prot · GA0964 · 1986-12-31 00:00:00 — Vi avvisar de förslag som förtsfram om enhetsskatt för stat och kommun liksom skattefak för kommunerna. Det ären centralistisk polifik, som vi inte kan acceptera, Devalveringspolifiken har också ökat de ekonomiskaklyftorna i samhället. De stora exporterande företagen har vunnit. De småföretagen, egenföretagarna - i regel de hemmamarknadsorienterade - tillhör oftaförlorarna. Infe tillhör jordbrukefs folk vinnarna. Nya klyftor har uppståttmellan de grupper som kunnat kompensera sig för devalveringens effekter och desom infe kunnat detta. Till de senare grupperna hör pensionärer i allmänhet. Deflesta aktieägare fillhör senare års vinnare genom de snabbt stigandeaktiekurserna, men naturligtvis inte alla, Alla vinster är dessutom inferealiserade, Centerparfiet kritiserar dén fördelningspolitiskainriktningen av förslagen i budgeten när det gäller ungdomarna, eftersomregeringen är passiv i fråga om studiemedelssystemet. Det måste blien rimligare fördelning mellan lån och bidrag, annars fortsätter klyftorna attöka mellan ekonomiskt välsituerade studerande och andra. Nya direktiv måste gesmed det snaraste fill den arbetande utredningen på området. vill införa en studielön på 23 300kr, kompletterad med statsgaranferade lån med avdragsgill ränta, avdragsgillastudielifferafur-kosfnader samt vårdnädsersättning i stället för barnfillägg.Återbetalningen måste underlätfas för låginkomsttagare och barnfamiljer.Utbildning är en investering för framfiden. Därför måste resurserna tillutbildning prioriteras. Barnfamiljerna måste få ökad valfrihet i barnomsorgengenom en beskaffad vårdnadsersättning fill familjer med barn i förskoleåldern.Ökad rättvisa mellan familjer med barn och övriga skattebetalare är engrundförutsättning för en nyskattereform. Vi vet att def finns ett brett stöd i opinionen för någon form avvårdnädsersättning fill småbarnsfamiljer. Därför kommer vi också envist attslåss för en sådan reform för att söka nå bredare uppslutning också här iriksdagen, liksom vi har gjort fidigare, I budgeten föreslår regeringen höjda mjölkpriser genomminskade subventioner. Det drabbar direkt konsumenterna, infe minstbarnfamiljerna. Det är en bakvänd fördelningspolitik. Förslaget om höjdamjölkpriser står dessutom i klart motsatsförhållande till regeringens egetprisstopp som infördes . Det går inte att förbjuda prisökningar, somredan har sagts. De kommer igen förr eller senare - en del utredningar sägeraft de kommer med ökad styrka. Hur som helst finns det möjlighet aft stoppamjölkprishöjningen genom ett politiskt beslut. Varför då inte använda en säkermetod för att hålla priserna nere? Vi reagerar också mot aft regeringen nu som tidigarebortser från löftet till pensionärer med låg pension. Regeringen har här varitoförsiktig med löftespolitiken. Löftena till pensionärerna har infe infriats,varken om kompensationen för devalveringens effekter eller.om förbättringarfill de s. k. sämst ställda pensionärerna. Däremot, har man fullföjjt vallöftetatt förbättra delpensionen. Def finns anledning aft ställa frågan tillregeringen, om de löften som inte infriats fortfarande står kvar. Enligt vår uppfattning är det i första hand de pensionärersom har låg pension som samhället måste värna om. Det gäller den grupp som stårutanför ATP, de s.k, undanfagandepensionärerna, som bara har folkpension attleva.på. Def gäller gruppen med enbart folkpension och pensionstillskott ellerlåg ATP. Trots bostadstillägg i en del fall lever dessa pensionärer undermycket knappa villkor. Def är dessa grupper soni enligt centerpartietsuppfattning rnåste få bättre villkor först. Så länge de infe får def blir ocksåförslaget om aft ta bort det s.k. friåret vid sjukdom en djup orättvisa, somytterligare ökar oron hos våra äldre. Också i fördelningspolifiken står vi inför ett vägval:Skall vi i första hand förstärka den sociala och ekonomiska grundtryggheten?Skall vi minska klyftorna i utbildningssamhällef? Skall vi värna ombarnfamiljerna? svar på dessa frågor är ett klart ja. Skall vi få en bra ekonomisk utveckling behövs ettreformerat skaftesystem. Skattesystemet påverkar i hög grad företagens ochövriga skattebetalares långsiktiga planering och investeringsbeslut. Degrundläggande principerna för eft reformerat skattesystem måste därför liggafast. Den nuvarande kommunalskattelagen är , Sålänge kommer antagligen inte ett nytt skaftebeslut att hälla, men det ärangeläget att def infe rivs upp redan efter nästa regeringsskifte. Därför måste skaftepolitiken utformas av parfiernagemensamt i syfte att komma fram till en produkt som flertalet kan acceptera.Regeringen borde inte tveka om att så fort som möjligt tillsätta enparlamentarisk skatfeutred-ning. Problemen i är fill en del desamma som har drivitfram omläggningar av skattesystemet i andra länder. Det betyder inte att vibara kan kopiera t, ex, den omtalade amerikanska skattereformen. detsvenska skattesystemet måste även i framfiden knyta an till svenska Prot.1986/87:64 traditioner, Def betyder bl, a, fortsatt beskattningsrätt förkommunerna för att upprätthålla kommunalt självstyre.Enligt bör en skatteform inför 1990-talef ha följande inriktning: o Sänkt skatt på arbete ocharbetande kapital, Def betyder reformeringar av inkomstskatten rnen också avarbetsgivaravgifterna - löneskatterna - sorn ju direkt belastarproduktionsfaktorn arbete, o Sänkta marginalskatter för alla.En skaftereform måste bli en reform för hela folket, o En effektiv kommunalskatteutjämning. Det är nödvändigt ur regionalpolitisk synpunkt men också föratt skapa skafferäftvisa mellan individer. Det är först när denbeskattningsbara inkomsten går , som statsskatten blir tyngst.En marginalskaftereform mister alltså mycket av sin verkan om den inte baseraspå en,rättvis beskattning, o Ett skattefritt belopp i bottenmåste vara kvar. Vi vill ha kvar det nuvarande grundavdraget och höjadet, o Så långt möjligt likvärdigbehandling av olika slags inkomster för aff minska möjligheterna tillskatteflykt, o Finansieringen av dessaförbättringar bör enligt vår uppfattning i huvudsak ske genom att man till endel begränsar aktiebolagens nuvarande riiycket generösa avsättningsmöjlighetersamt genom höjda energiskatter och miljöavgifter. Granskar man de olika partiernasskaffemofioner och förslag finner man en hel del gemensamma nämnare, men deffinns också klara skillnader,. Folkparfiet och vill bägge begränsamarginalskatteläftnaderna till övre delen av skatteskalan. Socialdemokraternavill fa bort grundavdraget i nuvarande form - i varje fall i remissförslaget -kanske också villaavdragen och resterande delar av reseavdragen, Alla dessaåtgärder leder till ökade skattebördor för lägre inkomsttagare, om infe deftotala skattetrycket kan minskas. Partierna motiverar sina resp, åtgärder med attbeskattningen skulle vara särskilt förmånlig för deltidsarbetande. Denuppfattningen kan vi i infe ställa upp på. Deltidsarbetande har infesällan svårt att få jobb . I andra fall har de valt deltidsarbetedärför aft de också har en oavlönad uppgift att sköta - vanligen barnpassning,vård av anhörig eller studier. En ökad skattebörda på de deltidsarbetandeskulle i själva verket träffa mänga socialt utsatta grupper, inte minst kvinnoroch en del män som illa lönas för sitt dubbelarbete. När det gäller kapitalbeskattningen är det viktigt attskilja mellan kapital. som genast är tillgängligt för konsumtion och kapitalsom är bundet i företag och som ufgör garantin för människorssysselsättning. När det gäller det arbetande kapitalet måste vi fortsätta attlätta skattebördan. När det gäller konsumtionskapitalefhar vi i störreförståelse för de olika kraven på skatteskärpningär. Kommer utredningsarbetet i gång någorlunda omgående bör enstörre skaftereform kunna träda i kraft . För 1987och 1988 har beslut redan fattats om vissa marginalskatfelättna- 39 der, höjtgrundavdrag och en höjning av den s. k. brytpunkten. Därigenom har vi i centernfått viktiga krav tillgodosedda. Men vi utesluter inte ytterligare förbättringar för 1988.När det gäller den kommunala skatteutjämningen har vi lagt fram ett konkretalternativ. Eventuella ytterligare ändringar i den statligainkomstbeskattningen 1988 måste emellertid göras beroende av den kommandeavtalsrörelsen. Är arbetsmarknadens parter villiga aft göra en direkt avräkningi lönerörelsen t. ex. för marginalskaftesänkningar bör det diskuteras. Riskenär annars att omfördelande skatteförslag mer stör än underlättar enavtalsrörelse och därmed får en inflationsdrivande effekt. inöfs parfierna för aft diskutera konsekvensernaför del av Tjernobylkatastrofen. Remisskvarnen har malt ett parmånader, propagandaapparaten likaså. Opinionsmätningarna visar att"människor lugnar sig efter hand" - som om det vore en sensation. Vivänder oss i mycket hårt mot dem som spekulerar i aff människorskall glömma - det finns nämligen ingen anledning att göra det. Även om mycket är sig likt, de gamla kändaskyftegravarnaockuperade på samma sätt som förr, så är det ändå något som harhänt . talar experter om "def som inte kundehända", dvs. en allvarlig reaktorolycka med betydande miljökonsekvenser,som något som kommer att hända igen och igen... talar kärnkraftens främsta förespråkare omförsurningens risker. Def är ett framsteg, låt vara något senkommet. Men viuppfattar det som eft stöd för centerförslagef om miljöavgifter på försurandeutsläpp. Regeringen har här fåft ett utomordentligt bevis för aff kraft- ochindustriföretag kommer att öppna plånboken och betala med glatt hjärta. Def är nämligenöverraskande ofta samma grupper som talar sig varma för kärnkraft, varnar förförsurningen och släpiper ut försurande ämnen. Olyckan i Tjernobyl borde ha lärt oss - en gång till - attdef infe finns några ofelbara människor. Infe i Tjernobyl, inte i Harrisburg.Ibland klickar människors omdöme, ibland förmågan aft handla under extrempress. Men i svenska reaktorer skulle tekniken tydligen klara både mänskligafelhandlingar och eventuella konsekvenser. Hur kan det då komma sig, aft justSverige beslutat ati kärnkraften skall avvecklas? Enligt uppfattning måste den beslutadeavvecklingen inledas . måste kärnkraften göras överflödig i vårtenergiförsörjningssystem. Alternativ finns om de får en chans. Hushållning,sparande och effektiv energianvändning har vi numera lärt oss. Låt mig något litet kommentera det som sade fören stund sedan. Jag tycker att han var något ofullständig när han beskrevsammanhanget mellan klimat och eluppvärmning. Analysen var något historielös.Låt mig komplettera: För att få avsättning av all nyproducerad kärnkraftsel hareluppvärmningen ökat dramatiskt i vårt land. Det innebär ökat beroende avkärnkraftsel pä kort sikt. Def betyder ökad sårbarhet. Det är denna bundenhetsom skapat vår nya sårbarhet. Def är ett effektkrävande systeni som måstedimensioneras efter den kallaste vinterdagen, utan aff för den skulluppvärmningen och dess behov inkräktar på industrins elbehov. Bakom denna sårbarhet, detta elberoende, liggerkärnkraffsexpansionen. Också i energi- och miljöpolitiken står vi inför ettavgörande vägval. Det handlar om människors överlevnad. Är vi beredda aft göravad vi kan för att rädda en mänsklig miljö fill kommande generationer? Går detatt uppbåda politiska majoriteter här i för en sådan polifik? Vihoppas verkligen det. När def gäller miljöpolitiken hoppas vi i centerparfiet -trots alla tidigare nej-svar - att frågan och framöverhär i skall besvaras med ett eftertryckligt ja. AnL 4 LARSWERNER (vpk): Traditionen att efter den allmännamotionstiden genomföra en s. k. allmänpolitisk debatt här i kammaren tycker jagatt det finns all anledning att värna om. Men tror jag att def finnsanledning att både ifrågasätta innehållet, utan att recensera det, och formernaför dessa debatter. Jag säger detta därför att den polifiska debatten harblivit mer och mer uppstyckad i små från varandra helt åtskilda frågor.Helheten, de samlade politiska alternativen, framtidsperspektiveri har förallmänheten blivit allt svårare att urskilja. Man har krympt de polifiskaperspektiven till att mera handla om def mest näraliggande. säger jag inte detta enbart som polemik mot andra, utandef kan lika väl ses som en självkritisk betraktelse. Jag vill säga det därföratt vi inte får glömma bort vad som händer utanför det här huset, både här ilandet och i världen i övrigt. Helt övergripande är det faktum att människor ivissa delar av världen svälter ihjäl , att tredje världens länder sjunkerallt djupare ned i skuldkrisen, att kapprustningen och världens militärutgifterökar oavbrutet, att världen överhopas av kärnvapen och kärnkraft samt aftmiljön förstörs alltmer. De här frågorna, som handlar om hela mänsklighetensöverievnad och livsvillkor, har en tendens att försvinna bakom ymniga ordsvall,som om det bara vore teoretiska problem som inte angår oss mer än på ettteoretiskt plan. Kampen mot kapprustningen är infe bara en kamp för fredoch nedrustning. Kampen mot kärnkraften är infe bara en fråga omenergiförsörjning. Kampen mot giftutsläpp och rovdrift är inte bara en fråga ommiljö. De som t. ex. engagerat sig i kampen mot ScanLink har juinte bara gjort det därför att miljön på skulle förstöras. Nej,människorna som engagerar sig i de här frågorna gör det därför aft de haråsikter om hur samhället ser ut , hur det kan förändras och hur de villatt det skall se ut . Def är därför jag ställer frågan litet retoriskt:Nog är det märkligt aft dessa frågor, som diskuteras av så många människor överhela världen, spelar en så relativt undanskymd roll i våra riksdagsdebatter. kan och bör bidra till att minska världens samlademilitärutgifter, värna om vår miljö och bidra fill en rättvisare fördelning avjordens resurser. Vpk slår vakt om det svenska biståndet. Vi vill fördubbla detså snabbt som möjligt. Vi anser att vårt land bör medverka fill en ny ekonomiskvärldsordning och lösa tredje världens ofattbara skuldkris. Detta säger vidärför att problemen i vår omvärld angår även oss i den svenska . Vihar ett medansvar för att lösa dem, och vi måste även vara beredda att lämna Orden måste följas av handlingar! Detta har vi också råd med, därför aft är ett avvärldens rikaste länder. Vi har def bättre än flertalet andra länder och folk.Numer behöver ingen svälta i den meningen som de tvingades fill på 1920- och1930-talen, Vi producerar och konsumerar mer per person än man gör i def storaflertalet andra stater på jorden; Men, herr talman, kommerman, om man tränger in istatistiken, att finna ati: def i vårt rika samhälle finns mycket storaskillnader i sociala, ekonomiska och allmänna livsvillkor. Inför LO-kongressenförra året presenterade LO en lägesrapport om ojämlikheten kallad Heta siffroroch kalla fakta, LO-ordföranden konstaterade, med all rätt, att fortfarandeär eti; klassamhälle, med stora sociala orättvisor. Rapporten konstaterade att arbetslösheten är klassbunden,aft 8 av 10 öppet arbetslösa är arbetare, att arbetare och lägre tjänstemän harsämre arbetsmiljöer samt drabbas oftare än andra av olycksfall och yrkesskador.Rapporten visade också att av landets hushåll 1983 förfogade avförmögenheterna i , 8 000 hushåll hade tillsammans en nettoförmögenhetpå . Rapporten visade att orättvisor återfinns på nästan allasamhällsområden, vare sig det gäller utbildning, fillgång till sjukvård ochkulfur, möjlighet till fritid och semester eller inflytande över den egnalivssituationen. Under större delen av 1900-falet minskade de ekonomiskaoch sociala klyftorna, därför att det var en politisk ambition och viljeinriktninginom hela den svenska arbetarrörelsen att riva ner de sociala orättvisorna ochskapa eft rättvisare och jämlikare samhälle. Men har utvecklingen vänt. Klyftorna vidgas ochorättvisorna skärps. De rika blir allt rikare, som allt störrelöntagargrupper drabbats av reallönesänkningar och sociala nedskärningar. Men vad som kanske är värre är att också kollektivet avlöntagare har blivit uppdelat i eft A- och ett B-lag, Löneskillnaderna mellanhög-och lågavlönad ökar. Skillnaden mellan olika arbetare, mellan män ochkvinnor som har identiska arbeten kan uppgå till . Det finns storaskillnader också bland pensionärerna.Skillnaden mellan en pensionär utan, eller med en låg, ATP och den som fårallra mest är mycket stor, - Det finns faktiskt pensionärer som lever undermycket knappa omständigheter, för att uttrycka sig försiktigt, Def finns också stora skillnader mellan landetsbarnfamiljer, kosfar att ha barn, och utgifterna drabbar alla barnfamiljer.Men höjda matpriser och dyrare mjölk slår särskilt hårt emot de lågavlönadebarnfamiljerna. Det finns skillnader i boendekostnader mellan dem som bori en hyreslägenhet och dem som bor i egnahem. Det finns dessutom mycket storaskillnader mellan dem som bor i egnahem, beroende på inkomster, lån ochskafteavdrag, enligt def nuvarande systemet. Skillnaderna förekommer t, o, m, i välfärdssystemet, isjuk- och arbetslöshetsförsäkringen, socialbidragssystemet, osv. Till detta kommer vad som kallas nyfattigdomen, dvs, allade som aldrig fär in en fot på arbetsmarknaden eller som slås ut från den, allade som är hänvisade fill och beroende av statens välvilja för att klara sinförsörjning: vissa flyktinggrupper, ungdomar, kvinnor, gamla, sjuka,handikappade och , bosatta i svaga regioner. Det är mot denna bakgrund extra tragiskt aff olikalöntagargrupper av och till lägger ner kraft och energi på aft bekämpa varandrai stället för att med förenad kraft kämpa för hela löntagarkollektivetsintressen och rättigheter. De som förlorar mest är dock samhällets allrasvagaste grupper, de som står vid sidan om, utan arbete, inkomster ochmöjligheter att påverka sin egen situafion, de som behöver kollektivets stödoch solidaritet. Arbetarrörelsens rättvise- och jämlikhetsideal som bidrogtill att riva ner en del av de värsta orättvisorna, har trängts tillbaka i denpolitiska debatten av högerkrafternas mycket förenklade propagandaparoller.Därför är det nu hög tid för arbetarrörelsen aft återta def polifiskainitiativet, att utifrån jämlikhetssträvandena forma en självständig ochtrovärdig politik för framtiden! Tyvärr ser vi inga sådana tecken frånsocialdemokratin i regeringsställning. Trots att orättvisorna skärps talarregeringen om aft är på rätt väg, I stället för aft utforma erisjälvständig och långsiktig politik träffar man politiska uppgörelser medfolkparfiet, nu senast om extra till militären under denärmaste åren, I en skaffeskiss till den socialdemokratiskapartikongressen tar man de högavlönades marginalskatter som utgångspunkt, istället för att diskutera dagens stora ekonomiska skillnader. Inte med ett endaord tar man upp nyfattigdomen, företagsbeskattningen och de kommunalaorättvisorna, för att inte tala om den indirekta beskattningens orättvisor.Skatternas direkta fördelningspolitiska betydelse tonas ner, - Vart för oss ensådan skattepolitik? Vid regeringsombildningen utnämndes en ungdomsminisfer,och senare drog regeringen i gång en kampanj mot våldet. En arbetsgruppbildades, paroller tillverkades, affischer och dekaler trycktes. Men någraförsök att angripa de bakomliggande sociala orsakerna märkte vi mindre av, Istället lägger regeringen nu i budgeten fram förslag fill nedskärningar påskolans område och skapar ett ändå sämre socialt klimat för stora grupper avungdomar. Med all rätt har både föräldrar lärare, lärarnas fackligaorganisationer och t, o, m, medlemmar i regeringens arbetsgrupp reagerat motdetta. Nedskärningarna på skolans område försämrar utbildningenskvalitet och får mycket allvarliga framfida konsekvenser. Barn med rikaföräldrar kan allfid kompenseras. De föräldrarna har råd aft placera sina barni privatskolor,. Att spara'på skolans område drabbar först och främst de svagai samhället, och därnäst drabbar def samhället självt. Att sedan regeringen görhögskolan beroende av donationer från storbanker och.näringsliv skapar ju ommöjligt ännu dystrare perspektiv och jämlikhetssträvandena. -Sämre utbildning, fortsatt arbetslöshet och bostadsbrist, är def detta somungdomarna skall erbjudas av regeringen ? sade att kärnkraften var ettonaturligt inslag i vår tillvaro och inbjöd parfierna fill överläggningar omkärnkraftens avveckling. Vi har tagit uttalande på allvar ochutgår ifrån att denna nya syn som han gav uttryck för innebär en snabbareavveckling än vad som De här överläggningarna får infe användas för att förhala frågan.Målsättningen bör vara aft utarbeta en awecklingsplan förkärnkraften, där omgående tas ur drift. Allt fler diskuterar vårt landssårbarhet och beroende. Dét är en viktig fråga. Vi ser med stor oro påtransnafionaliseringen, på de svenska företagens utlandsefableringar ochregeringens omedvetenhet om dessa problem som ibland kommer till uttryck. Ellerär det en medveten linje som man driver? På en rad olika områden vidtas nu åtgärder för aft"harmoniera" svenska regler och bestämmelser fill . Varjesådan enskild åtgärd kan verka oförarglig och betydelselös. Men alla åtgärdernasammantagna, tillsammans med uttalanden av regeringsledamöter och statssekreterare,innebär att man ställer sig frågan om regeringen håller på att ompröva densvenska inställningen till EG och därmed också oberoende ochsjälvständighet. Det är riktigt och sant att är mycket beroende avexport och import till och från andra länder, däribland EG-marknaden. Def finns, som vi ser det, två sätt att förhålla sig till detta.Antingen underordnar man sig de krav som kommer från EG helt och hållet och gerupp en del av sin självständighet, eller också värjer man sig och försökerfrigöra sig från detta beroende. Vi vet att det finns mycket starka krafter här i Sverigeoch i denna kammare som verkar för ett svenskt närmande till EG. En del, infemånga, förordar t. o. m. eft svenskt medlemskap. Avsaknaden av en öppen debattom vårt starka beroende av t. ex. EG och konsekvenserna för vårt nationellaoberoende inbjuder naturligtvis till spekulationer och misstankar. Jag villfråga: Håller regeringen på att "harmoniera" in i EG? Vi står frågande till regeringens polifiskavägval för framtiden. De borgerliga partiernas vägval skrämmer oss ännu mer. Defå reformer som finns i årets budget - förslagen om aff höja pensionerna, aftslopa LO-gruppernas karensdag vid sjukdom, att förbättra ersättningen viddelpension och att förbättra sjukförsäkringen för deltidsarbetande - säger denej till, alla de tre borgerliga partierna. Två av de borgerliga parfiernatycker att det är viktigare att sänka marginalskatterna. hävdar att "det ekonomiska läget"tvingar oss fill prioriteringar och påstår aft vi t. ex. har att välja emellanett eget rum i långvården eller att förbättra delpensionen. Men sanningen är juden aft numera prioriterar stora skattesänkningar - som främstgynnar de högavlönade - i stället för att satsa på dem som slitits ut ochtvingas till delpension eller hamnat på långvården. I folkpartiefs gårde högavlönades skattelättnader före sociala reformer som gynnarfolkflertalet! vill varken det ena eller det andra. De villbara sänka skatterna. kritiserar regeringen för att bedriva enorättfärdig fördelningspolitik, men säger sedan ändå nej till förslagen om attförbättra pensionerna och sjukförsäkringen. Detta säger-i ett nötskal-det mestaom de borgerliga partiernas politik. Regeringens budget saknar perspektiv, och vi frågar ossvart man egentligen är pä väg? Vilken är färdriktningen? ibland somatt man kryssar sig fram i politiken genom att söka stöd för sina förslag frånhöger och vänster om vartannat. Men för att kunna fä stöd från höger tvingasregeringen till politiska reträtter och eftergifter, som naturligtvis får fillföljd att den egna polifiken uttunnas och blir oigenkännlig. Det är möjligt ochdet är troligt aft regeringen kanske undviker röstnederlag, men förlorar sinsjäl och sina egna väljares stöd. Regeringen är t. ex. lika fixerad vid ökad exportoch tillväxt som de borgerliga. Men vad händer om arbetarrörelsen reduceraruppgifterna för den ekonomiska polifiken fill att enbart främja entillväxtsökning?