prot · GA0992 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:92 Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 2§ Svar på interpellation 1986/87:187 om den,politiska utvecklingen i har ställt följande frågortill mig: Hur bedömerutrikesministern utvecklingen i i anledning av den redovisning somföreligger i slutrapporten? Vilka initiativavser regeringen att vidta för att den demokratiska utvecklingen påskyndas ochför att de mänskliga rättigheterna respekteras i ? I ett interpellationssvar till HansGöran lämnade jag en utförlig redogörelse förregeringens syn på utvecklingen i . Jag konstaterade bl. a. att framsteggjorts i demokratiseringsprocessen som mycket återstår att görainnan kan kallas en fullvärdig demokrati. Den beskrivningen ärfortfarande giltig. En starkt negatiy händelse inträffade den 23 decemberförra året då en militärdomstol i första instans avkunnade dom i den sedan femår pågående rättegången mot den fackliga centralorganisationen , dessanslutna förbund och ledare. 264 fackliga ledare dömdes till mellan ett och tioårs fängelse, och med ett par smärre undantag förklarades organisationernaupplösta. Domen har överklagats, och det kommer sannolikt att ta ytterligareflera år innan något slutligt utslag föreligger i högsta instans. Samtligaåtalade är på fri fot. Det är svårt att tänka sig någon tydligare illustration ändenna rättegång till det orimliga i utformningen av den lagstiftning som gördet möjligt att lamslå en facklig huvudorganisation och förhindraden att tillvarata arbetarnas intressen. En sådan lagstiftning kan omöjligtförknippas med ett demokratiskt samhällsskick. Det finns ytterligare ett belysande exempel av liknandeart. Ett antal politiska ledare, bland dem de f. d. premiärministrarna , Om den politiska utvecklingen i harsammanlagt flera hundra åtal emot sig vid domstolar runt om i landet för att debrutit mot det av militären instiftade tioåriga förbudet för dem att delta idet politiska livet. I flertalet av de rättegångar som avslutats i denna seriehar de åtalade frikänts, men i ett fall har Bulent dömts till närmareett års fängelse. Domen har överklagats. För mig är denna rättegångskarusell oförenlig med rättvisaoch demokrati. Bannlysningen av dessa politiker måste upphöra. Genom att denturkiska regeringen inte tar initiativ i den riktningen medger den i självaverket att demokratin inte har återställts i landet. Om menar allvar med sin föresats att bli del avden västeuropeiska länderkretsen måste den av militären införda grundlagen ochden gamla strafflagen ändras och göras förenliga med dedemokratibegrepp som är självskrivna för oss i . Ett förslag till nystrafflag har visserligen utarbetats. Däri minskas antalet brott som är belagdamed dödsstraff, och straffsatserna moderniseras, men generellt sett tycksförslaget inte vara tillräckligt långtgående. Oroligheterna i gränstrakterna i sydöstra delen av . dödades 14 bybor vid ett brutalt överfall i närheten avgränsen till . Turkiska flygvapnet svarade med massiva bombanfall mot vadsom uppgavs vara baser och förråd på andra sidan gränsen. Detta följdes i sintur av ett nytt överfall mot en by, nära gränsen till , varvidåtta bybor, däribland flera barn, dödades. Från svensk sida har vi fördömt alla former av terrorism.Vår uppfattning är att terrorism bör bekämpas med polifiska och polisiära medeloch inte med krigshandlingar. Den tar därför avstånd såvälfrån terroristdåden mot civilbefolkningen som från militära aktion,som inte kan anses förenlig med folkrättens principer. Bombningarna leder baratill att våldet trappas upp ytterligare. Jag vill upprepa vad jag sagt tidigare, nämligen att detär den turkiska regeringens uppgift att skapa sådana förhållanden i de östradelarna av landet att de olika etniska grupperna kan leva i fred, få del av denekonomiska utvecklingen och bibehålla sina kulturella särdrag. Liksom fäster jag stort avseende vid attden turkiska regeringen vidtar effektiva åtgärder för att få slut på den tortyroch misshandel som uppenbarligen inte har utrotats. Åtgärder måste vidtas föratt få en ändring till stånd. Till sådana åtgärder vill jag räkna förbättradutbildning av polispersonal, ovillkorlig rätt för en anhållen att få bistånd avadvokat och information om denna rättighet, omedelbar underrättelse tillanhöriga vid gripande och obligatorisk medicinsk undersökning av den somkvarhålls i arrest. Det förfarande som inleddes genom att Sverigetillsammans med , , och anmälde Turkietinför den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna avslutades medden slutrapport som framlades . I enlighet med vad somstadgades i förlikningen skulle rapporten, som framför allt redogör för deåtgärder den turkiska regeringen vidtagit för att se till att tortyr inteförekommer i landet, inte offentliggöras. Från svensk sida har vi självfallet inga invändningarmot att dokumentet publiceras, men detta förutsätter att övriga berörda parterär införstådda. Det är min uppfattning att proceduren inför kommissionenbidragit till att påskynda den demokratiska utvecklingen i . Sedan jagstuderat slutrapporten och även beaktat den utveckling som ägt rum på områdensom inte direkt berörs i rapporten ärdet min bedömning att demokratiseringsprocessenfortsätter men att ännu mycket återstår att göra innan nått målet. meddelade Europarådetsgeneralsekreterare att man beslutat att medge individuell klagorätt till deneuropeiska kommissionen för mänskliga rättigheter. gjorde emellertidvissa förbehåll, vilkas närmare innebörd nu kommer att studeras av Europarådetsorgan. Ett steg för att förbättra skyddet av de mänskliga rättigheterna hardärmed dock tagits av . Ett viktigt steg blir de parlamentsval som skall äga rumsenast . Det nuvarande parlamentet valdes inte i helt demokratiskordning. Alla politiska krafter tilläts inte delta. Ett fritt valt parlamentmed deltagande av samtliga politiska krafter är en förutsättning för att ettland skall fungera som en parlamentarisk demokrati. Det är regeringens avsikt att även fortsättningsvis nogafölja utvecklingen i och utnyttja de möjligheter som ges i Europarådetsorgan, den internafionella arbetsorganisafionen och andra fora för att sökabidra till att hålla demokratiseringsprocessen levande. Vi har till denturkiska regeringen framfört vårt djupa beklagande över domarna iDISK-rättegång-arna och domen mot . Min avsikt är att ta upp frågan om utvecklingen i Turkietvid i . Vår kritik är ingetsjälvändamål utan uttryck för en önskan även från vår sida att få se Turkietsom en fullvärdig medlem av de västeuropeiska demokratiernas krets. Om den politiska utvecklingen i 2HANS (); Jag tackar utrikesministern för svaret. Det är bra att regeringen avser att utnyttja demöjligheter som ges i internationella organ för att söka bidra till att hållademokratiseringsprocessen levande i . Det är också betydelsefullt att regeringenavser att ta upp frågan om i iStrasbourg. Men mot bakgrunden av händelseutvecklingen och den rådandesituationen i är detta inte tillräckligt. Erfarenheten visar att denturkiska regeringen inte i tillräcklig grad påverkas av detta slag av åtgärder.Det fordras en betydligt starkare press. Diskussionerna och uppgörelsen medTurkiet har inte gett avsett resultat inom föreskriven tid, som gick ut den 1februari . Det kan inte godtas att det inom finns endubbelstandard i fråga om demokrati och mänskliga rättigheter. Den rådandesituationen i är inte förenlig med stadga ochEuropakonventionen om de mänskliga rättigheterna. , liksom varje annatmedlemsland, har en ovillkorlig skyldighet att tillse att medlemmarna iakttarsina skyldigheter. kan i längden inte vara medlem i omlandet inte Om den politiska utvecklingen i uppfyllervillkoren för medlemskap. Vad som sker i undergräver tilltron tillEuroparådet och medlemsländernas förmåga att ansvara för att konvention ochstadga respekteras. Den vacklande hållning som visat i fråga omTurkiet väcker allvarlig oro. Ett särskilt stort ansvar åvilar de konservativakrafterna inom , vilka ägnat sig åt ett oförsvarligtställningstagande för den rådande regimen i . brännmärker med rätta den odemokratiskakonstitutionen, de orättvisa politiska rättegångarna, den fackliga ofriheten,den rättskränkande bannlysningen av politiker, den förnedrande och omfattandetortyren, den folkrättsstridiga terrorismen och krigshandlingarna inte bara motgränstrakterna i sydöstra utan också mot grannlandet . Det finns några väsentliga frågor där jag saknaruttalanden från utrikesministern. Det gäller för det första den turkiskaregeringens utfästelse att upphäva undantagstillståndet i hela landet och för detandra utfästelsen att genomföra en amnesti för politiska fångar. - efter den militära statskuppen- tillämpas militära och civila undantagslagar i . Det är över huvudtaget inte godtagbart att vidmakthålla vare sig det militära eller det civilaundantagstillståndet i någon del av landet. Undantagsbestämmelser förvärrarrådande motsättningar och problem och motverkar en demokratisk utveckling. Jagutgår ifrån att utrikesministern är ense med mig om detta. En allmän amnesti, inte bara för samvetsfångar utan ävenför andra politiska fångar, måste genomföras'. Det är anmärkningsvärt att denturkiska regimen fortsätter att förneka att det finns samvetsfångar i ,trots att och andra humanitära organisationer kanpresentera långa listor med namngivna samvetsfångar. Men amnestikravet gälleräven andra politiska fångar som inte uppfyller den förhållandevis restriktivadefinitionen för en samvetsfånge. Om vill uppnå en demokratisk ordningmed respekt för de mänskliga rättigheterna, är det nödvändigt att genomföra enallmän amnesti för de tusentals fångar som av politiska skäl och ofta på mycketlösa grunder dömts, för det mesta av militärdomstolar. Det nuvarande systemetmed militärdomstolar, som har en omfattande dömande verksamhet, är oförenligtmed konventionsförpliktelserna om rättssaker och korrekt rättegång. Ett ovillkorligt krav är att de politiska rättegångarnanedläggs. De skapar bara nya politiska fångar och ett olidligt förtryck ilandet. säger att vi från svensk sida självfalletinte har några invändningar mot att slutrapporten, som framlades den 30 januari1987, publiceras. Jag undrar vilka åtgärder har vidtagit för ettoffentliggörande och om har utformat något eget yttrande eller någotyttrande tillsammans med annat land eller andra länder till slutrapporten. uppger vidare att beslutat attmedge individuell klagorätt till den Europeiska kommissionen för mänskligarättigheter men att gjorde vissa förbehåll. Kan utrikesministern angevilka förbehåll som den turkiska regeringen gjorde? anger att de parlamentsval som skall ägarum senast blir ett viktigt steg. En förutsättning för att det skallbli ett fritt val är inte bara attsamtliga politiska krafter kan delta utan även och framför allt att detgenomförs en ordning som innebär att stadgaoch konventionen om de mänskliga rättigheterna genomförs fullt ut. 3 HANS i (vpk): Jag har valt att gå in i dennainterpellationsdebatt därför att den turkiska frågan länge har engageratvänsterpartiet kommunisterna. Vi har också åtskilliga gånger tagit upp frågan iinterpellationer och motioner. Senast behandlades en vpk-motionjust om vad kan göra vad gäller de mänskliga rättigheterna införEuropakommissionen och . Vi är naturligtvis inte nöjda med utvecklingen i Turkietoch anser inte att någonting har skett som kan tyda på att några avgörandeförbättringar har inträtt. Som sade har den turkiskaregeringen inte kunnat redovisa ordentliga förbättringar inom stipulerad fid. Utrikesministerns svar är ganska långt och utvecklat. Detvisar att han lägger stor vikt vid utvecklingen i . Men det långa svaretkan ändå inte dölja att det är väldigt små förbättringar som utrikesministernfäster sin tilltro till och tar till intäkt för att inte göra någontingytterligare och vidta några skärpta åtgärder mot den turkiska regeringen. Baradet faktum att man i ganska har avkunnat hårda domar gentemotfackföreningsrörelsen visar att det är en militärdiktaturs antidemokratiskaansikte man står inför och ingenting annat. Hänvisningen till att kommande valförhoppningsvis skall hållas i demokratisk ordning motsägs verkligen av har dömt och ytterligare någon politiker just därför att de hållittal i samband med valrörelsen. Det är alltså helt orimligt att tro att man iTurkiet under sådana omständigheter snabbt skulle kunna nå fram tilldemokratiska förhållanden. Det finns också andra skäl som gör att man bör hållaögonen på utvecklingen i . Det gäller den kurdiska befolkningen, denganska stora minoritet som hålls under speciallagstiftning och som utsätts förett särskilt förtryck. Också detta förhållande borde aktualiseras och verkligenföranleda åtgärder från den . Så sent som i utrikesdebatten påpekade , utrikesutskottets ordförande, att det skerregelrätta bombningar mot den kurdiska minoriteten inom landet. Jag tycker inte att det finns någonting som visar på skulle kunna ha den optimistiska inställning som utrikesministern har. Självfallet är det bra att utrikesministern tänker ta uppden turkiska frågan vid . Varje initiativ ärbättre än att inte göra någonting - det är bra med varje nytt initiativ. Menjag tycker att det är befogat med ytterligare markeringar och instämmer i HansGöran uttalande om att det som görs absolut inte är tillräckligt. Jag skulle vilja fråga om inte utrikesministern kan tänkasig att vidta några ytteriigare åtgärder för att påskynda utvecklingen iTurkiet. I svaret, som naturligtvis kommer att distribueras och bekantgöras förden turkiska allmänheten, anges att man i vissa avseenden kan hysaförhoppningar om och förvänta sig en demokratisk utveckling. Jag tycker inteatt man kan göra det, utan efterlyser skarpare åtgärder från den svenskaregeringens sida. Om den politiska utvecklingen i Om den politiska utvecklingen i 4HÄDAR (): hade vi endiskussion om Turkietfrågan här i . Som svar på en fråga som även dåhade ställts av framhöll utrikesministern, enligt min meningmed rätta, att utvecklingen i visade på många positiva drag. Han pekadepå en utveckling mot bättre respekt för de mänskliga rättigheterna och även medavseende på demokratiseringsprocessen. I sitt svar belyser huvudsakligen deavsteg som gjorts från demokratin och respekten för mänskliga rättigheter iTurkiet. Ändå drar han slutsatsen "att demokratiseringsprocessenfortsätter". Jag skulle då i första hand vilja fråga vad det är sominträffat som kan betecknas som ett uttryck föratt demokratiseringsprocessen fortsätter. På en punkt kan jag inte alls hålla med utrikesministern.Det är när han talar om huruvida menar allvar med sin föresats att blien del av den västeuropeiska länderkretsen. Enligt min bestämda uppfattning ärTurkiet en del av den västerländska kulturkretsen. Det är också orsaken tillatt accepterats som medlem av . Därefter har saker inträffati som har inneburit att demokrati och mänskliga rättigheter kommit ikläm. Vad som bör vara vår och uppgift är att på olika sättmedverka till att de uttrycken för en annan samhällssyn försvinner frånTurkiet. Jag tycker inte att vi av det kan dra slutsatsen att ,som utrikesministern här hävdar, inte skulle vara en del av den västeuropeiskaländerkretsen. Tvärtom tror jag att det är oerhört väsentligt att vi frånsvensk sida och från sida slår fast att är en del av denvästerländska kulturkretsen. Det kanske viktigaste vi kan göra är just att inomEuroparådet verka för en sådan förändring i att man där skullerespektera demokrati och mänskliga fri- och rättigheter. Jag undrar litet grand - även om materialet, somutrikesministern framhåller, är hemligt - över innebörden av att man träffat enförlikning i . I uttrycket förlikning ligger att man har gett uppvissa krav för att få någonting i utbyte. Därför undrar jag vad det var i denhär förlikningen som från svensk sida och från andra som hade gjort dennaanmälan i inte ansågs så väsentligt och som man därför var bereddatt ge upp. , EG;s parlament, antog enresolution där man uppställde bestämda krav på förändringar i somförutsättning för att man från Europeiska gemenskapens sida skulle gå vidare iförhandlingar om medlemskap i . Jag tror att åtgärder av det slagetär mycket väsentliga. Men där kan vi inte ha någon påverkan. Så mycketviktigare är det för oss att vi utnyttjar , vars kanske främstauppgift det är att vara vakthållare kring demokrati och mänskliga fri- ochrättigheter i , för att ställa sådana krav på att det verkligendär uppfattas att man nu måste vidta bestämda åtgärder för att inte frågan omTurkiets uteslutning ur skall aktualiseras av t.ex. . Jag vill därför avsluta med att ställa denna fråga tillutrikesministern; vser den att på nytt i Europarådetaktualisera frågan omTurkiets medlemskap i , om förändringar som leder till demokrati ochmänskliga rättigheter i inte skyndsamt vidtas? Låt mig börja med att besvara den sist ställdafrågan. Vi har inte för avsikt att nu aktualisera uteslutning urEuroparådet. Jag kan nämna att vi har diskuterat med de fyra andraanmälarländerna den rapport som vi har fått, och det är alldeles klart att detbland anmälarländerna finns ett mycket begränsat intresse, för att inte sägaett direkt motstånd mot, att på nytt anmäla . Jag skulle tro att om vigjorde det försöket, skulle och bli ensamma. Aktionen skullesåledes förvandlas till någonting som ser ut som en framgång, en prestigevinst,för . Vi skulle inte komma någonstans. Jag delar ju i allt den kritik som iHallstahammar och har riktat mot . Det är klart attTurkiet i nästan alla avseenden är ofullständigt när det gäller de krav man harrätt att ställa på en demokrati. Så länge inte uppfyller rimliga kravpå mänskliga rättigheter och på demokrafiska fri- och rättigheter i övrigt kanman, anser jag, inte heller räkna in i den västerländska kulturkretsen.Men det är nu en definitionsfråga, den behöver vi inte strida om. Frågan är: Vilken metod är verksammast? Hans Peterssonfrågar: Kan vi inte ta till litet kraftigare medel? Ja, vilka medel då? Vi haratt välja mellan att ett tag till gå den väg vi redan har gått, att verka inomEuroparådet, eller att kräva uteslutning eller något liknande. På densenare vägen kommer vi ingenstans. Vi har goda kontakter med både politiska och fackligakrafter i , och det hör till pjäsen att en så framstående turkisk ledaresom förordar att vi går vidare på den väg som vi har slagit in på. Det är vår avsikt att inte släppa pressen och kraven påTurkiet, utan tillsammans med den fackliga rörelsen i tänker vi i olikasammanhang påminna om vilka krav demokratin ställer. Det är min avsiktatt vid sammanträde framför allt uppehålla mig vid defackliga fri- och rättigheterna. Det är ju klart att så länge man inte fårbilda en fackföreningsrörelse och ha kontakt med de partier man vill ha kontaktmed därför att det gynnar ens strävanden, har inte heller rimliga krav påfackliga fri- och rättigheter uppfyllts. Av de båda vägarna är bara en framkomlig, och den vägentänker jag fortsätta att gå, så länge det finns hopp om att komma en bit tilloch så länge det har stöd av ledande oppositionspolitiker i . Om den poUtiska utvecklingen i 6HANS (): Under den allra har det iTurkiet förekommit nya, allvarliga händelser, som pekar i riktning mot att maninte tar på allvar frågan om att genomföra en demokratisk ordning. En ny rättegång har exempelvis inletts mot det turkiska läkarförbundet.21 av förbundets ledamöter åtalas med yrkanden på mellan fem och femton årsfängelse på grund av förbundets förehavanden före militärkuppen. Fyra tonförbjudna böcker som har samlats in av myndigheterna har 2 protokoll 1986/87:91 - 93 Om den politiska utvecklingen i vidarebefordratstill pappersfabriken för att omvandlas till papper. Mellan och har 240publikationer, förbjudits. har inletts 240 rättegångar motförläggare, översättare och ansvariga utgivare. Den socialdemokratiske parlamentsledamoten preserite-rat en skrämmande rapport om tortyren i , där han eftergjorda undersökningar framhåller att tortyren är systematisk. Hansäger i sin rapport: "Tortyr, som syftar till att utplåna personlighetenför den häktade, har blivit en förhörsmetod i , är utbredd och tillämpassystematiskt." Jag nämner de här ytterligare exemplen - som skulle kunnamångfaldigas -för att ge bakgrund åt hur oroväckande och allvarlig situationeni är. Det är kanske inte så märkligt att man vill gå ytterligare stegpå vägen i förhållande till vad som framgick av svar, även omjag mycket uppskattar - det vill jag säga än en gång - de saker han nämnde isitt svar, framför allt att frågan kommer att tas upp i ministerkommittén. MenSten svarade mig inte på frågorna om amnesti och om undantagstillståndet;Det vore viktigt att få en markering om detta också . Ytterligare åtgärdersom kan vidtas är att det finns en beredskap att göra en ny anmälan tillEuroparådet. Jag skall återkomma med ytterligare förslag. 7 HANS i (vpk); är en ofullständig demokrati, ja - ochdet finns olika grader av "odemokrati". säger att manhäller på och jobbar med de olika instrument som man har i internationellafora. Det är naturligtvis bra och det skall man fortsätta med. Varjemissnöjesyttring från svensk sida är.ju viktig. Men det finns också möjlighetatt göra andra saker -t.ex., som nämnde, att göra en nyanmälan angående utvecklingen i . Man kan även göra andradiplomafiskamarkeringar. Om jag inte minns alldeles fel, kallade hem sinambassadör när militären tog makten i . Och när det sovjetiska intågeti Tjeckoslo-vakien.skedde och regeringen där,ersattes med en minoritetsregeringsamt när militären tog makten i och började med sin antifackliga politikvar missnöjesyttringarna från svensk sida betydligt starkare. Då var man juockså beredd att agera direkt på det diplomatiska planet. Det gällde t.ex. attinskränka handels- och kulturutbytet för att verkligen markera att vi inte villåse sådant. Mot den bakgrunden tycker jag att formuleringar som"man har studerat slutrapporten", "beakta utvecklingen" och"min bedömning är att dernokrar tiseringsprocessen fortsätter, men attmycket återstår att göra" är synnerligen milda när det egentligenförhåller sig precis tvärtom. Trots att man försöker förändra och skapa ettbättre ansikte, nyper man alltså till mot fackföreningen och fängslar politiskaledare. Som jag sade utnyttjar man också krigsmakten mot en del avbefolkningen. Den kurdiska frågan utgör ju en del av hela det turkiskaproblemet. Men det är trots allt ett inrikespolitiskt problem. Medborgarnamåste själva bedöma hur regeringen hanterar detta. Jag tycker alltså attbetydligt kraftigare åtgärder borde kunna vidtas. 8HÄDAR (): och andra demokratiska länder har ensjälvklar skyldighet att påtala brott mot mänskliga rättigheter varhelst de änförekommer. Dess värre förekommer ju sådana brott på ganska många platser påjorden, och kanske mest systematiskt i de länder som kallar sig socialistiska.Det som ger oss anledning att särskilt rikta uppmärksamheten på är inteatt bristen på demokrati eller övertrampen när det gäller mänskliga rättigheteri ett globalt perspektiv skulle vara alldeles extra påtagliga i Turkiet.Orsaken är att är och vill framstå som och förbli en del av denvästerländska länderkretsen. Det är därför som jag tycker att det äroförsikfigt av utrikesministern att uttrycka sig som han gör i sitt svar. Hansäger att vill bli det. Jag tycker att man måste hålla fast vid detfaktum att är en del av den västerländska kulturkretsen och att det ärjust det som ger särskilda skäl att ställa hårda krav när det gäller attåterställa respekten för demokrati och mänskliga rättigheter i . Om den politiska utvecklingen i Jag har den mycket bestämda uppfattningen,, att om man skall höra till den västerländska kulturkretsen, skallman också uppfylla kraven på mänskliga fri- och rättigheter. Man skall såledesinte tortera folk, inte kasta människor i fängelse för deras åsikters skull ochinte heller förtrampa andra rättigheter, som man har gjort i ..Det ärför att komma till rätta med det här som har agerat, och vi har ageratpå många olika sätt.