prot · GA0948 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag förstår att varken finansministern ellernågon annan från regeringspartiet vill svara på den fråga sorii jag har ställtupprepade gånger, nämligen om det här beslutet skulle bli så gynnsamt förförsäkringsbolagen att deras situation skulle förbättras i stället förförsämras. Men jag vill ta upp en annan sak som finansministernberörde. Han talade om skatteplaneraré. Visst finns det skatteplanerare - definns på de mest skilda håll och inom de mest skilda områden - men att betecknaalla försäkringstagare som skatteplanerare är totalt felaktigt. Bland dem finnsutan tvivel över hundratusentals människor som har avsatt en del av sin inkomstför att åstadkomma en bättre situation på sin ålderdom. Dem skall vi ingalundakalla för skatteplanerare. Det finns också en annan kategori, nämligen deföretagare, framför allt småföretagare, som ser sig nära nog tvingade till attteckna en försäkring - då gäller det kanske framför allt kapitalförsäkringar -för att över huvud taget få köpa någonting, t, ex. en fastighet eller ettjordbruk, eller för att kunna få lån. Att kalla dem för skatteplanerare som försin familjs framfid försöker skapa ett riskskydd via försäkringar är alldelesfelaktigt. Beklagligt nog är det just dessamänniskor som har drabbats allra hårdast. De har nämligen tecknatförsäkringar på ganska begränsade belopp, men de har haft försäkringarna underen . Det är inte jag som kallar försäkringstagarnaför skatteplanerare, utan det är försäkringsbolagen. Ta exempelvis det som JanBergqvist läste upp. Det tror jag är ett ganska typiskt inslag imarknadsföringen. Det.är skrivet av en herre som heter , verksami Personförsäkringar. "Kräven heltäckande skatteplanering En gigantisk omfördelning sker i samhället till de somskatteplanerar till max. Pengarna kommer delvis från de som skatteplanerar mycketlite eller inte alls," Det skulle man kunna kalla försäkringsbolagens råd fillföreträdarna för en borgerlig fördelningspolitik, "Ordna en maximal skatteplanering", ärytterligare en uppmaning från samma bolag, I enartikel i sägs följande: "liksom andra bolag tonar nu nedskatteplaneringen som försäljningsargument - detta var ett starkt argumentunder åren , betonar man i stället tryggheten ochförsäkringsskyddet." , när engångsskatten diskuteras, då betonar mantryggheten i försäkringarna! Vi står inte ensamma, säger och åberoparen rad institutioner som inför skatteutskottet varit negativa fill den härskatten. Men om den nu är så katastrofal som den utmålas i er debatt, då bordeväl svenska folket fly från försäkringssparandet. Men se, det gör de inte. Såhär står det i samma artikel i : "Försäljningen av pensions- och livförsäkringarkommer även att överträffa tidigare års rekordnivåer, trots det gångnaårets debatter om nya skatter på försäkringssparandet. Skattedebatten har tilloch med givit försäkringsbolagen nya kunder,'' - Det sista konstaterandetbaserar på en rundringning som tidningen gjort tillförsäkringsbolagen. Ytterligarenågra uppgifter från samma artikel: Enligt de siffror som finns har försäljningen av livförsäkringarökat jämfört med november . RKA säger att man ökatförsäljningen jämfört med , RKA jobbar på en typ av målgrupp somde kallar "egna företagare och företagsledare samt förmögenhetsägare". Det är möjligt, möt bakgrund av de uppgifter som lämnats idenna artikel, att alla de miljoner som har spenderats på kampanjer motengångsskatten har visat sig vara lönsamma för försäkringsbolagen, fast på etthelt annat sätt än vad någon kunde tro. Slutligen: Jag har ställt tvä frågor till deborgeriiga representanterna för skatteutskottet. Partiledarna skall nu delta idebatten. Jag upprepar mina frågor och hoppas få svar på dem . Hur kan man från borgerligt håll påstå att värdesäkringenav pensionerna hotas, att återbäringsräntorna kommer att sänkas, osv,? Har manfått besked från livförsäkringsbolagen om detta? Vi har nämligen inte lyckatsfå några besked, och allmänheten har inte fått några besked. Försäkringsbolagenskjuter på annars normala tillkännagivanden. Så fill min andra fråga, som gällde en eventuellåterbetalning av de här pengarna: Vi har fått höra av attmoderaterna inte har bestämt sig, utan tänker avvakta riksdagsbeslutet innandeavgör huruvida de kommer att utlova att en eventuell borgerlig regering skallåterbetala pengarna, anför ett annat skäl. Han anser att detaktu-arietekniskt inte går att betala igen pengarna. Jag hävdar att det första motivet är orimligt, som ocksåJan sade. Det går inte att göra gällande att ni måste avvaktariksdagsbeslutet innan ni En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m.m. kan avgörahur er rnoral är beskaffad. Den andra invändningen är såvitt jag förstår intesakligt hållbar. Den enda slutsats jag kan dra är att den kampanj och heladen debatt vi har haft har utgått ifrån att det skulle gå att medskrämsel och hot få riksdag att böja sig under i hög gradutomparlamentariska kampanjer. Jag hoppas att den fortsatta debatten här idenna kammare och det beslut som skall fattas visar attparlamentarismen fungerar. vice talmannen anmälde attKnut , och anhållit att tillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. AnL 32CARL BILDT (m): Det är inte min uppgift att kommentera detreplikskifte som har ägt rum mellan finansministern och företrädarna förskatteutskottet. Låt mig bara säga att jag tyckte att finansmjnisterns avslutandemeningar hade en litet sinister karaktär. Det antyddes plötsligt att det pånågot sätt skulle vara oförenligt med parlamentarismen att föra en debatt ochatt, som försäkringsbolagen gjort, föra ut information och att på olika sättbelysa de konsekvenser som ett förslag som det regeringen.nu har fört framleder till. Förslaget om pensionsskatt innebär ett ingrepp i ettsocialt trygghetssystem, ett frångående av regler för beredning av viktigareärenden och ett äventyrande av medborgerliga rättigheter som borde stå centralai vår statsordning. Detta har vi konstaterat tidigare, bl, a, i samband med attfrågan diskuterades här i kammaren . Utskottsbehandlingen av regeringens proposition, och den.ytterligare belysning som den har fått i den allmänna debatten, harstärkt argumenten mot denna skatt. Vi har konstaterat att det rör sig om den största enskildaskattehöjningen i i modern tid. Det har ingen kunnat bestrida. Vi hävdar att denna pensionsskatt ytterst drabbar såväl demmed avtalspensioner som dem med frivilliga pensioner och att deras pensionstrygghetblir mindre än vad som annars skulle ha blivit fallet. Inte heller det harnågon kunnat bestrida. Vi har visat att en utveckling med godtyckligaengångsskatter på än det ena, än det andra området innebär ett allvarligtifrågasättande av individens rätt till egendom och trygghet. Det har intekunnat bestridas. Vi har sagt, att striden icke enbart gäller de miljarderkronor som tas från pensionsspararna, utan också den syn på statens makt ochindividens rättigheter som ligger bakom de socialistiska partiernas förslag ochsom kommit till klart uttryck i icke minst anföranden och artiklar avstatsministern. På den punkten har vi fakfiskt fått medhåll. Ocksåstatsministern har sagt att han ser striden om pensionsskatten som en viktigidéstrid. Två statsuppfattningar står mot varandra: en maktstat, somger mer eller mindre tillfälliga riksdagsmajoriteter makten att göra nästintill vad som helst de behagar i form av ingrepp i enskilda människors ochfamiljers egendom, oberoende och frihet, eller en rättsstat, vars makt ochmöjligheter gör halt inför denrätt som alltid ligger hos den enskilde. Den striden kommer att föras vidareäven sedan ekot av dagens debatt har klingat bort från ledarsidor,insändarspalter och mediaredaktioner. Den viktiga striden kommer vi att förafram till och valrörelse. Socialdemokraternas och kommunisternas försvar för dennapensionsskatt har inte varit imponerande. Statsministern har sagt att det är ett förslag i utmärktsocialdemokradsk anda. Finansministern har, om jag inte missminner mig,framhållit att det är något av det bästa denna regering över huvud taget hargjort. Och kommunisternas partisekreterare har skyndat sig att tillägga attdetta också är ett förslag i god kommunistisk anda. Men försöker man säga att det bara är enengångsåtgärd och att den inte kommer att upprepas. I detta ligger självfalletfortfarande én djup motsägelse. Att säga att man aldrig mer kommer att föra enpolitik som är utmärkt och bland det bästa man gjort är icke trovärdigt, Bra saker gör man om. Dåliga saker gör man inte alls. Menatt säga att bra saker inte skall göras om - det är att försöka lura människor.Och att socialdemokraterna försöker att föra människor bakom ljuset har dennadebatt gett åtskilliga exempel på. Vi krävde faktiskt besked redan i förra årets valrörelseom vad socialdemokraterna tillsammans med kommunisterna hade i kikaren i dennafråga. Men de besked vi fick var undvikande - för att uttrycka sig försiktigt.Man vågade inte före valet tala om vad man skulle komma att göra efter valet. Tror någon i denna kammare att socialdemokraterna hadevågat presentera pensionsskatteförslaget före valet och då ta en öppendebatt om det? Jag tror inte det. När förslaget till engångsskatt lades fram i ettpressmeddelande , sade regeringen att pengarna "oavkortat" skulle tillfallade sämst ställda pensionärerna. Detta upprepades med stor tyngd i regeringsförkla ringen . Och de flesta svenskar lever nog i föreställningen att oavkortat betyder just oavkortat. Men åter försökte man föra människorna bakom ljuset, När lagrådsrämissen kom fick vi besked om att pengarna istället skulle gå fill att betala av lån på statsskulden - en statsskuld somför övrigt olika socialdemokratiska regeringar bär det största ansvaret för.Det är till att avbetala gamla lån som pengarna går - oavkortat. Den minskning av utgifterna för statsskuldsräntor somdessa låneåterbetalningar under vissa antaganden leder till skulle finansieraen motsvarande ny utgift för insatser till förmån för de sämst ställdapensionärerna. Det var då det nya beskedet. Men så blev det som bekant inteheller, I ytterligare ett i den serie av ganska hafsigapressmeddelanden som kantar regeringens framfart i detta ärende förklaradesocialdepartementet , att det i budgetpropositionen skulleläggas fram förslag om en allmän höjning av basbeloppet, vissa justeringar iKBT och ett avskaffande av det s, k, friåret i vården. var det inte längre de sämst ställda pensionärerna somskulle hjälpas. blev det plötsligt en fråga om att med de trogna i PRO kommaöverens om en delavbetalning på det gamla pensionssveket frän 1983, Och de avde sämst En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. ställdapensionärerna som dessutom är sjuka fick se sitt s, k, friar försvinna iprocessen. Till dessa förslag finns det anledning att återkomma, närvi presenterar våra alternativ till budgetpropositionen. De har ju för övrigtännu inte ens lagts fram för , gäller det i stället moralen. Den socialdemokratiska pressen i övrigt har inte gjort någon hemlighet avsin olust, Alla vet att regeringen sagt en sak men gjort en annan. Alla vet attdetta är bristande moral, och åtskilliga säger det dessutom högt. Bakgrunden till denna olustiga hantering, med dess tydligainslag av både amatörism och arrogans från regeringens sida, känner nog alla. Socialdemokraterna tvingades först in i frågan avkommunisterna. När den s. k. realränteskatten inte längre var möjlig att drivaigenom, snickrade man hastigt ihop engångsskatten. Syftet var att få in pengartill statskassan. tyckte att han behövde dessa miljarderbättre än pensionsspararna, och då var det bara att ta. Men för att lugnaopinionen klämde man till med att något också skulle göras för de sämst ställdapensionärerna. Så togs ytterligare ett steg på vägen mot att befästabilden av socialdemokraterna som ett parti som, när det tycker att det passar,tar lätt- mycket lätt! - på löften och moral. Indragningen av pensionssparande drabbar enskildamänniskor och de insatser som de själva eller genom sina fackligaorganisationer har gjort för att få en bättre trygghet på sin ålderdom. I första hand drabbas alla privatanställda tjänstemän.Deras avtalsförsäkringssystem kornmer att stå för en mycket stor del av démiljarder socialdemokraterna med kommunisternas stöd nu vill ha. Det handlar om cirka en miljon människor: sekreterare,ingenjörer, kamrerer, försäljare, befraktare, dataoperatörer, journalister ochmånga andra. Genom sina avtal har de fått en extra liten trygghet påålderdomen. Delar av denna skall nu tas ifrån dem. I andra hand drabbas den miljon människor som genom egnasparinsatser valt att skaffa sig en kompletterande trygghet på ålderns höst.Många av dem är småföretagare eller jordbrukare. De kan inte ta ut några fetalöner ur sina företag, och får därför en låg ATP. Detta har de i många fallförsökt att kompensera genom att ta privata pensionsförsäkringar. Indragningen drabbar också artisten, popstjärnan eller denframgångsrike idrottsmannen eller -kvinnan - som efter en framgångsrik tid ärförståndig och i denna sparform lägger undan en del för äldre dagar. Det drabbar många kvinnor, som kommit på undantag iATP-systemet och som därför med små inbetalningar under en lång serie av årförsökt att.skaffa sig en litet bättre trygghet. Alla dessa människor har gjort en insats för sin egentrygghet. De har gjort det i överensstämmelse med lag och med rätt. De hat fåttveta att deras långsiktigt bundna sparande dessutom är bra för samhällsekonomini dess helhet. Och de är sannerligen inga miljonärer - om nu sådana skall ansesstå bortom rätt och skydd. 1984 tjänade av dem . omåret, och . De harförvisso inte skurit guld med täljkniv. I stället har det varit en serie av ganskaså påvra år, följt av en bra återhämtning under de allra senaste.Utskottsbetänkandet redovisar siffror på den långsiktiga avkastningen påpensionssparandet som med all önskvärd tydlighet yisar på detta förhållande. De ropade inte på statsstöd då derassparande faktiskt gick riktigt dåligt. Då har de ocksårätten att gå fria från statsindragningar de årdå det går bättre och det äntligen skapas förutsättningar.för att komma tillbaka i värde och trygghet. Harstaten,någon skyldighet i detta hänseende, är det att skydda detta sparande,',. -.::,. Sådan var statens skyldighet föie införandet av denallniänna rösträtten. Sådan måste statens skyldighet vara även . Gångna seklers öve;rhetsstat hade ingen moralisk rättatt-bara ta medbor garnas egendom och sparande: Den rätten har inte heller dagens demokratis ka stat. , ; , , Vi tar ut skatter på inkomster av olika slag för attfinansiera den verksamhet i stat, landsting och kommun som vi gemensamt, tyckerär angelägen och nödvändig. Och vi vet, att dessa skatter ibland upplevs somorättvist höga. Detförekommer dessutom att staten eller det offentliga i övrigt tvingas attexpropriera enskild egendom. Det är och skall förbli en undantagslösning. Ménden finns förutsedd och i någon mån reglerad i vår grundlag. Det sorn ,föreslås är emellertid någonting helt nytt ochannorlunda, och det är detta mer än något annat som ligger bakom lagrådetshistoriska avstyrkan av hela förslaget. Med denna engångsskatt riskerar dörrenatt öppnas för en utveckling som genom olika engångsingripanden mot olikaformer av ägande och sparande icke är förenlig med andan i.vår författning ochgrunderna för vår rättsordning. Det är inte en skatt i vedertagen bernärkelse. Det är inteexpropriering. Det är ett nytt och betänkligt sätt att godtyckligt dra inägande till staten. Från socialdemokratisk ,sida bemöts detta med, att det ärjust en engångsåtgärd. Unik, skall aldrig komma igen, diktar finansministern.. Men vilka garantier finns för detta? Kan man begära, attmänniskor skall lita på att socialdemokraterna aldrig riier kornmer att upprepaen åtgärd som deras partiordförande anser utmärkt? Och vad skall man tro, närden socialdemokratiske partisekreteraren säger, att socialdemokraterna förbehållersig rätten att återkomma med nya former av ingrepp- mot pensionssparande ellermot någon annan form av,förmögenhet i samhället? Menar socialdemokraterna allvar med sitt tal om att dettaär en engångsåtgärd, då skulle de också vara med påatt förbättraegendomsskyddet i grundlagen. Är det bara en engångsåtgärd- återge dåpensionssparare och andra tryggheten genom att vara med på att resa spärrar motatt det blir fler gånger! . Den sorri inte vill förhindra atten gång kan bli fler gånger, den håller jii dörren öppen för nya indragningar.Någon annan tolkning är inte möjlig. Vi moderater kommer års val att lägga framförslag till förstärkt egendomsskydd i grundlagen. Vi studerar nu hur ettsådant kan konstrueras, för att kunna återkomma rned ett konkret förslag, , Dagenspensiorisskatt, och de perspektiv på, morgondagens socialdemo- En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. 4: protokoll 1986/87:48 En tillf ätlig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m.m. kratiskapolitik som statsministerns ifrågasättande av äganderätten gett oss, gör detnödvändigt att nu börja bygga ut skyddet i grundlagen av de olika medborgerligarättigheterna. Vi måste återupprätta rättsstaten. Det är länge sedan denna kammare hade att behandla ettförslag söm förberetts så illa, beretts så torftigt och mött så mångainvändningar av såväl principiell som praktisk natur. Under de s. k: hearingar som skatteutskottet haft medföreträdare för fackliga organisationer, företag och andra intressenter harbilden av pensionsskatten klarnat ytterligare. Den motverkar sparandet trots att sparandet behöver öka.Därmed är den skadlig för samhällsekonoriiin. Den drabbar såväl det individuella söm det avtaladepensionssparandet. Därmed naggar den alla dessa människors socialaextratrygghet i kanten. Den slår hårdare mot dem som haft dålig avkastning och somsparat länge än mot demsom haft bra avkastning och bara sparat . Därmedhar den ingenting med rättvisa att göra. Den drabbar privatanställda med avtalspensioner men inteoffentliganställda. Därmed riskerar den att ytterligare fördjupa den redandjupa sprickan mellan dessa grupper. Den drabbar de anställda i de företag vars avtalspensionerligger hos SPP men inte de Vars pensioner förvaltas av det egna företaget.Därmed drabbas ofta anställda i små och medelstora företag hårdare än anställdai storföretag. Den drabbar - kort sagt - individer och intressen som inteborde drabbas utan i stället skyddas, ', Därför måste den avvisas. AnL 33BENGT (): Låt mig börja med att svara på de två frågorsom ställde, så kanske han sedan kan svara på mina. Den första frågan var: Hur vet vi att återbäringsräntornakommer att sänkas ifall man drar in pengar med pensionsskatt? Såvitt jagförstår följer det av de regler som gäller för ömsesidiga försäkringsbolag, attdrar man in ett antal miljarder så tvingas bolagen sänkaåterbäringsräntorna, andra fråga var: Är ni beredda attbetala tillbaka de här pengarna till de försäkringstagare från vilka pengarnanu tas? Ja, , vi är beredda-att betala tillbaka depengarna - på ett villkor, nämligen att fram tillvalet innehåller pengarna på ett särskilt konto i stället för att förbrukadem. Då ger vi väljarna en möjlighet att i valet avgöra om de tycker attdet här var en rikfig skatt eller om den skall delas ut på det sätt somregeringen föreslår. Om däremot väljer att göra av medpengarna, är situafionen naturligtvis en annan. Då kan vi inte lova att vi skall betala tillbaka pengarna, ' . I anslutning till debatten om regeringenspensionsskatt har vi också fått en debatt om vad medborgarrätt är förnågonting. När Vernervon - han var liberal och inte konservativ- skrev sin Medborgarsång menade han med"medborgarrätt" allmänrösträtt. tycks vi vara överens om att medborgarrätt är mer än rösträtt. Till medborgarrätten hör - enligt vårt sätt att se - bl,a, de mänskliga fri-och rättigheterna. Den reglering av fri- och rättigheternasom nu finns intagen i grundlagen är av ganska sent datum. Regleringen fick sinslutliga formulering 1979, I kampen för allmän och lika rösträtt stod liberaler ochsocialdemokrater på samma barrikad och slogs enigt. Men i kampen om starkareskydd för fri-och rättigheter i den nya grundlagen blev det strid. Det beslutet föregicks av en lång och intensiv debattmellan folkpartister och socialdemokrater. slogs bl, a, för ettbättre skydd av opinionsfriheterna, t, ex. yttrande- och mötesfriheten. Socialdemokraterna angrep oss hårt i denna fråga.Dåvarande justitieministern meriade att den minoritetsspärr viville ha "stod i dålig överensstämmelse med de grundläggande demokratiskaprinciperna", och han anklagade för att vilja införaminoritetsdiktatur. De här tongångarna känner vi igen från den nu aktuelladebatten. Ett årtionde har gått, men inte mycket har förändrats i detavseendet. Jag nämner detta, herr talman, därför att det finnsparalleller mellan dagens debatt och den som fördes , menockså därför att vi 1979, i samma beslut, fick ett förbud mot retroaktivskattelagstiftning inskrivet i grundlagen. Lagstiftaren behandlade en rad tänkbara situationer iförarbetena till den lagändringen, dock inte den situation som vi nu har attbedöma. Det intressanta är emellerfid vilka intentioner lagstiftaren kan hahaft. Hade lagen sett annorlunda ut om förslaget till pensionsskatt hade varitkänt, eller om lagstiftaren hade kommit att tänka på att någon i framtidenskulle kunna komma på en sådan här idé? Jag är för min del övertygad om det. I propositionen, sombyggde på den s. k. rätfighetsskyddsutredningen, framhöll föredragandestatsrådet att retroaktivitet på skatteområdet innebär "att enskattskyldig som handlar med utgångspunkt i gällande rätt riskerar att hanshandling kommer att bedömas efter regler som har tillkommit i efterhand, närhan inte kan göra gjort ogjort". Den formuleringen har direkt relevans för förslaget omengångsskatt. För det råder inget tvivel om att de många försäkringstagare somkommer att drabbas av pensionsskatten bedöms efter regler som tillkommit iefterhand, dvs, när gjort inte kan göras ogjort, I samma proposition förtydligades väd som skall förståsmed retroaktiv lagstiftning på skatteområdet: "Det avgörande är om denomständighet som utlöser skattskyldigheten inträffar före eller efter lagensikraftträdande," Vad är det då för omständighet som enligt regeringen nuutlöser skattskyldigheten? Formellt åberopar regeringen förmögenhetsställningenden sista januari , men reellt handlar det om något annat, nämligen denhöga avkastningen på försäkringssparande , framför allt1985 och 1986, Detnaturligaste hade varit att direkt knyta skatten till den omständighet En tillfäUigförriiögen-hetsskatt för livförsäkringsbolag,m. Prot.1986/87:48 12 december.1986 En tillf ätlig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. somegentligen utlöser skatteförslaget, aUtså avkastningen under de senaste åren.Skälet till att regeringen inte föreslår det är aft skatten då skulle ha klartstridit mot grundlagens bokstav - och på den grunden avvisats av lagrådet, I stället, herr talman, kringgår man grundlagen genom attta ut skatten som en. , ,...,' Frågan om förslagets överensstämmelseimed grundlag harbehandlats av lagrådet. Det konstaterar att regeringen genom den manöver jag beskrivit undviker att formellt bryta mot regeringsformens krav. Lagrådet tillägger emellertid att en tanke bakom retroaktivitetsförbudet. var att de skattskyldi ga borde ha någon tid för omdispositioner om skattereglerna ändrades. När det gäller försäkringssparandet finns inte några reella möjligheter till det. Det är därför begripligt,:.säger lagrådet, om förslaget uppfattas som retroaktivt verkande. , -:''. Äveii om skatten alltså irite direkt åsidosätterretroaktivitetsförbudet i grundlagen konstaterar lagrådetatt den "står imindre god överensstämmelse rned grunderna för retroaktivitetsförbudet". Enskilda som försöker kringgå lagstiftarens intentioner påskatteområdet kan få sin inkomst upptaxerad och bli skyldiga att betala enhögre skatt.