prot · GA0915 · 1986-12-31 00:00:00 — har vid två omröstningar om den fortsattavattenkraftsutbyggnaden uttalat atf skall byggas ut. Besluten de tillfällena tagits med stor majoritet. Sedan började avhoppen. Först komcentern och , och sedan hoppade av. Man lämnade sintidigare inriktning för atf få en chans att knäppa den socialdemokratiskaregeringen på näsan. En sådan handläggning av energifrågorna - att fly från denena uppfattningen till den andra - är ju helt otillfredsställande. Och jag trorsäkert att gläds över atf hoppat upp på deras vagn.Men vad är det värt? kan enbart tänka sig spara omkärnkraften inte snabbavvecklas. riksdag har fatfat beslut om atf avvecklakärnkraften. För att klara detta krävs hushållning, satsning på alternativaenergikällor och en begränsad del vattenkraft. Detta vet alla partier vid dethär laget. De borgerliga partierna har själva varit med och föreslagitutbyggnad av i vatfenkraftsberedningen. Vär energi- och miljöpolitikmåste vägledas av övergripande mål, och det är den socialdemokratiskaregeringen en garanti för. Men ett kortsiktigt trixande som i fallet Råneälvengynnar ingen. Jag vill påstå atf utbyggnaden av ärenergipolitiskf riktig. Men också ur miljösynpunkt är den rikfig. För vad äralternativet? Jo, olja och kol, med skogsdöd och försurade sjöar som följd. Denär också riktig av regionalpolitiska skäl, med tanke på arbete och utveckling.Råne älvdal är fill stora delar en glesbygd. Stora och bra insatser hargjorts av kommunerna efter . Men krävs ytterligare aktiviteter föratt bygden skall överleva. Många människor som tänkt sig atf bo kvar kämpar föratt utbyggnaden skall förverkligas. Vi har tidigare visat aft vi vill och kanklara utveckling. Vi är också fortsättningsvis beredda att göradef, men här måste också samhället vara med och ta sitt ansvar. Det är intefråga om att för vår Prot. 1986/87:15 del mana fram några motsättningar medandra delar av landet, utan i stället vill vi att alla medgemensamma krafter hjälps åt att byta ut flyttlassen mot expansion även iskogslänen. 216ERIK HOLMKVIST (m); talar om en positiv utveckling iNorrbotten. Han talar om lägre arbetslöshetstal och känner sig på sätt och vissganska till freds med vad den socialdemokratiska regeringen har uträttat. Detfinns mycket att säga om detta, men jag skall begränsa mig till att säga attÅke Selberg nog inte har läst AMS senaste prognos för hösten1986. Där framgår med all önskvärd tydlighet hur bekymmersam situationen är påväg att bli, utifrån ett redan mycket bekymmersamt läge. Jag tror inte helleratt har följt vad som har hänt i enbart under defsenaste halvåret - jag skall återkomma fill och något belysa detta . Vad beträffar Råneälv kommer vi att debattera den fråganganska snart, och därför skall jag lämna den. Vad jag vill säga är bara attRåneälvsärendet med all önskvärd tydlighet visar att socialdemokraternasmiljöpolitik haltar betänkligt. Det gäller inte bara att tippa betong och steni våra älvar utan också mycket annat. Enligt de fem Norrlandslänens länsstyrelser kommer länenatt förlora ca 22 000 människor - framför allt unga - mellan åren 1980 och1990.1 huvudsak kommer dessa människor att flytta till storstadsområdena.Förmodligen kommer siffran 22 000 inte att räcka fill, utan vi kommer atf få seen ännu större utflyttning som resultat av att jobben saknas. Utöverutflyttningen från Norrlandslänen har län, , Göteborgsoch län, samt Bergslagslänen sällat sig till de län somåren framöver tvingas se hur framför allt ungdomen måste flytta för att finnasitt arbete. Bara har 15 000 personer flyttatfrån skogslänen. Framför allt är det inlandet som har förlorat sina barn. Någon egentlig ljusning syns inte. I stället kan vi sefram emot en fortsatt utglesning av inlandet med stora svårigheter för service,vård och skolor. Def finns också en risk för att många kommuner förlorar sinsjälvständighet. Storstadsområdena kommer att fortsätta att växa, vilketinnebär bostadsbrist där, höga kostnader för det boende som erbjuds, flerfamiljer som splittras, långa pendelavstånd och sociala svårigheter.' I inlandskommunerna går av ungdomarnautan arbete. Det gäller också i . Trots de miljarder som pumpatsin har vi inte haft råd att skaffa dessa unga ett arbete. Bara i Norrlandslänen fordras det 50 000-55 000 nyajobb för att vi skall ha den sysselsättningsgrad som övriga landet har. Tilldetta skall vi addera alla de arbetstillfällen som kvinnor skulle behöva mensom de inte efterfrågar på grund av att det är en orimlighet i de byar där debor. Jag vill fråga : Är det här någonting som får ersocialdemokrater att slå er för bröstet? Socialdemokratisk socialistisk regional- ochnäringspolitik är och har varit klart otillfredsställande. Den tredje vägenspolitik är inget annat än ett enda 12 protokoll 1986/87:14-15 stortmisslyckande och en orsak till de många familjetragedier som vi ser utspelasvarje dag runt om i våra utflyttningskommuner. Det som kanske mer än någonting annat är en källa till oroär det faktum att den framförhållning helt saknas som krävs inför ettkonjunkturskifte, och ett sådant kommer alldeles säkert . Vi kan bara ana den skrämmande utveckling spm vi kommeratt få se när konjunkturerna sviktar och neddragningar tvingas fram för att endel av arbetstillfällena inom de olika företagen skall kunna räddas. Inte minst i mitt eget hemlän har vårakonjunkturkänsliga basindustrier svårigheter . Det är en gåta attsocialdemokrater i allmänhet kan vara så nöjda med sin regionala polifik somgett sådana resultat som jag här har redovisat. Den tredje vägens politik äregentligen inget annat än ett misslyckande. Industriministern har, det framgår av tidningsreferatdenna höst, hävdat att den privata industrin måste ta sitt ansvar försysselsättningen på de orter där rationaHseringar skapar friställningar. I minskade staten som arbetsgivare inombasindustrierna antalet anställda med 5 100 personer mellan och år1985, alltså . Skall jag tolka detta så, attindustriministerns deklaration bara gällde de privata arbetsgivarna?Eller skall det tolkas så, att detta inte är möjligt atf kräva? I Norrbottenblev ju inte de ersättningsindustrier av som statrådet så hurtigt krävde av deprivata industrierna. Socialdemokratisk politik - den tredje vägens politik -har i sig alltför många "låsningar" för att den skall kunna blilokomotivet när det gäller en ökad industriell sektor. Den saknar insikt ochmålsättning och även de incitament som krävs i en värld där marknadsekonominfår ett allt kraftigare genomslag. Det gäller runt om i hela vår värld. Det föreligger en uppenbar risk för att svenskt näringslivkommer att halka efter i kampen om konsumenter världen över. Detta bevisas juäven av att svensk tillväxt har legat igenomsnitt under övriga västvärldens tillväxt. Sedan till några akuta problem i Norrlandslänen, kanskeframför allt i . Bland Norrlandslänen är det framför allt somunder kommer att få vidkännas minskad sysselsättning. Redan nu vet vi att det norrbottniska jordbruket kommeratt ha svårigheter att klara sin lönsamhet. Ett hundratal gårdar är mer ellermindre i behov av omedelbara åtgärder för att över huvud taget kunna klara sigekonomiskt. Litet mer långsiktigt måste priserna ge en rimlig lönsamhet, vilketde inte medger . Det är en alltför stor belastning för det norrbottniskajordbruket att tvingas betala pengar fill regleringskassor för att jordbruketskall kunna klara en överproduktion i landet - en överproduktion som iNorrbotten i stället har ersatts av en underproduktion. Vi saknar möjligheteratt kunna försörja oss med livsmedel mer än till . Allt övrigt kommerfrån de södra delarna av vårt land. Atf detta får konsekvenser i ett säkerhets-och militärpolitiskt skymningsläge är uppenbart. Neddragningen av antalet anställda i Aitik med 150 mansamt nedläggningen av gruva innebär, tillsammans med hotet mofSSAB:s valsverk med flerahundra man, att industrisektorn i fortsätter atf minska i mycketsnabb takt. Regeringen planerar inte att vidta åtgärder med anledning härav.Norrbotten har ju blivit anmodat att själv klara upp sin situation, tillskillnad mot och . Vad kommer att hända med ;s Luleåverken? KommerLuleåverken att skiljas från det övriga ? Blir det ett enbartråvaruproducerande bulkföretag kvar av i ? Vart tog sommetallurgiskt centrum vägen? Vi känner oss lurade efter alla löften - staten ärju ändock huvudägare till . Efter olyckan i Tjernobyl har den mereller mindre lovat danskarna att kärnkraftverket i skall stängasfidigare än vad aviserats. Detta halva löfte torde vara svårt attkomma från på annat sätt. Är regeringen medveten om vilka problem det norrländskanäringslivet skulle få om vi tvingades skära ned elförbrukningen, genom bl. a.höjda priser och begränsad användning? Alla basindustrier utefter Norrlandskustenskulle drabbas på ett mycket hårdhänt sätt. Prisökningar skulle slåigenom med ökande svårigheter för näringslivet i de län som harsvårt aft klara sysselsättning och utveckling. har löntagarfonder dränerat Norrlandslänen på ca400 milj. kr. sedan starten - vinstmedel som eljest skulle ha fått stannakvar och fått fungera som det riskkapital samlade vinster är i ett företag. Istället har dessa miljoner kommit att hamna i fickorna hos aktieägare iElectrolux, , , AGA, SE-banken m.fl. Vart tog alla de stora satsningar vägen som skulle görasmed löntagarfonderna? Det blev bara Kätting, som gick i konkurs. Detblev dessutom Hårdfurugolv, som också gick i konkurs. Eller skulle löntagarfonderna bli det instrumentkritikerna hävdade - ett fackets och socialdemokratins instrument förinfiltration och övertagande av svenskt näringsliv? Det är nu med storsannolikhet redan på väg att hända. I varje fall kan konstateras att det som med säkerhethittills skett är att Norrlandslänen förlorat tusentals jobb genom attföretagens vinstmedel tagits om hand av fackföreningskontrollerade fonder, somblivit stora aktieägare i de stora börsföretagen. Industriministern har i tal denna sommar gett besked omatt det inte kommer att gå att klara glesbygden. Detta har redan fått tillföljd att utflyttningen kommer att accelerera. Glesbygden kommer atf tunnas utytterligare. Fler familjer kommer att splittras. De sociala problemen kommeratt öka. Bostadsbristen i storstadsområdena kommer ytterligare atf öka.Inlandet kan komma att helt sakna barn och ungdom; medelåldernstiger mycket snabbt, skolpr och service försvinner. De gamla får svårt medhjälp att bo kvar hemma. Kulturell aktivitet upphör. är inlandettömt på människor. Jord- och skogsbruk blir inte möjligt att driva effektivtlängre. Försvaret av blir om möjligt svårare. Var industriministerns inlägg i den regionala debattenprov på omtanke, generositet och solidaritet? Var det att känna med hjärtat förredan prövade människor i glesbygd, människor varav de flesta förlorat sina barntill storstadsområdena? Var inlägget från industriministern väl genomtänkt? Var detförankrat i regeringskretsen? Kanske finns detandra vägar att gå? a. de som moderatasamlingspartiet har anvisat. Vi tar i varje fall inte i förväg ut inlandetsoch glesbygdens nederlag. Vi skall börja med att se vad vi kan göra. Tillsammans medmänniskor i norrlandslänen, i Bergslagen, i sydöstra . Tillsammans medmänniskor i storstadsområdena, som alla anser att trycket på storstädernasbostäder och trafik, på service och skolor är mer än tillräckligthård. Vi tänker sätta människan i centrum även i fortsättningen,också människan i glesbygd. 217 (): har varit gynnsamma förSverige. Så har även varit fallet för län. Ja, det finns många likhetermellan länet och landet för övrigt. I norra länsdelen har vi samma sysselsättningsproblem somi . Sedan kan jag i del för del av länet jämställa de problem som vihar i de olika regionerna i . Struktureringar pågår nu inom olika basnäringar -industrier som meUan minskat antalet anställda med mer än 2000 personer. Jag frågar mig nu: Vad kommer att ske i de orter som är heltberoende av dessa basindustrier? Jag tänker på exempelvis Bångbro i ,där lägger ned sin tillverkning av kallvalsarband, enindustri med en helt dominerande ställning på orten och en stor arbetsgivareinom kommunen. Man frågar sig: Vilka konsekvenser får en försäljning av SKFSteel till finska företaget ? Klart är nog att stålverket .läggs ned. Det innebär en sysselsäftningsminskning med ca 300 personer. SKF ärhelt dominerande som arbetsgivare i kommun. söder om ligger i kommun,där förhandlingar om försäljning av företaget pågår med ett norsktföretag. Även i detta fall är det ett företag som är helt dominerande på orten,och en eventuell försäljning ger stora sysselsäffningskonsekvenser för helakommunen. kommun ligger i Bergslagen men har inte varit medbland de 23 Bergslagskommuner som man talat om i den s. k.Bergslagspropositionen. Därför bör man nu med hänsyn till dessa problem ta medNora kommun som den 24:e kommunen. Den västra delen av länet med fätorterna ochKarlskoga har haft mycket stor tillverkning av stål. Struktureringarna har härgått hårt fram såväl vid Kileta som vid . Detsistnämnda, nu ägt av Nya inom , omnämndes för någraveckor sedan då ägarna var i förhandlingar om försäljning till Thyssen iTyskland och till Outokumpu i . Åter spred sig oron bland de anställda vid företaget, mendet kändes befriande när industriministern påpekade för Johnsonkoncernen vilket åtagandeman gjort vid struktureringen av den rostfria tillverkningen. Ägarna fick vidstruktureringen betydande eftergifter på villkorslån från staten och åtog sigatt ansvara för företagets tillverkning - och ännu är det någraår kvar av det åtagandet. I södra delen av länet råder det stor ovisshet, ochmänniskor är mycket bekymrade över vad som kommer aft hända med glasbruket iHammar, ägt av PLM Åferglas. Vad händer med pappersbruket i Olshammar, ägt avMunksjö, och dess miljöproblem? Vad händermed Vieille-Montagnes gruva i och priset på zink? Dessa tre företag ligger i kommun. Här har jagtagit upp de stora struktureringar vi står inför. Det känns oroande förinvånarna i dessa kommuner och för länet. har man en känsla av atfkapitalisterna och kapitalägarna i de stora företagen är ute efter atf göra s.k. klipp för aft tjäna snabba pengar och många miljoner utan atf tänka på dekonsekvenser det får för de människor som drabbas och som tvingasflytta från sin hembygd. Def som jag nu har berört är det somskrämmer, det negativa, men det finns också en positiv sida som man kan glädjasöver, och def är småföretagen. Ja, nu börjar en småförefagarkulfur aft växafram som inte funnits på bruksorterna. På dessa orter har man heltvarit inriktad på bruket, där man började jobba när man slutat skolan och sedanbara fortsatte fram till pensionen. Det har varit så i decennium efterdecennium, och def har blivit helt naturligt för dessa människor. För att brytadenna kutym och för att klara denna förändring inom näringslivet jobbar nukommuner, länsstyrelser och utvecklingsfonden intensivt. Det har givit resultat, det har skapats ny sysselsättning,men tyvärr har antalet nya jobb infe motsvarat den minskning av jobb somstruktureringarna inom basnäringarna medfört. Vikfigt är nu atf länet får merautvecklingspengar för atf klara reindustrialiseringen av länefs näringsliv, såatt man får möjligheter att utbilda tekniker, där det råder brist, och såatt infrastrukturen förbättras, med bl. a. bättre vägar. Vi ser realistiskt på våra problem. De är inte små, men viskall med optimism angripa denl för att skapa sysselsättning för människorna ivårt län - detta dock under förutsättning aft vi efter valet har ensocialdemokratisk regering som med egen majoritet kan driva en brasocialdemokratisk regionalpolitik. 218GUNHILD (); Så här i den allmänpolitiska debattens elftetimme kan man konstatera att mängder av problem i vårt samhälle diskuterats menockså att många frågeställningar alltjämt är obesvarade. Avsikten med debattenär kanske heller inte atf få svar på frågor utan fastmer atf ge ledamöterna idenna kammare möjlighet att påtala förhållanden ute i landet som invånarna inteär till freds med och som statsmakten bör uppmärksammas på. Det ärnaturligtvis utifrån den synpunkten som jag tar fill orda här. Def må tillåtas mig atf rikta uppmärksamheten på Gotlandsspeciella problem, som naturligt nog infe är jämförbara med något annat läns iSverige, och jag skall skilja ut några områden som har särskild betydelse. protokoll 1986/87:14-15 har bland län en särställning på grund avsitt läge i . Det är ingen ny sanning, men deffa faktiska förhållandemåste tydligen påtalas om och om igen. har i en speciellrapport om det gotländska näringslivets utvecklingsmöjligheter ocksåkonstaterat att det är så. Och med denna insikt har man låfit utföra ettomfattande utredningsarbete om hur man skall kunna förstärka vårt näringsliv.Initiativet från regeringen aft låta SIND speciellt utreda och föreslååtgärder har hälsats med tillfredsställelse från länet och kommunen. Mångaförhoppningar har också knutits till de resultat som man nu kan förvänta sig. För atf kunna nä positiva resultat inomnäringslivsutvecklingen på så krävs vissa grundläggandeförutsättningar, och en sådan grundläggande förutsättning är att hargoda kommunikationer med fastlandet. tror nog ledamöter att vårfärjetrafik fungerar utmärkt,/eftersom vi ju får statligt transportstöd meddrygt 50 miljoner till den. Flertalet av de företrädare för övriga partier somunder sommaren har besökt har blivit mycket förvånade över atfregeringens förlängda arm, det statliga fransportrådet, kan tillåtas atfbehandla en grupp medborgare så simpelt att vi gotlänningar iveckan måste åka lastbåt till och från . skall jag infe här ytterligare utveckla helaresonemanget kring färjetrafiken. Vi får en inferpellationsdebatt här ikammaren , eftersom samfliga partier har aktualiserathandläggningen av beslut . Jag vill bara citera vårlandshövding , som var intervjuad i lördagens ;"Diskriminera oss inte! måste ha samma värde som övriga, statenmåste satsa på våra kommunikationer så att inte de 56 000 invånarnadiskrimineras jämfört med ölänningar och andra öbor som har fasta förbindelsertill sina hemorter. färjor är upp till tio gånger dyrare perinvånare i flera skärgårdsområden i än de statliga subventionerna tillGotlandstrafiken." Det är dock klart atf kommunikationerna över vattnet ärden absoluta livsnerven för som län, arbetsmarknadsområde,rekreationsområde för ungefär 350 000 turister , yttersta utpost settur försvarssynpunkt och som en från regionalpolitisk synpunkt sett med övrigaSverige likvärdig del. Men jag återkommer, som sagt, i denna fråga. Den gotländska arbetsmarknaden har gåttemot en avsevärt försämrad utveckling. Prognoserna pekar på en stagnation ellernedgång inom de flesta näringsgrenar, pch antalet arbetslösa och personer somär föremål för arbetsmarknadspolitiska åtgärder har stigit kraftigt undersenare år. Var åttonde arbetsför gotlänning är just nu utan jobb; aldrigtidigare har så många gotlänningar varit arbetslösa som . Av öns arbetskraftpå ungefär 24 000 personer står mer än 3 000 utanför denordinarie arbetsmarknaden. Siffrorna talar sitt tydliga språk: den gotländskaarbetsmarknaden-upplever det kärvaste läget . Förändringarna ifärjetrafiken mellan och fastlandet medför exempelvis atf ett fyrtiotalarbetstillfällen försvinner. arbetar nu med många åtgärder och räknarmed att få de extra 5 milj. kr. som man har begärt för beredskapsarbeten.Gotlands kommun har budgeterat 12 miljoner för arbetsmarknadspolifiska åtgärder. Kommunenär alltså beredd att hjälpa, speciellt de ungdomar som inte fått jobb - eninsats som inte på något sätt premieras från statens sida. Den negafiva utvecklingen på arbetsmarknaden betingasnaturligtvis av den förändrade jordbrukspolitiken, eftersom jordbruksnäringenhar så stor betydelse för då den ger utkomst åt nästan halvabefolkningen. En ny nationell jordbrukspolitik som utformas mot bakgrund avöverskottsproblemen i det här landet får mycket allvarliga följder för länet,eftersom det har denna struktur. Detta förhållande gäller icke i något annatlän, och för atf motverka en alltför olycklig utveckling bör särskilda åtgärdervidtas i form av regionalpolitiskt stöd. Detta har också framförts från Gotlandvid fiertalet uppvaktningar och framställningar. Det finns en vilja och enberedskap att diskutera exempelvis alternativa odlingsformer. Medelinkomsten påGotland är den lägsta i landet, mycket beroende på den stora andelen lantbrukare,vilka har svårt att klara sig på sitt lantbruksföretag. Det är därförnödvändigt att det skapas komplementsysselsättningar, så att människor kan bokvar på landsbygden med tanke på skolor och annan samhällsservice. Ett bibehållande av driften vid sockerbruk är ennödvändighet inte bara för jordbruket utan också och inte minst för deanställda inom livsmedelsindustrin. En annan mycket viktig förutsättning för är ettbibehållet skatteutjämningsbidrag. Det finns tre starka skäl för detta. Detförsta skälet är det geografiska läget, vilket försvårar samverkan med övrigalandet. Det tvingar fram viss verksamhet som egenfiigen kräver ett störrebefolkningsun-deriag. Det andra skälet är atf kommunen har ett större antalboende i glesbygd än någon annan kommun och därför har en stor del av denkommunala servicen lokaliserad utanför . Det tredje skälet är att kommunenockså har landstingsuppgifterna, med den kostnadskrävande sjukvården bl. a.Detta tillsammans med de begränsningar i statsbidragen till kommunerna somregeringen satt i sysfem har gjort att vi tvingats höja kommunalskatten med 1kr. för nästa budgetår. Detta är ingen oväsentlig faktor när det gäller attskapa sysselsättningsfillfällen. Turismen är en annan viktig näring på . Denomfattar ungefär 2 000 arbetstillfällen. Under 1970-talef utvecklades turismenmycket gynnsamt, men har denna utveckling stagnerat. Dettahar ett direkt samband med de allt högre kostnaderna för att ta sig övervattnet och också det mindre antalet turer i färjetrafiken. Därmed är vi tillbaka till den förutsättning som jagtidigare talade om, nämligen en tillfredsställande transporfförsörjning.Transporterna är det allt överskuggande problemet. Jag menar att det är helt nödvändigt att regeringen ärinförstådd med vilka effekter olika beslut och åtgärder får för en landsdel somGotland. Att under en och i arbetamed besparingar i stödet till färjetrafiken i storleksordningen 25 miljoner ochsamtidigt vara trovärdig i arbetet i industridepartementet med andra former avstöd till näringslivet på , är en olöslig ekvation. Det får inte fortsätta på detta vis, att den ena avregeringens händer inte vet vad den andra gör. Den ständiga diskussionen omvåra transporfproblem är förödandeför all möjlig utveckling på , anfingen def rör indusfrieta-bleringar,jordbruket, turismen, utbildningsområdet, försvaret eller verksamhet.Detta måste regeringen komma till insikt om. lovade statsministern vidett besök på på arbetarekommunens årsmöte; "Regeringen kommer inteatt fatta några som helst beslut som rör färjetrafiken mellan ochfastlandet utan att först ha lyssnat ordentligt på gotlänningarna själva. "Många av regeringens ledamöter och närmaste medarbetare tillbringar delar avsommaren på , så det har funnits åtskilliga tillfällen aft lyssna tillgotlänningarna i allmänhet och de socialdemokratiska partivännerna i synnerhet. Jag måste få ställa frågan: Har regeringen lyssnat ochinte förstått? 1 så fall är det uppenbara brister i uppfattningsförmågan. Harregeringen lyssnat och infe velat förstå, då är det att medvetet diskrimineraen del av , där invånarna betalar sin skatt som alla andra.Gotlänningarna är klart medvetna om sina skyldigheter men har rätt atf förväntasig en rättvis behandling från statsmakterna. Gotlänningarna kräver inga förmåner, men vikräver rättvisa! 219EVA ():