prot · GA0991 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:91 Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen. 1 § Fyllnadsval till utskott Företogs val av dels en suppleant ifinansutskottet, dels en suppleant i skatteutskottet. 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag harvalberedningen enhälligt föreslagit till suppleant ifinansutskottet och till suppleant i skatteutskottet. suppleant i finansutskottet () suppleant i skatteutskottet () 2 § Justerades protokollet för den 12 innevarande månad. 3 § Svar på interpellation 1986/87:162 om tillsättningenav domare har frågat mig dels om jagdelar uppfattningen - som enligt justitieutskottet skulle hagett uttryck för - att frågor om rekrytering och tillsättning av domare har envital samhällsbetydel-se som saknar direkt motsvarighet inom den offentligasektorn i övrigt, dels om jag är beredd att verka för att den planeradeutredningen om domarbanan m. m. får sådana direktiv och en sådansammansättning att frågan redan från början kan bedömas i ett så brettperspektiv att viktiga intressen som rör domstolarnas samhälleliga funktion ochrättskipningens organisation också kan tillgodoses på ett tillfredsställandesätt. Om tillsättningen av domare Jag vill börja med att säga att det bakom ligger ett engagemang i mycket betydelsefulla frågor, ettengagemang som förvisso inte bara jag delar med henne. Det gäller ju här bl. a.domstolarnas självständighet i den dömande och i övrigt rättstillämpandeverksamheten, något som av ålder ansetts vara av sådan betydelse förrättssäkerheten att regler härom tagits in i grundlag. Ett annat uttryck församma inställning är att de ordinarie domarna i vårt land tillsätts avregeringen och i princip är oavsättliga. Dessa förhållanden visar på denställning som rättskipningen intar i vårt samhälle. När det gäller den blivande utredningen om domarbanan m.m. har regeringen ännu inte fattat beslut om direktiven. Jag kan därför inte nugå närmare in på utredningens uppdrag. Det är dock min avsikt att utredningenskall överväga frågor om domarbanans utformning och om rekrytering och meritvärderingpå ett allsidigt och konstruktivt sätt. Det är givet att en sådan utredningmåste göra sina bedömningar ur ett brett perspektiv med utgångspunkt idomstolarnas roll i samhället. Däremot har jag inte för avsikt att - kanske imotsats till vad tycks förorda - låta utredningen omfatta ocksåen sådan organisationsöversyn rörande domstolsväsendet som förravåren hade att ta ställning till och som då avvisade. 3 (): Jag får tacka justitieministern för svaret. Iett hänseende är vi överens, nämligen att frågan om domare, domarestillsättning och självständighet, och då också domstolarnas självständighet,är en förutsättning för en demokratisk rättsstat. En god lag och en vis domare är menige mans bästa skydd.Lagen och domaren skall skydda menige man mot mäktigare intressen, oftastaten, så att menige man får sin rätt. Detta är något av grundstenarna i OlausPetris än så giltiga domarregler. De frågor jag tar upp är rekrytering av domare,meritvärdering vid tillsättning av domartjänster och avgången från domarbanan.Dessa frågor kan tyckas tekniska och anses ha liten effekt på rättssäkerheten.Men så är det inte alls. Domartillsättningar som renodlat bygger på att skicklighetskall sättas framför förtjänsten kan ge både positiva och negativa effekter. Depositiva måste vägas noggrant mot de negativa. Vi skall ha skickliga domare,men vi skall också ha "visa" domare. Detta är ofta, men inte alltid, sammasak. Hög meritering är väsentligt, men även lång erfarenhet ute i domstolarnamer i det tysta måste vägas in vid domartillsättningar. Begreppet"skicklighet" kan missbrukas för att tillgodose snävt politiska, t.o. m. partipolitiska, intressen. Tyvärr är det så att våra domare alltförmycket får sina erfarenheter i departementen. Deras skolning sker alltförmycket i den politiska hetluften, vilket präglar deras synsätt. Kanske gör detinte så mycket när vi har täta växlingar vid makten, men om ett parti harmakten leder denna karriärväg lätt till att den enskilde kan hasvårt att få sin rätt. Avser justitieministern att begära en allsidig belysningav denna typ av frågor vid rekrytering av domare? För står välinte fast vid följande uttalande: "När en enskild står inför en myndigheteller domstol är det intefråga om att denne skall få rätt gentemot myndigheten eller inte. Frågan gällerhur den enskildes intressen skall vägas mot andra mer oprecisa intressen. "I så fall har människor orsak att känna oro, och de känner också oro. Under detsenaste året har jag mött allt fler frågor om och rätten i Sverige.Människor är oroliga över vad som hänt, inte minst i nu så aktuellavapenaffärer och vid utredningen av mordet på . Är polis, åklagareoch domstolar fristående från regeringsmakten, frågar man sig allt oftare. Omdenna undran och oro är berättigad eller inte, det skall vi inte diskutera här.Det är en fråga för och en rad andra utredningar somhåller på att arbeta. Varför har jag tagit upp den här oron som jag möter utebland vanligt folk? För att få publicitet? - Inte alls. Jag tar upp den för attom möjligt övertyga herr ministern om att det är än viktigare än detkanske var att en förändring av de regler som gäller viddomartillsättningar får en allsidig belysning och att den görs till föremål fören parlamentarisk utredning med deltagande av höga jurister och väl meriteradeadvokater. Det räcker inte, herr minister, med en enmansutredning utförd av entekniskt väl bevandrad person. De frågor som i grunden skall lösas avseravvägningar av motstridiga krav. Det är just denna typ av avvägningar som defolkvalda är ansvariga för. Justitieministernsäger i interpellationssvaret att "det är dock min avsikt attutredningen skall överväga rekrytering och meritvärdering på ett allsidigtoch konstruktivt sätt. Det är givet att en sådan utredning måste göra sinabedömningar ur ett brett perspektiv med utgångspunkt i domstolarnas roll isamhället." Här behövs verkligen konkretare besked. Det är viktigt att vi i får en ingående diskussionom rättssäkerhet i vid bemärkelse och om minoriteters skydd. Nya regler förtillsättning av domare tillhör denna diskussion. Jag vill inte sticka understol med att moderater och socialdemokrater ser på dessa frågor ur olikaperspektiv - vi anser att det bl. a. är viktigt att skydda en minoritet motmajoritetsförtryck. Även majoriteter kan förtrycka! Statsministerns diskussionom "medborgarrätt" ger majoriteten något av en absolut rätt. Skall vi stärka tilliten till rättssamhället - ochdet behövs, det tror jag att vi är överens om - då måste herr justitieministernbl. a. se till att frågan om ändringar av domartillsättningar blir föremål fören parlamentarisk utredning. Begrav inte utredningen i teknik! Blir det en parlamentariskutredning? Jag ser inga motiv mot en sådan? Finns det sådana? Och ge merakonkreta exempel på vad justitieministern menar med brett perspektiv och enkonstruktiv meritvärdering! : Interpellationssvaret, herr minister, sätterfaktiskt ett viktigt problem i fokus. Det står bl. a. följande: "att deordinarie domarna i vårt land tillsätts av regeringen och i princip äroavsättliga. Dessa förhållanden visar pä den ställning som rättskipningen intari vårt samhälle." Slutsatsen kan bli att de styrande kan påverkadomstolarna alltför mycket. Har justitieministern övervägt andratillsättningsmöjligheter? Om tillsättningen av domare tar upp en rad konstitutionellafrågor om minoritetsskydd och annat, som jag inte skall debattera i det härsammanhanget. Jag skall bara ta upp några detaljer i inlägg. Till en början vill jag säga att tjänstgöring idepartement, utredningar, riksdagsutskott osv. har gammal hävd i traditioneninom svenskt rättsväsende och är ett positivt inslag där. Det är en ordningsom vi inte skall frångå. Utredningeris sammansättning är inte bestämd ännu, och jagåterkommer till den när direktiven är klara. 5 (): Jag sade att det finns avvägningsfrågor, herrjustitieminister, och vi måste ha en avvägning av om det är i huvudsak arbete idepartement som är det viktiga eller om det också är viktigt att bli bekant medmänniskors vardag. Domstolar och rätt är fakfiskt i första hand till förmänniskor, inte för staten. Här i balanserar vi ovanligt mycket mottjänstgöring i departement och utredningar. Jag vill inte säga att det är felatt ha tjänstgjort i departement och utredningar, men jag har sagt att detkanske blir för mycket av den varan och att det måste göras en annan avvägning.Annars finns det risk för att man bara ser politikernas aspekter på problemen. Den andra fråga som jag tog upp har naturligtviskonstitutionell laddning. Den gäller att domartillsättningar är en så viktigfråga att det - för att vi skall få en avvägning som så att säga är förankrad ifolkdjupet - måste bli en parlamentarisk utredning, dock också med ordentligrepresentation av kunniga, oväldiga jurister och advokater som är välbevandrade i vardagens problem, eftersom de skall försvara enskilda intressen. Därför vill jag - även om justitieministern ännuinte bestämt sig -skicka med detta på vägen: Försök inte begrava dennautomordentligt viktiga konstitutionella fråga i en teknisk utredning med enteknokrat - det finns även juridiska teknokrater. Jag vill också ta upp frågan om skicklighet. Skicklighetkan tyvärr ofta bedömas relativt subjektivt, allra helst som vi har ändratbetygsättningen t.ex. inom de juridiska fakulteterna. Vi har inte så graderadebetyg . Därför är det inte bra att bara ha ett enda kriterium. Det gällerfaktiskt att se till att balansera olika intressen mot varandra även viddomartillsättningar. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 1986/87:186 omsäkerhetspolisens arkiv BoHammarharfrågat migom jag är beredd attutforma klara direktiv om arkivering av säkerhetspolisens material. För säkerhetspolisens arkiv finns ett beslut avregeringen med vissa bestämmelser om gallring av materialet m. m.Efter samråd med pågår överläggningarmellan rikspo- lisstyrelsenoch om hur arkivbestämmelser för säkerhetspolisens Prot.1986/87:91 handlingar bör utformas. Jag räknar med att fåett förslag om detta från myndigheterna. Jag är självfallet dåberedd att ta ställning till behovet och utformningen av nya föreskrifter omarkivvård. 7 BO (vpk); Jag tackar justitieministern för svaret påinterpellationen. Jag skulle emellertid ha uppskattat om svaret hade varitnågot mer klargörande och uttömmande. säger att för säkerhetspolisens arkiv finnsbeslut av regeringen med vissa bestämmelser om gallring avmaterialet. Han nämner dock inte att beslutet fram till de yttersta av dessadagar faktiskt har varit hemligt. Nog är det fantastiskt, , att vårhögsta arkivvårdande myndighet, , ända tills var fullständigtovetande om denna specialreglering för säkerhetspolisen. Sedan är det dessutomså att bestämmelsen skrevs för, som det hette, statspolisintendentenoch landsfogdarna, myndigheter som avskaffades . När enmyndighet upphör skall dess arkiv enligt bestämmelserna överlämnas tillriksarkiv eller landsarkiv. Men säpo tog bara över de gamla arkiven och harsedan behållit dem . Jag vill fråga justifieministern om han anser attregeringsbeslutet utan vidare är tillämpbart för rikspolisstyrelsenssäkerhetsavdelning. Bakgrunden till min interpellation ärattriksarkivet har utkämpat en hård strid med säkerhetspolisen föratt få tillgång till historiskt material av stor betydelse, inte minst förforskningen. Det handlar om protestskrivelser från svenskaarbetarorganisationer till USA-ambassa-den med anledning av domarna motSacco och . Det gäller dossiéer om politiska möten ochutlåtanden om statsfientliga partier 1933. Det handlar om material om kändaledare och personligheter inom svensk arbetarrörelse såsom ochHinke . Jag tror att det vore mycket bra om justitieministern härinför klart och otvetydigt deklarerade att detta och annat historisktmaterial absolut inte får förstöras utan måste tillställas och denhistoriska forskningen. Inte minst hela forskarsamhället skulle mycketuppskatta en sådan deklaration. Varför bångstyras då säpo? Säpochefen har förklarat atthandlingarna inte kan lämnas ut därför att de fortfarande har betydelse försäpos verksamhet. Överdrivet hemlighetsmakeri är en yrkessjukdom hos allasäkerhetsavdelningar, men ändå är den här förklaringen ovanligt löjeväckandeockså för att komma från säpohåll. Trots allt har jag .svårt att tro att vårsäkerhetstjänst fortfarande bedriver spaningar där de gamla fängelsekundernaHjalmar och aktiviteter kan vara av intresse. En troligare förklaring är att handlingarna avslöjar enhel del obehagligheter om vår dåvarande säkerhetstjänsts sätt att arbeta. Mendet får väl ändå finnas någon måtta på herr säpochefen lojalitet medsina företrädare inom säkerhetstjänsten. Sådana här historier är inte alls unika för . 1 USArensade den federala polisen ut obehagliga papper. FBI senareen ordentlig näsknäpp av en federal domstol. Nog kunde vi vara lika bestämdahär hemma. Och nog kan man som vpk-are ibland känna viss beundran också för detamerikanska systemet. Självfallet måste säkerhetspolisens arbeteomgärdas av en icke obetydlig sekretess. Alla är överens om detta. Hemligstämplarför får ibland accepteras. Men det är mycket angeläget attinget material förstörs. I arkiven från finns säkertmycket intressant material, som forskarna kommer att kasta sigöver. Det är inte helt osannolikt att delar av materialet kan tyda påbegåvningsbrister inom säkerhetstjänsten liksom på ett visst mått avkonspirationstänkande. Detta är dock inget skäl för att säkerhetspolisen skalltillåtas förstöra handlingar och sopa igen spåren efter gamla misstag. Avslutningsvis: Oavsett hur vi bedömer säkerhetstjänstensätt att arbeta -och på den punkten ber jag verkligen inte om något omdöme frånjusfitieministern - är det säkert så att många, både forskare och enintresserad allmänhet, skulle uppskatta ett löfte från justitieministern attSäpos historiska arkiv skall bevaras för eftervärlden. För nog har välAftonbladet rätt i att justitieministern tycker att hela den här affären ärlitet pinsam? Som svar på ett par detaljfrågor från BoHammar vill jag först upplysa om att bestämmelser, som ju tog sikte påandra myndigheter än dem vi har , till följd av särskildaövergångsbestämmelser är tillämpliga på den moderna myndighetenrikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning. Att skulle ha varitovetande om dessa bestämmelser känner jag inte till; det får väl stå förvederbörande tjänsteman - bestämmelserna har inte varit hemliga förriksarkivet. Det förhåller sig på det sättet att bestämmelserna från1961 är otidsenliga. Det är skälet till att jag nu har tagit initiativ till enöversyn av dem. Men det viktiga, , är att sådant material som är avintresse för den historiska forskningen och i övrigt av ett allmänt intresseinte förstörs. Jag vill på fråga ge denna försäkran här i ,att så sker inte . Vad som sedan lämpligen skall förvaras hos SÅK och vad somfrån tid till annan kan lämnas över till är en avvägningsfråga, somvi generellt skall pröva i nya föreskrifter och som sedan får prövas efter gottförstånd från fall till fall. Den prövningen - både i föreskrifterna och i dendagliga hanteringen - skall enligt min uppfattning ske med öppet sinne för det historiskaintresset. 9 BO (vpk); Jag tycker att det var bra klarlägganden somjustitieministern kom med , bl. a. att bestämmelserna ärotidsenliga. Jag tror att de bestämmelserna i hög grad är präglade av dentidens tänkande. I övrigt vill jag notera att justitieministern säger att detnu pågår överläggningar mellan och om dessaarkivbestämmelser. Enligt vad jag har inhämtat har ännu inte några sådanaöverläggningar inletts. att detvore mycket oklokt om man skulle överlämna till dessa båda myndigheter, medolika styrka bakom sig, att själva försöka komma fram fill en lösning avfrågan. Det är viktigt att de politiskt ansvariga myndigheterna lägger fastvilka regler som skall gälla. Jag begär självfallet inte att justitieministern här skallskriva något slags lagtext eller vara beredd att gå in och diskuteradetaljregleringar - inte alls. Men jag uppfattar inlägg här som ettlöfte och en garanti för att allt det viktiga historiska material som finns isäkerhetspolisens arkiv skall bevaras för eftervärlden och för forskningen ochatt det skall överlåtas till . Det är en mycket viktig deklarationfrån justitieministerns sida. Jag tror att den kommer att ha en påverkan på departer som skall ta upp diskussioner i den konkreta frågan hur manskall hantera arkivet. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Föredrogs och hänvisades 1986/87:89,106 och 113 till justitieutskottet 6 § Anmäldes och bordlades betänkande1986/87:19 Anslag fill åklagarväsendet (prop. 1986/87:100 delvis) 1986/87:5Piloter i flygvapnet, m.m. (prop. 1986/87:100 delvis) 1986/87:6Beredskapsbudget för totalförsvarets civila del (prop. delvis) 1986/87:7 Minnesmedalj 1986/87:8 Sotning 1986/87:10 Anslag till centrala ochregionala myndigheter m.m. (prop. 1986/87:100 delvis) 1986/87:11 Anslag till forskningoch centralt utvecklingsarbete inom skolväsendet, m.m. (prop. 1986/87:100delvis) 1986,/87;13 Anslag till svenskundervisning i utlandet, m.m. (prop. 1986/87:100 delvis) 1986/87:13 Anslag till Trafiksäkerhet (prop. 1986/87:100delvis) 1986/87:10 Anslag till m.m. (prop, 1986/87:100 delvis) 7 §Meddelande om interpellation Meddeladesatt följande interpellation framställts 1986/87:210 av () till miljö- ochenergiministern om industrins framtida elbehov: hävdar i denpågående energidebatten att behovet av el är mycket stort i den framtidaindustrin. I rapporter, bransch för bransch, redovisas stora framtida elbehov,och man gör ofta också gällande att möjliga effektiviseringar i stort sett ärutnyttjade. Det skulle med andra ord inte vara möjligt att kunnaproducera med allt lägre energiåtgång genom sparande och ny teknik. Oberoendeenergiexperter som professor . m. fl. har i undersökningarvisat på ett allt energieffektivare näringsliv . a. har () presenterat en prognos, vilken innebär att denna bransch 1995 förväntasha ett elbehov på drygt . En oberoende expert har i tidningen att branschen kan både spara mycket stora mängder energi och produceraen stor andel egen el. Behovet av köpt elkraft skulle enligt denna energi- ochbranschexpert endast vara ca 1995. SCPF har tidigare till konsekvensutredningen(energiutredning i samband med folkomröstningen) redovisat klart högreenergiåtgång än den som redovisas. Enligt min mening är det otillfredsställande att olikaindustribranscher som partsinlagor gör egna energiprognoser utan att de får enopartisk expert/vetenskaplig utvärdering. Kraftföretagen och storindustrin(kraftägarna) har tidigare vid ett flertal tillfällen redovisat mycketmissvisande (alldeles för höga) energiprognoser. Med hänvisning till vad ovan anförts vill jag frågaenergi- och miljöministern: Är regeringen beredd att medverkatill att oberoende experter får genomföra en vetenskaplig utvärdering ochanalys av industrins framtida elbehov, möjliga effektiviseringar samt egnaproduktionsmöjligheter? 8 §Kammaren åtskildes .