- eller balansproblem. Vid den förra forskningspolitiska debatten här i kammarenför framhöll jag att mart kunde tänka sig att göra enomfördelning, som vi då ansåg örtskvärd, på åtminstone tresätt. Man kan ökaanslagen till högskolan, man kan minska vissa sektorsforskningsanslag och mankan se till att det läggs större vikt vid långsiktig kurtskapsuppbygguad isektorsorganen. Jag kan väl säga att årets proposition lägger tyngdpunkten påden första och den tredje metoden. Man har ökat anslagen till högskolorna ochforskningsråden, och genom det åstadkommer man faktiskt en annan avvägningmellan sektorsorganen och högskolan. Utskottet säger att det kan vara att ta även denandra metoden i anspråk, dvs. mirtska artslagert till sektorsforsknirtgert.Därför gjorde vi-det är s och vpk som står bakom det - ett tillkärtnagivande,där vi säger att regeringert bör i nästa forskrtingsproposition försöka attföra över en viss del av anslagen för sektorsforskningen till högskolan. Vityckeratt det är dags att även ta till dert metoden för att åstadkomma enertligt vår mening bättre balans. Den tredje frågeställningert som jag tänkte ta upp är hurspridd högskoleforskningen skall vara. Eller man kan uttrycka det så här: Vidhur mårtga högskolecrtheter skall det finnas fasta resurser för forskning ochforskarutbildning? Eftersom rätt många har uppehållit sig vid detta, både häroch i den allmärtrta debatten, kanske jag skall säga ett par ord om detproblemet. När utskottet nu liksom sedau säger att fastaforskrtingsresurser och forskarutbildning inte bör lokaliserastill ytterligare högskoleenheter, innebär det självfallet inte något förbud förforskning vid övriga högskolor. Det finns faktiskt de som har sagt det ibland,men jag vill inte påstå att rtågon av debattörerna här har sagt det . Det vore dumt med ett sådant förbud, för det pågår juforsknirtg vid mindre och medelstora högskolor. Tvärtom ökar möjligheterna tillforskning vid dessa högskolor, och det är två faktorer som medverkar tilldetta. Den ena är de särskilda medlen för högskolelektorernasforsknirtg. I samband med att fördelningen skall göras av fakultetsnämnderna istället för av regionstyrelserrta skall högskolelektorerrta för övrigt ha vadvi kart kalla för en egen kvot som en garanti för att ert viss del kommer demtill godo - i stort sett dert del som de redart har. Ingenting säger att detskall vara precis så mycket som garantin omfattar. Det kan bli mer också. sade att det var negativt när man gjorde denhär förändringen av utdelningen. Men fakultetsnämnderna kan inte göra någotoöverlagt, eftersom det finrts en garanti för de mindre och medelstorahögskolorna att just lektorerna där skall få del av resurserna. Dert andra av de faktorer som gör att man kan se positivtpå forsknirtgert vid de mirtdre och medelstora högskolorna är anslaget tillkontaktorganisa- Forskning, m. m. Prot.1986/87:131 ' Forskning, m. m. tioner vidde mindre högskolorna. Det anslaget har höjts med 7 milj. kr., och sedanaviseras 1 milj. kr. till för vart och ett av de övriga årert i periodcrt. Dessa medel skall artvärtdas bl. a. för att plarteraprojekt, utarbeta ansökningar till forsknirtgsråd och sektorsorgan m. m. Deskall tjäna som stimulans för lärarna vid de mindre högskolorna och aktiveratill ytterligare forsknirtg. Dessa arrartgemang visar att statsmakterna inte motarbetarforskning vid de mindre högskolorna, utau tvärtom främjar den. Jag vet inte varifrån fått det påståendetatt vi skulle tro att det inte skulle kunna utföras forskrting vid de mindreoch medelstora högskolorna. Vi är fullt medvetna om att det utförs forskningdär sedan långt tillbaka, och vi är medvetna om att en del av den forsknirtgerthar hög kvalitet. Det vore dumt att förneka detta, för det hör tillverkligheten. Då kan mart fråga sig varför utskottet vidhåller sirtirtställrtirtg att fasta forsknirtgsresurser och forskarutbildrtirtg irtte börspridas ytterligare. Anledningen är att vi för dagen inte har tillräckligt medresurser för ökad spridnirtg. Det finns inte någon principiell uppfattning - ivarje fall inte hos socialdemokraterna - att det är just de nuvarande enheternasom skall ha fasta forskningsresurser. Men om det skall tillföras fastaforskningsresurser, och även forskarutbildnirtgsorganisation, till rtågon ellernågra ytterligare högskoleenheter blir det fråga om avsevärda resurstillskott. Det kan vara skäl att erinra om att av de sex enheter somi dag kallas universitet i måste och betraktas som små,jämfört med de fyra stora. Dåärdet angeläget att dessa två, jämte högskolart iLuleå, som är liten jämfört med de två stora tekniska högskolorna, får rejälatillskott, så att vi först där säkrar en stabil forskningsmiljö. Därför får de,och framför allt , i detta sammanhang relativt höga tillskott . Det ligger inget egenvärde i att ha stora universitet ochhögskolor. Men för att kurtna erbjuda ert stimulerande forsknirtgsmiljö fårinte ett universitet vara för litet. Ingen har vad jag vet hävdat att de svenska enheterna medfasta forsknirtgsresurser skulle ur forskningssynpunkt vara för stora, snararetvärtom. Det räcker alltså irtte, som en del tycks tro, att placeraut en eller artnan professor. Dcrt saken skulle man i och för sig kartske haråd till, mert rtu gäller det bra mycket mera, bl. a. en ordentligforskarutbilduirtgsorgartisation. Man kan erinra om att startade som entartdläkarhögsko-la i mittert och blev urtiversitet 1963, villjag minnas. startades genom ert sammanslagning av enteknisk forsknirtgsert-het och ert urtiversitetsfilial . Jag tror att det finns en ganska bred uppslutnirtg kringtanken att både Linköpirtg och fortfarartde irtte är riktigt färdiga, utanbehöver stöttas ytterligare för att få den stabila forskningsmiljö jag hartalat om. Det visar vilka resurstillskott som det är fråga om och som krävs föratt man skall få fram enheter som är någorlunda stabila. Det fjärdeområde jag tänkte ta upp är utrustningsfrågorna. Jag vill först bara notera att genom överenskommelsenmellan s och vpk i utskottet kunde UHÄ-FRN-ramert tillföras 22 resp. 13 milj.kr. varavälkomna tillskott, och det är fråga om en permartcrtt nivåhöjrtirtg. Eftersom mårtga tagit upp det vill jag också säga ett parord om bartkmedlert, eller vad vi skall artvärtda för uttryck. Det är alltså de600 miljorter som på tre är skall fördelas och som ett antal affärsbankerutfäst sig att bidra med till utrustning för forskning vid högskolor ochuniversitet. Det har spekulerats i olika riktrtingar, ochspekulatiouerrta har färgat av sig också på de föregåertde inläggen . Frånnågot håll har man rest farhågor för att forsknirtgcrts frihet skulle varahotad. Artdra har uttryckt oro för att bankdortatiorterna skulle snedvridaresursfördelrtingen i lartdet till vissa enheter eller vissa geografiskaområden. Ytterligare en del har bekymrat sig över om bankmedlen skulle satsaspå forskrtirtgsmässigt kvalitativa projekt. Genom det samråd som har etablerats mellan FRN och UHÄ åena sidan och Bankförertingen och bankerna å andra sidan kart man nog betraktafarhågorna som utart fog. Vi får efter det första årets fördelning en visserfarenhet av hur det har gått till. Därefter skall vi ha överläggningar pånytt om hur man under de två senare åren skall göra medelsfördelningen. sade att bartkerna vill ha ett avgörandeinflytartde på hur medlen fördelas. Ja, det är möjligt, men ertligt min meningär det viktigt hur fördelningen sker, att medlen går fill projekt inomforskning och högre utbildning som när det gäller forsknirtg har en kvalitetsom är garanterad av de vanliga bedömningarna vid olika projekt. På UHÅ-sidan har det också skett ert grartskning, så detfinrts något slags riksaspekt och en avvägning av yar behoven är störst ochmest behöver täckas. Det viktiga är väl egentligen att medlen kommer till envettig artvärtdrting när det gäller forskning och högre utbildning. Sedan kartrtaturligtvis diskussiorten alltid fortsätta om det kloka eller inte kloka iatt ha den här typen av finansiering. Jag vill gärna som ert slutpunkt i den här fasen säga attnär den här treårsperiodert har gått till ända står naturligtvis statsmakternainför problemet hur utrustningen skall förnyas i högskolan i fråga om bådeutbildning och forskning. Vi-vet att behoven är stora och att de växer. Det äringet konstigt med det. Vi kan säga att bankmedlen, sett i ett längreperspektiv, har gett oss en galgenfrist mert inte mer. Därmed är ingenting ontsagt om medlen i fråga . Men det här visar att vi måste börja fundera överhur vi skall kunrta få utrymme för de krävaude artslagert till utrustrtingirtom forskning och högre utbildning. Det är eu viktig purtkt. Några sammanfattande intryck. Jag noterade i början avmitt anförartde att det finns 83 reservationer till betärtkandet, varav 10följdreservationer. Det kan ju ses som ett tecken på en betydande oenighet. Detvar eller rtågon annan som jämförde med den förstaforskningspolitiska propositionen, om vilken hon påstod att det bara var 11eller 12 reservationer. Jag tittade i mina papper och såg att visocialdemokrater stod för 7 reservationer av de 12, Antagligen stod vpk för deövriga. får siffrorna sättas i relation till den volym som det rörde sig om.Jag har ju konstaterat, att om man lägger de tre forskrtirtgspolitiskapropositiortcrna bredvid varandra, finner man att det i alla avseenden rör sigom en ständigt ökande volym. Det vore kortstigt om inte antalet reservationerskulle öka. Man får också ta hänsyrt till att det var två oppositionspartierden gången. är det tre. Forskning, m. m. Forskning, m. ni. Jag såg på reservationsbildert. Fem reservatiorter ärtrepartireservatiorter. Antingen har man mönstret m -I- fp -t- c eller också fp-(- c -I- vpk. C och fp finns alltså med i båda mönstren, alternativt lieratmed något av flygelpar-fierrta. Då kart man säga att det finns två varianter,en som kallas mitten-höger och en som kallas mitten-vänster. Sedan har vitvåpartireser-vationerna. De är tolv till antalet; fyra m -I- fp, fyra fp -H c,två fp -I- vpk och två c -I- vpk. Återigen är det alltså fp som flitigastförekommer i reservationerna, 10 reservationer av 12. Sedan kan noteras att hela 56 av de 73 reservafionerrta ärcrtpartireserva-tiortcr, där c toppar och står för 20, följt av m med 16 ochvpk med 14. Uppenbarligen hade fp uttömt sin energi i två- ochtrepartikombirtatiortcrrta, varför fp bara står för 6 egna reservationer. kan mart rtaturligtvis fråga sig vad en sådart härsifferexercis innebär. Inte så mycket, men dert förmedlar ändå bilden av attpropositionen inte har mött något massivt motstånd utan att det är ganskadisparata alternativ. Jag säger inte detta som någon kritik utan bara som ettkonstaterande när det gäller reservationerna. Slutligen kan nämnas att det finns 190 att-satser. I elvafall av dessa har utskottet frångått propositionen. Ävert detta kan väl ansesvara ett hyggligt betyg åt propositionen. Med det anförda yrkar jag på alla puukter ochi alla moment bifall till utskottets förslag. 9 () replik: Jag vill något kommentera irtlägg. När det först gäller kunskaperna i grundskolart är jaginte helt säker på att det är så väl beställt med dem som . Jag erinrar mig då det ganska förskräckande resultat som vi fick sehäromdagen, när tidningarna återgav ett test som gjorts bland blivandegeografilärare vid kulturgeografiska institutionen i . Det visade sigatt av dessa blivande geografilärare var det 11 av 42 som visste var Japanligger. 8 av 42 visste vad huvudstad heter. Två trodde att det varTeheran, och en trodde att det var . 16 av 42 kunde peka ut de svenskalänert. 17 av 42 kunde på en bildkarta peka ut var ligger. 13 av 42kunde peka ut på världskartart. Jag tycker inte att detta är någotbra betyg. Och detta vittnar väl om att det är gartska dåligt beställt mångagånger i vår grundskola. Sedan kom in på de ytterligare pertgar somvi från de olika partierna vill anslå. Han nämnde då inte dert kanske allrastörsta posten, nämligen vad det skulle innebära om mart gjorde ert riktig ochrejäl överföring, som vi har föreslagit, från sektorsforsknirtgert direkt tillfakultets-artslag och forskningsråd. Det rör sig om mellan 1,5 och 2,5miljarder - låt vara att det är utslaget på en treårsperiod, meuade att jag kanske visade en överdrivenrädsla för politisk styrning. Jag tror irtte det, och i syrtrtcrhet irtte om vikopplar samman den med den nu väl till hälften havererade propositionen om dens. k, decentraliserade högskolan. Meningen var att man skulle försöka få enpolitiskt utsedd majoritet i högskolestyrelserna. Kopplar vi samman detta med denpolitiska styrrtirtg som de facto äger rum här uär det gällersektorsforskningen, är jag rädd att bockfoten sticker fram alltför markant.Annars är det i och för sig hoppingivande när menar att man inästa omgång kanske skall försöka minska pä sektorsforskningsanslagen. Menomfattningen av det har vi långt ifrån sett . vill jag bara säga att jag delar den uppfattningsom har gett uttryck för när det gäller forskningen vid demindre högskolorna. Det är klart att vi i allra första hand måste bygga upp detsom nu haltar. Han närtirtde i detta sammanhang och - det ärhelt riktigt. Kanske också skall in i bilden, vad vet jag. Forskning, m. m. 10KERSTIN () replik: Först några siffror, . Detfinns väl i varje fall fyra oppositionspartier . Och fanns dettre. Jag tror också att det är litet farligt att titta på hurmånga reservationer det finns. Det viktiga är trots allt innehållet i dem. Dåkan vi konstatera att kanske irtte har varit så våldsamt gerteröstmed pengar. Våra reservationer behandlar bl. a. en extra pott till kvinnor, enextra pott för att kunna behålla och rekrytera särskilt kompetenta personer,och en extra pott för handikappade. Vi ville ha en något annorlundaprofil och prioritera t. ex. kvinnorna och handikappforskningen. Men framförallt vill vi i åtskilliga fall göra saker som inte kostar pengar, dvs. förändraanslagssystemet, ge högskolart artsvar för sina lokaler och utrustning ochändra befordringstitlarna. Allt detta kostar inte pengar. påstod att vi hårdrog när det gällerbesparingar till . Det kan man väl ändå inte såga att vi gör. Nogvar det så att regeringen på ett ertda bräde ville dra in 450 miljonerfrån ungdomsskolan som den skulle satsa 500 miljoner påforskningen. Alla måste ju utan tvivel gå i grundskola, gymnasium ochgrundläggande högskola irtrtart de blir forskare. Provcrt från visar också, precis som BirgerHagård sade, att det är litet svårt att göra jämförelser både och i rum.Det är alldeles uppenbart att vart vi än kommer finns det vissa brister, inteminst pä det som vi har kallat grundläggande färdigheter i matematik,svenska pch basfärdigheter i geografi. Däremot skall jag villigt erkänna attdagens grundskoleelever och gymnasister verkar vara bättre pä andra områden, t.ex. när det gäller kommunikation och förmågan att uttrycka sig på både svenskaoch crtgelska, och har bredare samhällscrtgagemang. Jag tycker det var ärligt sagt av attbankmiljortcrna är bra just , men de kommer att sätta oss i en svår situationom samt att vi alldeles uppenbart redan nu måste börja ta itu med problemen. Det var också bra att gav uttryck åt sammauppfattning som utskottsmajoriteten, rtämligen att man långsiktigt skallöverföra sektorsmedel till högskolan. Skillnaden jämfört med oss i folkpartietäratt vi faktiskt vill göra det . Ni andra vill vänta till 1990/91. 3 Riksdagensproiokoll 1986/87:131 Forskning, m. m. Anf.11 PAR () replik: Det är naturligtvis riktigt som LarsGustafsson säger att man inte kan hävda att det var exakt de kronor somsparades på ungdomsskolart som gick till forskningen. är detnaturligtvis ett väldigt iögonenfallande faktum att utbildningsdepartementetsom helhet inte har fått några ökade resurser, om rtiart räknar samman det somföreslås i budgetpropositionen och i forskningspropositionen, i varje fall vadgäller utbildningsdelen. Inom ert totalt sharast krympande ram har man istället kunnat göra denna satsning på forskning. Det är den bild som man utantvivel får. Det ligger då väldigt nära till hands att se sambandet mellan degrova nedskärningar som gjordes pä ungdomsskolan och den satsning som faktisktgörs på forskningen. Jag tycker fortfarande att det är berättigat att hävdaatt man i realitetcrt skapade utrymme för forskningssatsningen genom att skäraned på ungdomsskolan. Att man är i dåligt sällskap med ochmoderaterna gör inte saken bättre. Möjligen kän man hävda att den svenska skolan i eninternationell jämförelse står sig bra i många avseertdert. Det är rtogriktigt. Mert frågart är om det är så bra ställt i den svenska ungdomsskolanatt det är ett område lämpligt för nedskärningar. Kan man hävda att dertsvenska ungdomsskolart har för stora resurser och att det är ett lämpligtområde att ta pertgar ifrån när man behöver pengar på annat håll? Det tycker ivarje fall inte vi. Beträffande frågan om fördelningen mellan sektorsorgan,myndigheter av olika slag och de utpräglade forskningsorgancrt högskolan ochforskningsrådet noterar vi att det finrts ert principiell samstämmighet iutskottet om vilken riktning man skall ha. Vi efterlyser inte.bara balans utauockså principer. Vad skall egentligen fackmyndigheterna syssla med, och vadskall forskningsorganen syssla med? Vi har i vår motion sagt att vi vill ha enklar uppdelning mellan å erta sidart resurser som skall vara ett stöd ifackmyndigheternas arbete, resurser för utredning och utveckling, och å andrasidan rena forskningsresurser. Vi vill ha en klar linje på denna punkt. Manskulle då kunna lösa de balansproblem som vi nu diskuterar. säger att det inte firtrts rtågot förbudrtiot forskrting vid de mirtdre högskolorrta. öch det är naturligtvis riktigt.Det bedrivs ju också en hel del - och mycket bra - forskning vid de mindrehögskolorna. Däremot är det nog ändå så, att det upplevs som en mer ellermindre helig regel att man inte skall kunna ha några fasta forskarresurser -att man inte skall inrätta några professurer - aunat än vid universiteten plusvissa specialhögskolor. Vi har velat lyfta bort denna heliga regel och låta dethela bli en bedörtirtingsfrå-ga. bedömer graden av vetenskaplig bas vid enhögskola, och finns en tillräcklig vetenskaplig bas skall det inte föreligganågot hinder mot inrättande av fasta forskarresurser. I -övrigt tycker jag inte att man kan hävda, med hänsyntill den anslagsomläggnirtg sorti sker. att regeringen stimulerar forskningenvid de små högskolorna. Den här propositionen innebär att de små högskolornafår ett sämre läge i förhållartde till de stora. 12BJÖRN (vpk) replik: Låt mig först konstatera att jag, liksomLars , är nöjd med att den överenskommelse som socialdemokraterna ochvpk är överens om innebär att drygt 100 milj. kr. meri form avutrustningsanslag går till högskolan under dert kommartde periodert. Vi ärockså överens om en försiktig överföring av sektorsanslag till grundforskningert. När.det gäller forskningen vid de mindre högskolorna sadejag i mitt anförande att det är fråga omen illusion - och en falsk, egcrtnyttigposition -när det påstås att det inte är möjligt att bedriva forskning vid demindre högskolorna. Jag sade inte att stod för deurtauppfattrtirtg. Mert jag vill ärtdå säga detta här i , för det är eninställrting som man har träffat på när man har varit ute vid de störreuniversitetert. Vi hyser farhågor och oro på grund av mecenatverksamheten,och för all del också bankpengarna, särskilt vid de medelstora högskolorna. Detgäller ansvaret för studenten som lockas in i en form av utbildning, kanske medforskningsinriktning, grundad på de här pengarna. Det gäller också ansvaret förkontinuiteten i den vetenskapliga bedriften, när verksamheten grundas pådonationer. Detta måste ju också oroa . . Det finns mångafrågor, herr talman, som vore intressanta att diskutera -bl. a. hurrekryteringen av studenter skall se ut framöver när elevkullarna minskar. Någratalare har berört ungdomsskolan. Den är rtaturligtvis viktig ur dert häraspekten: Men man får inte glömma bort vuxcrtutbildningerts roll i ett läge därantalet studenter som kan rekryteras till högskolan kraftigt sjunker. Då kauskevi kan få en hel del forskarstuderande inom samhällsvetenskap och humaniora,men också inom naturvetenskap och teknik. Anf.13 () replik: Bara ett par kommentarer till replikerna. säger att det är befogat attvara rädd för politisk styrning. Sedan använde han uttrycket att"bockfoten stack fram". Förslaget om majoritet för allmännarepresentartter i högskolestyrelser kopplade han sammart med den sak vidiskuterarnu. Bockfötter har ju vissa potentater, och jag vet inte om BirgerHagård menar ätt vi socialdemokrater är sådana potentater. Det tycker jag är enlitet illasinnad beskrivning av oss. Riktigt sådana är vi väl ändå inte, BirgerHagård. När det gäller kunskap i försvarar jag integrundskolan på det sättet att jag tror att allting är bra där. Det vore juockså uppenbarligen meningslöst, för det finns ett antal belägg för att vissasaker behöver rättas till och att kunskaperna i vissa avseenden brister. Jagville bara genom min hänvisning till lE A-undersökningarna säga att det är entyp av undersökningar som kan ge litet perspektiv pä hur svensk grundskola ochgymnasieskola förhåller sig till andra länders skolsystem. Jag menar inte, , att det bara är fråga om atträkna antalet reservationer. Jag gjorde det därför att jag tyckte det varintressant att ge en beskrivning i stort av detta,.men jag är helt medveten omatt det inte gör bilden fullständig. Naturligtvis är även andra saker viktiga isammanhanget. Jag vill också säga att de förslag som framförs i reservationerinte behöver kosta pengar för att de skall vara bra. Det kan givetvis varavärdefullt även Prot.1986/87:131 med andra slags reservationer som gäller profilering och annat- jag erinrar 26 maj1987 mig vår egen oppositionstid, då vigjorde ungefär likadant som de nuvarande 7 ', ' ' oppositionspartierrta i detavseertdet. Det var alltså inte fråga om någon Forskning,in. m. rr r o e värderingav detta,.så Kerstirt Keert kan andas lugnt igen - jag var inte ute efter attpå det sättet göra något slags pejorativa uttalanden. Så till - det blir mycket korta kommentarertill var och en, eftersom jag har många att bemöta. trorfortfarande att vi har såsom princip att det inte skall finnasforskningsresurser vid de mindre och medelstora högskolorna.