prot · GA09124 · 1986-12-31 00:00:00 — Skrivelsen fortsätter: "Om markägarna i tappar§ 5:3 bidraget förlorar de ca 10 milj. kr. Detta medför tvärstopp i skogen,eftersom skogsmarken är svag och lönsamheten så dålig att ingen kan slutavverkaoch plantera, rest- och skräpskog, utan bidrag." Vidare sägs: "Det är bra för hela om detär fart i skogen. Det ger råvara till de sågverk som finrts inom kommunen,arbetstillfällen både vid avverkningstillfället men framför alltskogsvårdsarbete för skolungdomar och friställd personal från turistnäringen.Det ger också framtidstro för den nya generationen skogsägare. Ni får inte tabort jobben och ta död på framtidstron genom att rösta bort § 5:3bidragen." Är helt okänslig för sådana signalerfrån verkligheten i inland? Även har i ett uttalande påpekatden betydelse detta bidrag har för skogstillståndet, för sysselsättningen ochhelt enkelt för många bygders fortlevnad. Ni talar väldigt mycket, inte minst idessa dagar, om landsbygdens utveckling. har och övrigacenterpartister i denna kammare möjlighet att inte bara tala utan även hartdiaoch direkt skapa sysselsättning i våra glesbygder i . Ta den chansen! Jag yrkar bifall till hemställan ibetänkandet med anlednirtg av propositionen och avslag på samtliga reservationer. 33LENNART BRUNANDER (c) replik: Jag kan instämma i mycket av det som JanFransson sade i inledningen till sitt anförande om skogspolitiken, omskogsvård, m. m. Det är frågor som vi ärrelativtöverensom. Jag blev emellertidlitet bekymrad när mycket snabbt gick förbi frågan ommiljöpåverkan i skogen, eftersom det är den absolut största och viktigastefrågan som vi måste lösa långsiktigt. Utvecklingen kan gå mycket snabbt om viinte gör något. Vi fick beskedet att skogen på är i ettlikadant tillstånd som skogen i . Det måste vara alarmerande. Vifick också beskedet att barrförlusterna i norra i stort sett är likaomfattande som genomsnittet för , och där är skogen ännu mycketkänsligare. Förmodligen är marginalerna där också mycket större. Effekterna fördet norrländska skogsbruket och för skogsbruket i hela är större än vadde skulle bli genom eventuella bidrag. ställde några frågor till mig. Han undrade omvi inte tycker att det är bra att det huggs, röjs och gallras . Givetvistycker vi det. Det är ju resultatet av det arbete som skogsägarna i vårt landutför. Att vi har en gemensam reservation om ert översyn av skogsvårdslageninnebär inte att vi ställer upp på alla de krav som för fram i sinskogsvårdspolitik. Det vet mycket väl, och jag vill bara slå fastdet. Däremot råder enighet om att vi behöver en översyn för att få förenklingaroch förbättringar till stånd. kom in på avverkningarna och frågade vad sommedverkat till att vi haren högre avverkning. Då vill jag verifiera vad JanFransson sade, nämligen att den direkta påverkan på passiva skogsägare har gettett mycket gott resultat. Det är ett bra sätt att arbeta på, ochskogsvårdsstyrelserna skall fortsätta med det. Däremot tror jag att priset haren avgörande betydelse i varje fall för de marginalkvantiteter vi får fram, menkanske inte för de stora kvantiteter som bolagen och domänverket tar fram. Därspelar inte priset så stor roll, men för de marginalkvantiteter som vi ändå ärberoende av är det som sagt vikfigt. Det ställdes en fråga till mig om 5:3-bidragef. Jag ärövertygad om att det har betydelse i vissa orter. Men i de exempel som JanFransson tog upp är det fråga om' regionalpolitik, fråga om att användaarbetsmarknadspolitiska åtgärder för att sysselsätta människor och ge ett stödtill både röjning och plantering. Den frågan har vi haft uppe tidigare. Därställer vi det kravet att man även inom skogsbruksområden, vid sidan avskogsvårdsstyrelserna, skall få använda arbetsmarknadspolitiska medel försådana åtgärder och för att sysselsätta de människor som taladeom. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 34SVEN () replik; En liten rättelse; Det har förekommituppgifter om att vi moderater vill ha bort skogsvårdsavgiften. Det har vialdrig yrkat på. Vi vill sänka skogsvårdsavgiften. Den skall ligga på en nivåsom ungefär motsvarar vad det kostar att tillvarata skogsbrukets gemensammaintressen. Det kan vara fråga om kostnader för information osv. Den kan blibetydligt lägre än vad den är . Vi vet inte exakt var vi hamnar, men vi har iandra sammanhang föreslagit att en arbetsgrupp tillsätts för att se överfrågan. Detta säger jag bara som en sakupplysning. Vi har inte förordat attskogsvårdsavgiften helt skall bort. Jag kan till stor del hålla med om det hansäger om skogsvården och hanteringen av skogsbruket . vägledande.Men jag tror i motsats till att mångbruket skulle stimulerasytterligare om vi fick en annan utformning av skogsvårdslagstiftningen . Denär till stora delar inte utformad som en mångbrukslag. Den är fördetaljerad och styrande. Jag hävdade i mitt inledningsanförande att vi inte vetexakt vad som stimulerat till de ökade avverkningarna. Jag känner mycket vältill den utredning som SLU har gjort. Jag förvånar mig litet över den, t. ex.över att virkespriserna skulle ha en så liten påverkan. Min erfarenhet frånsvenskt skogsbruk säger annars att det tar en väldigt att ärtdraavverkningarna. Jag menar- det kan ligga en del i SLU:s utredning- att detviktigaste är den positiva attityd man haft. Den diskussion som förts under enföljd av år kanske också har haft en stor påverkan. Men jag inbillar mig,inteatt virkespriserna inte skulle ha någon betydelse. Sedan fill 5:3-skogarria. Jag är en av förespråkarna för5:3-bidragen som stöd till avveckling av lågproducerande förband. Jag kommersjälv från , som var helt skoglöst. Men olikaintressen -privata intressen och stiftelser - gick in och planterade skog.Halland är ett av landets bästa skogsproducerande län. Jag vet vad detinnebär. Jag är beredd att ställa upp. Det har vi gjort tidigare när det helafinansierades över budgeten, alltså med budgetmedel. Men om södra skall betala regionalpolitiken och investeringar i Norrlandsinland vill vi inte vara med. Vi kan alltså inte enligt vår mening finansieraskogspolitiska åtgärder med skogsvårdsavgiften på det här viset. () replik: Jag ställde en fråga till ommöjligheterna att klara de skyddsbehov som finns. Staten skjuter ett berg avkostnader för skyddsbehov när det gäller våtmarker, urskogar och annat framförsig. Hur tänker man ekonomiskt klara det? Genom att dessa saker inte ärklarlagda och genom att resultaten av de olika inventeringarna -våtmarksinventeringarna, urskogsinventeringarna och annat - inte är redovisadeeller fastlagda kvarstår konfliktsituafionerna. Då skulle jag vilja veta hur manfrån socialdemokratisk sida har tänkt sig att klara de här sakerna. Det blir naturligtvis stora kostnader - jag kallar det somsagt för ett berg - jämfört med miljöbudgeten, som ju är 500 milj. kr. Men det blir inte ett berg av kostnader om man ser det i relatiort till hela skogsnäringen. Då rör det sig om några promille eller om mycket små procenttal, kostnader av engångska raktär för att klara en del av-behoven. Jag skulle gärna vilja ha svar frän : Hurskall ni klara det här? 36JAN () replik; Till vill jag säga att vilär fä tillfälle att diskutera miljöpåverkan på skogen. Vi har numera en regering som driver dessa frågor kraftfullt. Vi får alltså tillfälle att i denna kammare diskutera dessa frågor. Det är bra att man avverkar och röjer, säger . Ändå kräver han en översyn av skogsvårdslagen. Visserligen fick vihöra att egentligen inte ställer upp på förslag. Kanske ärdet bara litet kosmetikai den borgerliga enhetens tecken. Jag vill ställa en konkret fråga fill vilket sätt skall reglerna när det gäller naturvården skärpas i skogsvårdslagen?Detta krävs i reservationen. Står inte och bakom dethär kravet? Jag är intresserad av att få ett konkret svar på min fråga. undvek att ta upp nödropet frånHärjedalen. Jag skulle naturligtvis kunna plåga medytterligare ett citat från nödropet i . Jag skulle kunna återge vadordföranden i kommunorganisation i har sagt. Han talar omvilken nytta dessa bidrag har gjort. Han säger att hart irtte alls tycker attdet är fel att man solidariskt ställer upp för att rätta till situationen ifråga om de skogar som haren historisk bakgrund-den beskriver han också.- avskövling o. d. Han avslutar för resten med en uppmaning till både och att rösta rätt här. Han kommer att bevaka detta, ochhan kommer att bevaka hur ställer sig. Vi har ett besked tillmänniskorna i från socialdemokraternas sida: Ni kan lita på att viskall göra vad vi kan för att bl. a. på det här sättet ge bidrag tillsysselsättning uppe i . säger att skogsvårdslagen inte germöjligheter till mångbruk. Ja, men vi har ju båda suttit i ettantal år. Menar att skogsvårdsorganisationen, där vi harett visst ansvar för både skogsvårdslagen öch de uttalanden som gör,inte tillämpar skogsvårdslagen utifrån principen om mångsyftesbruk? Jag villnog mena att man gör det. 37LENNART BRUNANDER (c) replik: För att börja med ; att och socialdemokraterna skall ställaupp för Härjedalen.Ja, det gör ni - men på det sättet att ni tar pengar från skogsägarna i övrigalandet och sedan skall placera dem i och för restert också på artdraställen. Men merparten av pengarna går ju, som sade, till norraSverige. Det är fråga om ett regionalpolitiskt stöd. Men det ärinte så att vi lämnar de här människorna därhän. Som jag sade i mirt tidigarereplik anser vi att man skall använda regionalpolitiska ocharbetsmarknadspolitiska pengar till detta. Det är fullt möjligt att göra så.Och om och socialdemokraterna vill ställa upp för dessa människorkan ni alltså göra det. sade att vi har en regering som äraktiv när det gäller att stoppa miljöförstöringen och skydda skogen. Jagframhöll i mitt första inlägg att vad som gjorde mig mest chockad påkonferensen i var hur litet man ifrån regeringerts sida var villig attgöra i det här sammanhanget och i hur stor utsträckning man hade anammat deresonemang som bilindustrin och storindustrin för. Det var i princip ordagrantden argumentation som man fört fram från det hållet som fördes fram frånregeringen. ville veta hur reglerna när det gällernaturvårdsintressena skulle skärpas i den nya skogsvårdslagen, eftersom detstod så-i reservationen, som han sade. Men det står inte riktigt så ireservationen, utan det står att naturvårdsfrågorna bör beaktas, vilket ärfullt riktigt. definitivtinte få en sämre ställning, men detta innebär inte med nödvändig-, het att vimåste få fler och svårare restriktioner. Men de områden där vi har svag skog,dvs. fjällnära områden och områden av liknande typ, samt de områden där vi harvärdefulla marker behöver bevaras, och det skall vi göra. Däremot behöver vikanske inte ha så väldigt stora områden, utan det viktiga är att vi har enallmän skogsvård som tar härtsyn till naturvården. Här är den nya synen påträdskogsblandning med ett ökat lövinslag positiv. Skogsägärria har i allmänhetvisat att man sköter det hela på ett bra sätt, och det tror jag att man kangöra i fortsättningen också. 38 () replik: Jag ställde en fråga till omnaturvården. I svaret till Brunander hänvisades bara till attsocialdemokraterna kraftfullt driver dessa frågeställningar. Min fråga gällde något just den kraftfullheten. Jagfrågade: Hur tänker socialdemokraterna klara de skyddsobjekt som finns och somdet är nödvändigt att skydda? 39 () replik; säger beträffande5;3-bidraget att man tar pengar från andra skogsägare och använder dem iregionalpolitiskt syfte. Då vill jag återigen citera och hänvisa till centernsordförande i kommunorganisationen i , och jag ställer helt upp bakomvad han säger. "Man kan då fråga sig om en näringsgren somskogsbruket med egna medel skall bedriva regionalpolitik. Ja, jag tror faktisktatt vi kan ställa det kravet. Vi skall komma ihåg att förädlingen av vårskogsråvara sker ute vid kusten, vid skogsägarnas egna industrier såväl somstorskogsbrukets. Vi har fått utgöra råvarubäs för kustindustrin och i mycketliten omfattning fått deltaga i förädlingen av råvaran. Det kan inte, mot bakgrund av detta förhållande, vara förmycket begärt att vi får hjälp med att återskapa de skogar som genom årtiondenfått utstå ett stort exploateringstryck. Kapitalströmmen behöver ju inte alltidgå mot kusten och mot söder." Jag har förståttatt inte existerar i sinnevärd. 40 (): Jag skall kommentera detavsnitt i betänkandet som tar upp de fjällnära skogarna och de reservationersorn är fogade till detta avsnitt. Det är nu vi här i drog uppriktlinjer för de fjällnära skogarnas utnyttjande. Det vi då stadgade om återhållsamhet med skogsbruket i dessa områden har börjat få genomslagute i det praktiska skogsbruket. Det gäller dels den markanvändnirtgsplaneringsom riksdagsbeslutet initierade, dels avverkningar och skogsvårdsarbeten samtvad som hör ihop med detta, t. ex. vägbyggnad.. Med hänsyn till deneftersläpning som vi måste räkna med när det gäller en så betydande omställninghar vi fått synliga och påtagliga förändringar först under senare Vikan dock i statistiken avläsa en påtagligt minskad hyggesstorlek och hur t. ex.hyggesplöjningen, som varit en av de mest omstridda åtgärderna, har begränsatstill endast något tiotal objekt i varje län. Ändring i stödförordningarna äräven det en åtgärd som har medverkat till att styra in skogsbruket mot ökadåterhållsamhet. De stora arealer urskog och lavbärande skog istorleksordningen 600 000-700 000 hektar som i en överenskommelse mellan och domänverket fått ett permanent skydd har till stor delavgränsats i detalj och lagts ut i terrängen. Stora utbildningsansatser görs också för att föra utpraktisk erfarenhet och forskningsresultat om föryngring i svåra lägen. Dettaär av stor vikt, bl. a. för att göra skogsvårdsstyrelsernas personal än bättrerustad att möta de krav som ställs från olika håll på deras grannlaga arbete. I reservationer i det nu aktuella betänkandet harförordats att det skall fastställas en naturvårdsgrärts och att bidrag tillskogsbilvägar inte skall utgå när det gäller skog ovanför den nuvarandeskogsodlingsgränsen. Dessa krav och andra krav som framförts i den allmännadebatten, bl. a. om förbud mot vägbyggnad och t.o.m. totalt avverkningsförbud,har väckt en betydande oro för sysselsättning och utkomstmöjligheter j deberörda kommunerna. Särskilt bland de privata markägarna och för al)männingsskogarnahar sådana krav uppfattats som ett hot mot ett skogsbruk som i dessa trakterUtövats under generationer. Det sägs visserligen i reservationerna att förbud motavverkningar ovanför en naturvårdsgrärts skall gälla storskaligt skogsbruk. Meuvad är då det? Tillhör skogsbilvägarrta det storskaliga skogsbruket? Vilkabegränsningar avser man att lägga på enskilda, som t. ex. föredrar att sälja iform av rotposter? Skall också olika former av samverkan i skogsbruket -allmänningar av olika slag och samverkansområden - omfattas av restriktionerna?Detta är frågor som måste ställas i detta sammanhang. Mot kravet på en naturvårdsgräns vill vi för vår delvidhålla den inriktning som vi - för övrigt i mycket stor enighet - valde iriksdagsbeslutet : en markanvändningsplanering där alla olika intressen kanvägas samman. En försöksverksamhet med markanvändningsplanering har pågått i deberörda länen. Vid en konferens redovisadeserfarenheterna från denna försöksverksamhet, och man enades om det fortsattaarbetet. Planeringen skall nu fullföljas så skyndsamt som möjligt i hela detfjällnära området. I beräknas arbetet kunna vara klart redanunder 1988. Det är ytterst viktigt att arbetet medmarkanvändningsplaneringen får gå vidare. Planeringsresultatet kommer att ge engod vägledning för dem som skall utöva sina näringar i en gemensammarkanvändning och även för de myndigheter som skall svara förbevarandeintressen och tillståndsgivning för skogsbruk och i andra sammanhang. På en punkt har utskottet med tillstyrkande av en s-motionfunnit att vi bör flytta fram positionerna. Det gäller obligatorisk prövning avall vägbyggnad inom hela det svårföryngrade området, alltså en betydligt störreareal än det fjällnära området. Utskottet förordar här att även väg som byggsutan statsbidragskall prövas enligt de villkor som gäller i stödförordningen för statsbidragtill vägar. Detta bör ses som en markering av att det i vägbyggnadssammanhangär väsentligt att iaktta skärpt naturvårdshänsyn över ett stort område medmycket skiftande biologiska förhållanden. Men det finns även anledning att påpeka att en stärkanknytning av restriktioner till statsbidrag kan snedvrida utvecklingen och geolika förutsättningar för olika markägarkategorier. Statsbidrag kan i många fall bli en värdefull stimulansnär det gäller att få till stånd åtgärder, t. ex. just vägdragningar, som ärtill fördel för både naturvården och skogsbruket liksom även för rennäringenoch för fritidsfolket. En privat väg kan ju stängas av när markägarenbestämmer. Detta kan inte ske på samma sätt när det är fråga om en väg som ärbyggd med statsbidrag. Till , som tidigare diskuterade skogsbilvägarmed , vill jag säga att jag så långt jag har kunnat följa uppfrågan om de omdiskuterade skogsbilvägarna har funnit att det är de vägar sominte har fogats in i en övergripande vägplan som har väckt de störstaprotesterna. Även i detta sammanhang vill vi framhålla att ett varsamtoch uthålligt skogsbruk i en samordnad markanvändning-vilket måste vara detövergripande målet - inte gynnas bäst av någon strikt dragen gräns, utan detgäller att finna goda samverkanslösningar över hela detta stora område. Jag yrkar bifall till jordbruksutskottetshemställan i här berörda delar av betänkandet och avslag på reservationerna 21,22 och 34. 41LENNART BRUNANDER (c) replik: Jag förstår inte riktigt mot att få till stånd en naturvårdsgräns. Med en sådan skulle man kunnalösa många av de problem som finns. ställde också frågan: Vad är ettsmåskaligt skogsbruk?' Det är inte så lätt att rakt upp och ned svara pä denfrågan. Men man har ju under alla tider bedrivit skogsbruk, och man harhittills kunnat göra det utan att förstöra den natur som finns i skogen. Ettsådant skogsbruk bör man naturligtvis också fortsättningsvis kunna bedriva. Detär egentligen svaret på fråga. Jag delar emellertid uppfattnirig närdet gäller skogsbilvägarna. Det sade jag redan i mitt inledande anförande. Menman bör inte bygga sådana vägar uppe i områden där man sätter ett frågeteckenför om man över huvud taget skall hugga. Man bör först och främst göra- enavvägning av frågan om det verkligen finns ett behov av en väg innan man lämnartillstånd till avverkning, så att inte vägen i sig skapar ett behov av och gördet nödvändigt att hugga. sade också att vi var överens 1985 ochatt det då inte diskuterades någon naturvårdsgräns. Men vi förde faktiskt endiskussion om en sådan även då. Det råder inte något motsatsförhållande här,utan värt krav är egentligen bara en uppföljning av det beslut vi fattade dä. 42MARTIN () replik: Jag vill bara tala om för skogsvårdslagen faktiskt är formulerad så att det krävs tillstånd även föratt hugga i våglinjen. Avverkningstillståndet måste alltså vara klart innanvägen får dras. Därför är det inte rtågon skillnad mellan avverkning ivåglinjen och den avverkning som sker efteråt. Men en betydligt intressantare fråga är på hur ett skogsbruk skall bedrivas. Skall vi uppfatta honom så att viskall gå tillbaka till den typ av skogsbruk som vi hade tidigare? Vi vet ju vadett sådant skogsbruk betydde för de människor som arbetade i skogert. De hadelånga avstånd till sin arbetsplats och kunde inte nå hemmet efter arbetsdagertsslut. har en helt verklighetsfrämmande syn på detta. Alltmodernt skogsbruk kräver faktiskt att det finns framkomstmöjligheter i skogen.Det gäller ävert för det område vi nu diskuterar. 43 () replik: Naturligtvis har det skett förändringar i detsätt på vilket vi bedriver skogsbruket. Men de grundläggande ekologiska ochbiologiska förutsättningarna har ju inte ändrats i och med detta. Det är motden bakgrunden jag menar att vi måste ta samma hänsyn till naturvårdsintressenanu som man gjorde då. Men det är alldeles klart att vi använder andra metoderoch andra redskap, och vi har ju faktiskt vägar som leder närmare fram tillskogsbruket än dem man hade . Visst finns det en skillnad, men vimåste ta samma naturvårdshänsyn. tog i den tidigare debatten mellan honom ochmig upp frågan om naturvärdshänsynén och annat. Även bordetänka pä den frågan i det här sammanhanget. 44 () replik: Det är ju just vad vi gör . Vi ser hur mani samband med markanvändningsplaneringen på område efter område tar framnaturvårds-inriktade skogsbruksplaner som verkligen inrymmer detståndortsartpassade skogsbruk som vi nu skall bedriva. Här vill jag komma in pä frågan omnaturvårdsgräns och markanvärtd-ningsplanering. Markanvändningsplaneringen tarett betydligt vidare grepp över ämnet än vad en strikt dragen gräns skullegöra. Därför har markanvändningsplaneringen mera anknytning till naturvårdshänsynenän man skulle kunna åstadkomma genom att dra en gräns och ovanför den gränsentillämpa vissa restriktioner, medan man i övrigt lämnade området fritt. Enligtvår mening bör naturvårdshänsyn tas över ett större område. Det uttalar viockså i anslutning till att vi fillstyrker deri motion som väckts i frågan. 45JAN JENNEHAG (vpk): Skogsvårdslagen och en översyn av denna hardiskuterats. Givetvis skall lagen ha sin utgångspunkt i skogen som ennaturresurs. Vpk menar att detta kan komma till uttryck i skogsvårdslagénsförsta paragraf. I denna portalparagraf kan vi framhålla att skogen är enmångsidig resurs, där hänsvn till bevarandet av arter och ekosystem ochmänriiskors behov av rekreationär lika viktig.som ekonomiska aspekter. Detta kan vi mycket väl göra utan attgå in på en översyn av lagen som sådan. Detta yrkande har vpk framfört tidigare. Jag upprepar detoch yrkar bifall till vpk:s reservation nr 19. berörde i sitt anförande hotet motskogen, särskilt luftföroreningarna. Jag instämmer i det han sade. Inför hotetmot den biologiska mångfalden kan vi inte undandra oss ansvaret för bevarandetav miljöer som får en alltmer krympande andel i vår värld. Den metod som vi använder i vårt land är att tillämpa enindustriell syn på skogen: skogen är en råvara, och vi har rätt att utnyttjadess.resurser. Vi ser på skogen, marken och jorden över huvud taget somnågonting som vi skall förvalta efter bästa förmåga. I detta ingår att vi skallskörda vi har tillfälle att göra det. Men den resurs skogen utgör är också någonting som vi liartill låns och som vi skall föra vidare till framtida generationer. Vi har lånatdenna resurs, och vi måste lämna tillbaka lånet i ett skick som gör att våramöjligheter att överleva inte minskar. 5:3-bidraget har diskuterats mycket utifrån frågan vad somhänder med möjligheterna att bevara lövdominerade skogar. I vår reservation 23begär vi åtgärder framför allt i för att bevara lövdomineradeskogar och att man skall gynna inblandning av främst björk i gran- ochtallskogar. I det stycket yrkar jäg alltså bifall till vpk;s reservation nr 28. Skogsgödsling, markberedning, främmande trädslag är ocksåhot mot vår skogsmiljö. Den kemikalisering som ägt rum i stora delar avjordbruksområdet men även i andra delar av vår omgivning har funnit sin vägäven till skogen. Det finns risk för att skogsbrukets beroende av kemikalierkan leda till samma situation som den jordbruket har hamnat i. Kemikaherna ärett skadligt och onödigt tillskott, som vi inte vill acceptera i ett skogsbruksom bygger på ekologisk balans. Vi har också förslag om begränsningar av kalhyggen,kalhyggenas storlek har bestämts av produktionsmetodernas möjligheter atteffektivt arbeta, maskinutrustningens utformning o. d. Vi vill ha ett förslagom begränsningar av kalhyggen. I fråga om främmande trädslag i vär flora, typ pinuscontorta, vill vi ha en plan för största tillåtna areal. I det stycket yrkarjag bifall till vår reservation nr 30. Vi har tidigare i olika sammanhang varit inne på frågan ombyggandet av skogsvägar, och jag vill nu instämma i vad nysssade.