prot · GA09135 · 1986-12-31 00:00:00 — Därframgår det fullkomligt klart att man skall beräkrta fortbildrtirtgsbidragetenbart på basis av hur många barn det finns i daghemmen. Av dessa pengar skallman sedan avdela , som skall gå till fartiiljedagmammorna. Systemetkommer att verka på olika sätt i kommunerna beroende på om de har många ellerfå daghem. Jag ber att få läsa upp vad som står i utskottets betänkande: "I proposifionen förordar regeringen som ovan nämnts(s, 8) att , av avdelningsbidraget för daghem används förfortbildningsinsatser för personalen i daghem, familjedaghem, deltidsgrupperoch öppna förskolor," Man har alltså bara de barrt som är irtskrivna i daghemsom bas för aft beräkrta detta bidrag. Jag hoppas att det besked som BengtLindqvist nu gav var uttryck för en senkommcrt insikt om att det här är en igrundert felaktigt tänkt tanke och att regeringen återkommer till medförslag om en ändring i linje med vad nu sade. Sedan vill jag nog vidhålla att det nyastatsbidragssystemet innebär komplikationer för de ideella ochföräldrakooperativa formerna för barnomsorg, är det på det sättet attett ideellt eller kooperativt daghem som är öppet per dagkan erhålla statsbidrag både för helfidsomsorg, dvs, omsorg i mer än sju timmarper dag, och för deltidsomsorg, dvs, omsorg i . Så kommeremellertid inte att bli fallet om det nya systemet införs, vilket innebärkomplikationer för ett antal daghem som då kommer att berövas allt stöd. Dekommer inte heller att få 6 Riksdagensproiokoll 1986/87:135 Prot.1986/87:135 något stöd för personalen, vilket de har kunrtat få, 3 juni1987 På ert rad punkter tror jagfaktiskt, herr talman, att det statsbidragssystem ,.-, , , , ,,, som föreslås bevarar gamla brister somnya brister tillkommer Utöver dem som redan fanns i detgamla statsbidragssystemet, barnfamiljer, m. m. 62 INGA (vpk) replik: Det som sade omforfbildningcrt stämmer nog, dvs, att ministern har missuppfattat utskottetsskrivning. Jag hoppas att det som utskottet har skrivit i betänkandet stämmer,eftersom det visar att man skall satsa på den institutiortclla barnomsorgen, Bcrtgt sade att han inte är orolig förbarnomsorgen i stort, för han tillmäter utbyggnaden stor vikt. Han säger vidareatt om det blir rtödvärtdigt kart åtgärder vidtas. Jag hävdar att det kommeratt bli nödvändigt aft vidta åtgärder. Jag vill också säga att det ärnödvändigt att vidta dessa åtgärder om det skall bli något medutbyggnaden och kvaliteten i barnomsorgen. Det finns skäl atf vidta synnerliga- det är en term som vi använder här i riksdagen-åtgärder. Det är starka ord,ochdet är sådana åtgärder som måste tas till om den målsättning som man harsatt upp fram fill skall ha en chans atf bli förverkligad, Def har talats niycket om öppen förskola ochdeltidsgrupper. Men att bygga ut den öppna förskolan och deltidsgrupperna utgöringet alternativ. Det är daghem och fritidshem som behöver byggas ut, eftersomkvinnor med barn i de aktuella åldrarna fill faktiskt förvärvsarbetar, ochde klarar sig inte med deltidsförskola eller öppen förskola. Många kvinnortvingas arbeta deltid pä grund av att barnomsorgen är så ynkligt dåligtutbyggd, men inte heller de klarar sig med en delfidsplats. En deltidsplatsinnebär omsorg i . Det räcker inte om man har ettförvärvsarbete, oavsett om det är ett halvtidsarbete eller ett anrtatdeltidsarbete, I dert öpprta förskolan skall ju föräldrarna dessutom delta iomsorgen. Därför är det daghemmen-och fritidshemmen som måste byggas ut för atttillgodose barnens och kvinnornas behov, eftersom det är kvinnornasom har huvudansvaret för barn och familj. När det gäller frågan orti hur mart skall få bukt medpersonalavgårtgarna säger att dessa nu mirtskar frårt till17 %. Def är ju glädjande. Men om man skall få bukt med denna situation, sominnebär en kvalifefsförsärtiring av barnomsorgen, måste man förstå att denhänger samman med dålig personaltäthet, för stora barrtgrupper och dålig vikarietäckning,Personalcrt irtom barnomsorgen går ständigt på sparlåga och orkar inte. Det äråtgärder mot detta som man måste vidta för att få bukt med personalavgången ochför att se till att personalcrt orkar med arbetet och får den stimulans som denbehöver, Def är det crtda sättet aft komma till rätta med personalavgången, 63 () replik; Jag ställde en fråga till statsrådet; Hur niånga förskolor Jag fick inget besked. personalsituationen inom barnomsorgen är etf problem. "" åtfatimmarsgränsen förvärras dettaproblem, Def innebär att man måste anställapersonal, trots att det infe finns några barn, bara för att kunna uppfyllastatsbidragsreglerna som innebär atf man måste ha barnsfugart öppen åtta timmarper dag. Detta visar hur tokig propositionert är. Var finns rättssäkerhetert,rtär man genom ett beslut ändrar förutsättrtingarna för att ordna barnomsorgenför flera hurtdra, ja flera tuscrt, barn? Jag kan åter konstatera atf statsrådet egentligen inte harnågot intresse av att diskutera föräldrarnas valfrihet och därmed valfrihetenför familjen i stort. Statsrådet hänvisar till vad har sagt.Därtill har statsrådet inte något aft fillägga. Detta präglar regeringerts syrtpä familjepolitiken och på föräldrarollen i detta samhälle. Statsrådet är mycket lik den där tortårsfadernsom kommer överens med sin son om att grabbcrt skall få göra sirt första utlandsresa.När de har kommit överens om att grabben skall få göra sin första utlandsresagår pappan fill järnvägsstationen och köper en biljett till , Hankommer hem med biljetten och lämnar den till grabben och säger att han nu skallåka fill , Grabben säger att han inte vill åka till utantill eller , Fadern säger då att om grabben infe åker tillKöpenhamn så blir det ingen utlandsresa, eftersom fadern infe har råd att köpanågon ny biljett till eller , Grannfamiljen har en fonårsdotter. Familjen kommer överensom att också hon skall få göra sin första utlandsresa. Men föräldrarna gjordedär i stället så atf de gav flickan reskassan och sade; Gå filljärnvägsstationen och köp biljett dit du vill åka. Hon kuude välja själv. Jagfrågar statsrådet: av tortåringarna fick ut mest av sin resa? Jag tipparatt den som kunde välja vart hon ville åka. Det är precis likadant med socialdemokratiskfamiljepolitik. Man säger; Ni får den och den formen av stöd om ni köper denoch den biljetfen och reser dit och dit. Om man infe uppfyller de politiskakraven, blir det heller inget stöd i det socialdemokratiska välfärdssamhället.Detta är skillnaden mellan en socialistisk familjepolitik och valfrihetensfamiljepolitik, som bl, a, moderata samlingspartiet står för och som deborgerliga partierna står för i reservation 1 till utskottets betänkande. 1986/87:135 . Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. 64ULLA TILLÄNDER (c) replik; Det är självklart att alla som vill skallkunna skaffa sig ett yrke och upprätthålla det, Def borde vara lika självklartatt föräldrarna skall kunna förena förvärvsarbete och föräldraskap utan aftbarnen kommer i kläm. Detta är tyvärr inte lika självklart försocialdemokraterna: i samhället pockar på ett radikalt grepp ifamiljepolitikcrt, mcrt det tas inte genom de förslag som regeringert framlagt.Det firtrts irtte fillräckligt med tid för dcrt viktiga gemcrtskapcrt mellartföräldrar och barn för aft föräldrar skall kunna prägla sina barn. Då kan manfråga sig: Hur skall två föräldrar som arbetar heltid eller en ensamståcrtdeförälder ha fid och ork efter långa och-trötfartdc arbetsdagar och med långaresor till och från arbetet hinna med att också umgås med sina små barn? Närinte föräldrarna hinner med sina barn i nödvändig utsträckning lämnas etttomrum som snabbt fylls ut av påverkare och normsändare av ibland tvivelaktigt värde.Videovåldet och de långa fimmarna framför TV-n har här sin givna chans. Ekonomiskt stöd tid barnfamdjer, in. som villha sådana rejäla förärtdringar av samhället att föräldraskap närbarnen är små bättre skall kunna förcrtas med en yrkesverksamhet än vad som ärmöjligt , Beträffande tonåringarna vill jag till GöteJonsson säga atf han måste ha hämtat exemplet från egen fatabur. Med minatonåringar skulle diskussionen tagit en helt anrtan inriktning, det kan jagförsäkra. Jag vill göra ett litet irtlägg som gäller valfriheten. Visocialdemokrater har ofta beskyllts för att vi infe är för mångfald ochalternativ i barnomsorgen. Det är faktiskt felaktigt. Enligt den sertasteräkrtingen av barnomsorgsplatser var 188 000 förskolebarn på kommurtala daghem,117 000 i familjedaghcrti, 3 500 i alternativa daghem. Det är inte desocialdemokratiska reglerna för barnomsorgen söm begränsar antalet till 3 500utan helt andra faktorer. Kanske är det så att människor i första hand vill haen trygg och god daghcmsplats. Först i andra hand vill en del, grupper medsärskilda värderingar, ha alternafiva barnomsorgsformer och är beredda att tapå sig omaket att färdas långa vägar i kommunen för att fä det. Jag tror dettaär en av förklaringarna till att både föräldrakooperativ och daghem ochfritidshem i alternativ regi har en så pass begränsad omfattning, trots atfstatsbidragen numera är helt jämställda. Jag vill, herr talman, redovisa etf helt annat slagserfarenhet som jag fått under mina resor runt om i landet när jag talat medmänniskor som är för föräldrakooperativ och andra alternativabarnomsorgsformer. Man upplever allt starkare på många håll, framför allt imoderatstyrda kommuner, att kommunen utnyttjar kooperativ och alternativabarnomsorgsformer för att smita undan det ansvar sorti mart har enligtsocialtjänstlagen. Det finns kommuner, t, ex, , där det över huvud tagetinte byggs några kommunala daghem. Föräldrarna hänvisas till att startakooperativ oavsett om de vill det eller inte, Etf annat mönster är att kooperativen iblartd tvingas levaunder mycket dåliga ekonomiska förhållanden. Satsningen på kooperativ blir etfsätt att skära ner verksamhetert och kostrtaderna för barnomsorgen. Om dettavill jag säga att kooperativ infe kan tvingas fram, de måste växa fram ur ettinitiativ och crt vilja frårt föräldrarna själva. Kooperativen får inte bli etfsätt för kommurterna att smita uudart det ansvar som de har enligtsocialtjänstlagen. Kooperativens arbetsvillkor måste bli sådana att kvalitetenoch kontinuiteten kan garanteras. Föräldrarnas önskemål måste naturligtvis utgörautgångspunktert. Beslut om att iute längre bygga daghem i regi ärinte precis ett sätt att öka valfriheten i barnomsorgen, I en del kommunerfinns def ett ideologiskt motstånd mot jusf det som man kallar deninstitutionella barnomsorgen, Def tas ibland till intäkt för att lägga uppplaner på aft öka antalet alternativa barnomsorgsformer i en utsträckning somdet sedan visar sig inte finnas några reella möjligheter att genomföra. Jagtänker bl, a, pä , Sedan vill jag kommentera ett par frågor somjag tog upp tidigare. Beträffande fortbildningen får jag erkänna att jag inteblir riktigt klok påvad som avses i skrivningen i utskottets betänkande. Vi får se på frågan. Detär ju utskottet som på denna punkt har gjort en ändring i förhållande fill denordning som föreslås i propositionert. När det gäller öppettiderna i dagis har jag två saker attsäga till , Det handlar först och främst om dagisefs öppettider,infe om barnens behov. Barnen skall naturligtvis kunna komma på kortare tiderän , men kravet riktas som etf grurtdläggartde krav på ett daghematt hålla Crt serviccrtivå som irtnebar öppehållandefider på över åtta timmar.Detta är skälet. Att def på crt del håll uppstår svårigheter för alternativadaghem beror fakfiskt på atf man där ofta gjort just en regelanpassning. Jagkänner till en Montessoriverksamhet som förut hade tre timmars verksamhet omdagen. För aft komma åt statsbidraget, där kravet på vistelsetid är fyratimmar, ökade man verksamheten . Denna regelanpassning är intelängre möjlig. utgår ett schablonbelopp till daghem som är utomordentligtgcueröst med tartke på att nian bara skulle ha öppet för deltidsgrupper. Jag tyckerdet är ett rimligt krav, när nu det schabloniserade stödet är så kraftfullt,aft öppettiderna blir omfattande. Det är ett sätt att öka möjligheterna förföräldrarna att efterfråga den barnomsorg som stämmer med de tider då debehöver ha tillgång till barnomsorg. Det har varit en intressant debatt ombarnomsorgen och om familjepolitikens övriga delar. Jag vill än en gängkonstatera att förutsättningarna att komma vidare i en gemensam planering fören bättre barnomsorg och en bättre familjepolitik i övrigt är större än vaddagens debatt här i uppvisar. Jag var påett familjeministermöte i , Därredovisades på etf mycket slående sätt precis samma erfarertheter och sammafamiljemörtster som vi har i ; De små familjerna, den starkt ökandeförvärvsfrekvensen bland uuga kvinnor, osv. Denna utveckling har skett oavsettvilken politisk regim som har präglat barnomsorg och familjepolitik. Det sägermig atf den utveckling vi upplever, som går mot aft allt fler yrkesarbetar ochatt unga märt och kvinnor är helt jämställda i utbildningshänseende - så är defju fakfiskt i - drivs frarn av helt andra faktorer än hur viutformar familjepolitiken,' Familjepolifikens uppgift är atf stödja den utvecklirtgsom nu sker. Därför är det så viktigt att ge alla som behöver det en plats ibarrtomsorgert. Därför är det också lika viktigt aft vi tar tag i frågorrta omhur mart gör livet drägligare och mirtskar stressen för småbarnsföräldrarna.Det kan vi göra genom att bygga ut'ett system för stöd till föräldrar medanbarnen är små. Låt def bli en utgångspunkt, att barnomsorgen skall bli enrättighet för alla. Då blir det mycket lättare för oss att gemensamt diskuterahur vi från samhällets sida skall kunna stödja föräldrarna så att de får mertid för barnert, Prot.1986/87:135 , Ekonomiskt stöd lid barnfamiljer, in: rn. Förste vice talrtiannen - som under detta anförandeövertog ledningen av kammarens förhandlingar - anmälde att pchUlla Tilländer anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätttill ytterligare repliker. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, in. Anf.66 (): Jag skall tala över socialutskottetsbetänkande 35, även om många av de frågor som tas upp där redan har berörts idebatten, har framfört de moderata kraven på ert familjepolitikmed rättvisa och valfrihet; En politik som gör det möjligt för en familj attleva på sin inkomst och betror föräldrarna med att själva bedöma och avgöra sinarbetsfördelning. En politik som alltid betraktar vård av barn som ett värdefulltarbete och som innehåller ett barnomsorgsstöd som ger föräldrarna frihet attvälja mellan atf ta hand om barncrt i hemmcrt eller dcrt barnomsorg som deanser vara bäst. Familjepolitiken måste utformas så att föräldrarnas rollsom fostrare stärks och stöttas. Inget kan ge en större trygghet än en välfungerande familj. Därför måste föräldrar kunna välja den livsform och denbarnomsorg som passar dem och barnen bäst, Def är föräldrarna som skall ha huvudansvaret för barnertsvärd och fostrart. Det förutsätter atf föräldrar kan välja på någorlundalikvärdiga villkor mellan olika alterrtativ - vård i hemmet, kommuualbarnomsorg eller enskild alternativ barnomsorg. Men statsbidragen till barnomsorgen ger inte rättvisa ochvalfrihet. Dessutom innebär beslutet om barnomsorg för alla barn till 1991 atfdet familjepolitiska stödet alltmer konccrttreras till kommuual barnomsorg. Denkommunala barnomsorgen, som är def största familjepolitiska stödet, medförorättvisor. Det var också statsrådet inne på här. Den används främst avvälutbildade familjer med få barn i storstadsområdena. Flerbarnsfamiljer,och familjer på landsbygden har betydligt sämre möjligheter atf fådel av detta stöd. Ändå måste de betala, både för egen barnomsorg och, viaskaften, för andra familjers barnomsorg. De betalar därmed barnomsorgen tvågånger. Den kommunala barnomsorgen förmår inte svara mot familjernas behov ochönskemål. granskning av det nuvarandesfafsbidragssysfemet bekräftade de borgerliga partiernas starka kritik innanbeslutet fattades 1983, 1984 blev den faktiska kostrtaden för statsbidraget 877milj, kr, högre än beräkrtat. Förklaringen låg i att kommunerna anpassat sigfill de nya sfafsbidragsbesfämmclserna. Även senare har stora överdrag gjorts. Samtidigthar i den allmänna debatten höjts krifik mot aft kvaliteten har försämrats. Vi kritiserade då systemet för att det skulle styra motlängre vistelsetider. Det har också bekräftats av utvecklingen. Kommunerna harblivit ovilligare att erbjuda halvtidsplats på daghem. Valfriheten har minskati och med aft daghemmen reserverats för heltidsbarn och familjedaghemmen fördeltids- . Utbyggnaden av deltidsgrupper har hämmats. Systemet är inteneutralt. De enskilda alternativen diskrimineras. föreslås ett nytt system. Med def förslaget visarregeringen att de borgerliga partierna har haft rätt, Def nya systemeteliminerar vissa av bristerna. Men de vikfigaste invärtdningarna kvarstår.Systemet är infe neutralt, Dcu ideologiskt motiverade diskrimineringen avenskilda alternativ förstärks, även om regeringen numera tvingats ge med signär det gäller föräldrakooperativ och viss ideell barnomsorg. Det föreslås etf statsbidrag till nattöppna daghem. Visstfinns ett behov av tillsyn för många barn. Men det torde vara bramycket bättre att få tillsynen i hemmiljö, antingen i familjenatthem eller ibarnets eget hem. Ett statsbidrag till nattöppna daghem skulle låsa utbyggnadenav tillsynen fill institutioner. Detta kan vi från moderat håll inteacceptera. Den allvarligaste invärtdrtirtgcrt är emellertid atf crtöppettid som förutsättning för bidrag med nödvändighet innebäratt deltidsöppna daghem mister sina statsbidrag, såväl kommuuala som ertskilda.Detta kommer att bli det största hindret för många enskilda och mer flexiblaformer. Jag skulle vilja anvärtda uttrycket ett dråpslag för alternativen.Eller också tvingas de, som påpekade, till konstruerade öppettiderför att uppfylla villkoren om atf hålla öppet . Är detta rimligt ochriktigt? Det nuvarande statsbidragssystemet mofsvarar.intc kravenpå rättvisa och valfrihet. Det föreslagna systemet kommer heller inte aft göradet. Det blir ökade svårigheter för den alternativa barnomsorgen med det nyaförslaget. De som förlorar är de söm vill ha alternativa former för sinbarnomsorg. Det behövs ett nytt förslag som blir neutralt gentemot allaomsorgsformer, oavsett huvudman. Systemet skall vara administrativtlätthanterligt. Familjedaghem och deltidsförskolor får inte diskrimineras.Självfallet skall alla alternativa dcltidsgrupper få del av statsbidraget.Systemet får inte heller gynna långa vistelsetider, Kommunerrta bör bliskyldiga att uppta alla alternafiva omsorgsformer i barnomsorgsplartcrrta. Det måste också bli möjligt aft ge statsbidrag även tillförskolor som drivs av församlingar inom svenska kyrkart. Många föräldrar villha sina barn i en eller barnomsorg. Kyrkliga församlingarnekas dock statsbidrag för sin barrtomsorgsverksamhet. Det är fullstärtdigtorimligt att inte svenska kyrkarts församlirtgar kart jämställas med artdratrossamfunds församlingar när det gäller möjlighetert att få statsbidrag tillbarnomsorgsverksamhet. Barnomsorg är ert verksamhet som lämpar sigutomorderttligt väl för privata, kooperativa och ideella alternativ.Visserligen kan man få statsbidrag om man ordrtar barrtomsorg iföräldrakooperativ eller av ert ideell förening. Men om två förskollärare skullestarta eget och driva sitt daghem i form av ett litet företag eller somentreprenörer, får de infe statsbidrag. Detta gör att förskollärare ellerbarnskötare, med erfarenhet, egna idéer och initiativförmåga, inte harmöjlighet att starta eget och forma verksamhetert därefter. För alla de kvinnorsom är anställda i den offentliga barrtomsorgen är detta en mycket viktigframtidsfråga. Jag vill fråga utskottets företrädare vad def är som gör aft omtvå förskollärare arbetar i kommuncrts tjärtst, är deras verksamhet godkärtdoch värd ett statsbidrag, mcrt att verksamheten plötsligt blir sä mycket sämreom de utför den i egen regi. Vad är det egentligert för skillnad? Familjer och barn är olika och har olika behov. Därförbehövs mångfald, Alternafiv pedagogik i enskilda förskolor, enskilda daghem avmånga olika slag och familjedaghem, är oumbärliga för valfriheten och för attföra den pedagogiska utvecklingen vidare. Dessutom kan enskilda alternativmycket lättare motsvara krav på flexibilitet. De är också billigare utan attför den Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. Snarare är det tvärtom. Kooperativ och alternativ gervalfrihet och kvalitet. Att de är billigare är väl något aft vara tacksam för. Jag skulle vilja göra en kommentar till det statsrådetsade om barnomsorgen och utbyggnaden av kooperativen i , Tillväxten skerdär i den enskilda sektorn genom utbygguad av kooperativ och euskildaalterrtafiv. Men det finrts lediga platser i den kommunala förskolan i ,Jag tycker man kan dra en mycket viktig slutsats av detta. Föräldrar vill havalfrihet och alternativ. Men även familjedaghem är etf utmärkt alternativ ibarnomsorgen för alla barn - för många är dé t, o, m, det bästa. Dessutom ärfamiljedaghemmen mer flexibla och mindre kostnadskrävande. Menfamiljedaghemmens viktiga roll erkänns inte. Dessutom vägrar man aft gestatsbidrag till dagbarnvärdare för vård av egna barn. Det är egentligert märkligt. En familj har möjlighet atfvälja många saker-vi kan välja tvättmedel och tandkräm, och vi kan välja vilkenbil vi vill ha. Men vi kan inte välja när det är-fråga om de vikfigastebesluten i livet, nämligert rtär det gäller hur våra barrt skall tas om hand. Mycket av vårt kulturarv skulle varaobegripligt om den pedagogiska verksamheten i förskolan frångick kristnagrundvärdcringar. Förskolans pedagogiska verksamhet måste därför bygga på denetik och den tradition av humanism och medmänsklighet som grundas påkristendomen. Det kristna kulturarvet får infe försummas. Vidare skall den pedagogiska verksamheten också ge respektför människors självbestämmartde, lika värde och integritet liksom för allaandra demokratiska principer som vilar på väsferlärtdsk grund. Detskall råda allsidighet och objektivitef-i förskolan, Detär särskilt viktigt attbarnen infe utsätts för ensidiga värderingar i frågor där föräldrarna kan haandra uppfattrtingar. Barn behöver också en pedagogisk, väl strukturerad ochsystematisk träning som förberedelse för skolan. Deras intresse av att läramåste stimuleras på etf helt anrtat sätt än som kan ske i barnomsorgert, hurbra denna än är. Dcrt verksamhet som bedrivs i dcrt kommunala barnomsorgen äromvårdnad, fostran och utvecklartde stimulaus, dvs. Självfalletskall det också vara en pedagogisk verksamhet i barrtomsorgen, men den kan intebli en förskola i dcrt merting som de flesta lägger i begreppet förskola, dvs.skolförberedandc verksamhet. Därför bör benämmningen förskola reserveras för denskolförberedandc verksamhetert. Deltidsförskolart, dcrt forna lekskolan, börutvecklas till en skolförberedandc förskola, där skolan är huvudman ochskolöverstyrelsen utformar det pedagogiska programmet. Benämningen barnomsorgbör användas för en verksamhet som ger omsorg och omvårdnad. Enskilda skolförberedandc förskolor bör uppmurttras. Dearbetar ofta med Crt pedagogik som är rtiycket värdefull för baruefs utvecklingoch för barnets skolstart - t. ex. Monfessori. Jag vill också säga att jag tycker atf dcrtförsöksverksamhet som bedrivs i är mycket värdefull. Jag har svårt attförstå statsrådefs negativa irtställrtirtg till dcrt här typert avskolförberedandc förskola. När det gäller fritidshemsverksamheten ochskolbarnsomsorgen vill jag slå fast följande: För det första måste självfalletsamma principer om valfrihet gälla i skolbarnsomsorgcrt som i barnomsorgen.Alcrnafiv skoibarrtsomsorg skall för det andra ha ett likvärdigt samhällsstöd.För det tredje skall familjedaghemmen även spela en stor roll iskolbarnsomsorgen.