prot · GA09108 · 1986-12-31 00:00:00 — En opinionsundersökning visar också attuppslutningen bakom biståndet hos det svenska folket är starkare än på länge.Detta är glädjande. Jag vill understryka vikten av en fortsatt öppenoch ifrågasättande debatt om biståndets innehåll. Debatten behövs inte bara föratt stimulera till nytänkande och utveckling av vårt bistånd. Debatten är ocksåenligt min mening en förutsättning för att stärka biståndsviljan och för ettfortsätt starkt engagemang för . 30MARGARETHA AF () replik: Också när det gäller biståndsministern skullejag vilja efterlysa sambandet mellan ord och handling. Biståndsministern talarom miljöns betydelse, men socialdemokratin avskaffade det särskilda anslagetavseende miljö, markvård och energi. Man har haft på sig att biträdaborgerliga motioner om anslagets återinförande, och jag tycker det är hög tid,biståndsministern, att anslaget nu återinförs. Jag blev glad att höra de positiva och, tycker jag, ocksåganska konkreta beskeden om demokrafifrågorna. Men låt oss då få ett särskiltanslag för demokratiutveckling, så att vi kan verka såväl i den nuvarandeprogramlandskretsen som i flera samarbetsländer. vill jag säga att jag tycker attbiståndsministern skall ta tillfället i akt och inför kammaren förklara sinauttalanden: Har kvinnorna i skogen i nu fått det så mycket bättre attproblemen är ur världen? 31 () replik: Jag skulle vilja ställa en direkt fråga tillbiståndsministern med anledning av den debatt som förts. skall nu ge regeringen till känna att det behövsett nytt, ett femte, biståndspolitiskt mål avseende skydd av miljön i enlighetmed förslag från . Därutöver skall ge regeringen tillkänna att det behövs en översyn av de biståndspolitiska målen. Ärbiståndsministern beredd att låta denna översyn ske genom en parlamentariskgrupp, genom en parlamentarisk utredning? Vi har framhållit att det är mycket viktigt att vi, påsariima sätt som vi tillsammans i en utredning lade fast debiståndspolitiska målen, också nu gemensamt kan göra en utredning. Jag tyckeratt det skulle vara ytterst anmärkningsvärt om regeringen genomförde denaktuella översynen i . Jag önskar verkligen att vi kan görautredningen gemensamt, och jag tror att det skulle ha stor betydelse för denframtida enigheten när det gäller biståndsmålen. 32 (vpk) replik: Några ord till om Kenya.Lena var ju inne i kammaren när jag redovisade vad som pågår iKenya. Jag skulle vilja fråga biståndsministern vad hon har gjort för attpåtala saken för den kenyanska regeringen. Genom vilka protester, på vilket sätt har biståndsministernframfört synpunkterna till ? Jag utgår från att vet om vad som har skett i och vad somfortfarande pågår där när det gäller demokratiska fri-och rättigheter. Minandra fråga gäller , och jag skulle kunna nöja mig med att återge denfråga som framförde i en lång arfikel i för eneller beträffande det krav om ett tillbakadragande avtrupperna till 1990 som regeringen har framfört. Vad håller ni på med? Det varungefär den frågan avslutade sin artikel med. På vilket sätthjälper man kvinnorna i eller de andra fattiga genom att ställa sådanahär villkor? Har regeringen bedömt saken så att det inte finns något störrehjälpbehov i efter 1990? På det sättet kan det väl ändå inte vara. Jaghåller med om att har kränkt det nationella oberoendet i ,Därom råder inga delade meningar. Men vi måste se på bakgrunden till att detblev på detta sätt. Annars blir debatten om och Vietnamhelt snedvriden, och det kan inte vara något intresse för en socialdemokratiskregering att få en sådan debatt. Detfinns även andra faktorer bakom det hela. Man måste också ställa vissa krav påKina, och , som fortfarande förser med vapen ochförnödenheter, så att han kan mörda, bränna ned osv, i . Flera parterär alltså inblandade. Jag skulle helst se att försvann från dag, och jag tror att vietnameserna själva har det önskemålet. De kaninte ha något intresse av att stanna kvar i -de behöver sina resursertill annat, och det säger de själva. Men vi måste ta vårt ansvar och se: Vadblir alternativet? Blir det och hans gäng som kommer tillbaka? Skulleså ske har vi inte bidragit till fred och stabilitet i området. Jagtycker att det är litet olyckligt att den nu börjat ställasådana villkor som att trupperna skall ha dragits bort 1990, Det är interiktigt så enkelt. Internationelltutvecklingssamarbete m. m. 33 () replik: Det var ju ett innehållsrikt och på många sätt sympatiskt anförande somstatsrådet höll. Men det saknas, tycker jag, ändå besked på ett antal punkter. Förstvill jag dock notera klargörandet att enprocentsmålet nu ligger fast. Det bordekanske ha hetat att enprocentsmålet numera ligger fast. Jag vill emellerfid sågärna lita på att enprocentsmålet i fortsättningen kommer att vara oförändratoch att anslaget i alla fall inte kommer att sjunka under enprocentsnivån. Några saker vill jag frågaom. Först gäller det södra , Vifår här ett besked om hur mycket resurser man kommer att avdela tillfrontstaterna, och det är tacknämligt. Men jag vill erinra statsrådet om attregeringen fortfarande sitter på 280 milj, kr., som ni har hållit inne frånförra årets anslag och spm borde användas , när behovet är så skriande ifrontstaterna. År det verkligen regeringens mening att för tid och evighet Inter/iatio/ieUt utvecklingssamarbete m. m. läggabeslag på dessa pengar, som en gång har avsatt för biståndsändamål? Jag vill också fråga statsrådet om den pinsamma punkt somgäller uppköp av spannmål. Är det verkligen regeringens avsikt att vi skallanvända pengarna för att betala överpriser för produkter som vi köper för attskänka till ? Om dessa pengar behövs för svensk jordbrukspolitik, såmåste statsrådet se till att de beviljas under rätt anslag och inte belastarbiståndsanslaget. Kan statsrådet lova att det nu åtminstone är som såsker? Beträffande betalningsbalansstödet undrar jag: Kommer allade pengar som finns tillgängliga verkligen att användas under slutet av dethär budgetåret och under nästa budgetår? Det finns närmare 1 miljard kronortillgängliga för förhandlingar och överenskommelser pä detta område. Kan vilita på att pengarna verkligen kommer till användning, dvs. att förhandlingarnabedrivs i sådan takt att pengarna inte blir liggande på svenska konton? Annarsvore det bättre att beslöt om användning på annat sätt. Till slut några ord om demokratiseringsprocessen' i olikaländer. Jag anvisade ett antal sätt att stödja en sådan demokratiséringsprocessi våra mottagarländer. Ett sätt är att kanalisera mera av pengarna via svenskapolitiska partier, så som socialdemokratiska partiet och arbetarrörelsen iSverige nu gör. Varför vill socialdemokratin motsätta sig att vi hittar en formdär också ändra partier kan tillämpa en liknande ordning? Först vill jag säga att jag är uppmuntrad avden rätt nyanserade diskussion som har förts om vår biståndspolitik. Jag ärockså glad över att flera talare så tydligt har tagit avstånd från moderaternasbesparingspolitik vad gäller biståndet. Den stora skillnaden mellan partiernai fråga om svensk biståndspolitik beror ju på ovilja att ställaupp på enprocentsmålet. Det var välgörande, tycker jag, att höra IngemarEliasson tala om den betydelsefulla skillnaden mellan och de övrigapartierna. Det är visserligen sant att solidariteten inte bara kanmätas i pengar. Men det är inget tvivel om att våra möjligheter att biståeffektivt skulle minska avsevärt med så mycket lägre anslag som moderaternasförslag innebär. För land efter land - bland de länder som vi samarbetar med -föreslår att biståndet skall sänkas. åberopas då skäl somdirekt har med fattigdomen att göra. hävdar att biståndetskall inriktas på de fattigaste . Man undrar hur detta går ihop. Ärdet inte som det brukar vara med , att de bara söker skäl förattavstå i stället för att bistå? ägnar också, till skillnad från övrigariksdagspartier, en viss uppmärksamhet åt att ifrågasätta och misstänkliggörastora delar av biståndet. Tyvärr saknas mer konstruktiv kritik ochkonstruktiva förslag. Den bristande biståndsviljan, som manifesteras i förslagtill nedskärningar, präglar ju en stor del av partiets politik, ,som var ledamot av men som ägnar sig åt Röda korset istället för moderat riksdagspolitik,sade i en intervju om svensk biståndspolitik något som jag tycker ärvärt att citera: "Det märkUga är ju inte några fiaskon här och var, utanatt det över huvud taget fungerar, att det är så mycket som görs och att sålitet pengar kommer snett." Jag hoppas att villtalitet lärdom av hans praktiska erfarenhet, . Det har varit rätt mycketdiskussion om regimorientering. Det är ju faktiskt så, att bara en tredjedel avhela biståndet låses fill programländer, 3 205 milj, kr, av de 9,8 miljarderna. Fårjag, herr talman, också kommentera översynen av målen. Jag har sagt att jagvälkomnar utskottets maning till oss att se över målen för biståndet, så attvärnet av miljön kornmer bättre till uttryck. Det är naturligt att eftersträvapolitisk enighet kring de mål som skall styra det svenska biståndet. Riksdagenhar alltså nu bett regeringen att göra en översyn av målen, främst för att fåin miljöaspekterna. Jag hat ännu inte tagit ställning fill formerna för dennaöversyn, Men min strävan är att översynen skall utformas så att det blirmöjligt att föra en öppen debatt om måleri och formuleringarna innan ettformellt förslag framläggs för . Såöver till den fråga som har ställts om , Jag har gjort ettveckolångt besök i , och jag ägnade halva tiden åt Bai ochskogsprojektet , och jag kan försäkra att jag ialla tänkbara sammanhang förde fram de svenska kraven på att förhållandena förskogsarbetarna skall förbättras. Jag kunde konstatera, mot bakgrund av derapporter som vi fick och hur det ser ut , attväldigt mycket hade förbättrats. Detta säger jag inte bara ufifrån vad jagsjälv såg. Jag har naturligtvis tagit fill mig den information som svenskaexperter och biståndsarbetare har gett mig, liksom vad som har stått i studieroch utvärderingar . Man måste kunna konstatera förbättringar menlikväl hålla fast vid att mer bör kunna göras. Vi fortsätter arbetet på attförbättra förhållandena för skogsarbetarna i , Jagmåste också säga att när man ser hur verkUgheten är i och jämför medhur den svenska debatten förs, så slås man av att behandlas mycketorättvist av många debattörer. Närdet gäller demokratifrågorna tror jag att vi är överens i långa stycken. Sedankrävs det - och det kravet ställs naturligen på regeringen - att i handlingfölja upp intentionerna i olika sammanhang. Detta är inte lätt att göra - detkan man gärna erkänna. Men jag vill ändå hävda att vi på alla nivåer - frånregeringsrepresentanter till mina medarbetare i departementet och SIDA:smedarbetare - verkar för demokratimålet. Jaghar också, Berfil Måbrink, besökt under senare fid, och jag har med flera av ministrarna samt presidenten haft ett livligt meningsutbyte om vad demokrati står för - hur vi ser det. På det sättet måste vi fortsätta att arbeta, både i resonemangen med regeringarna och direkt ute i biståndsverk samheten, ' undrar om betalningsbalansstödet - pengarna tUl skuldlättnader--verkligen kommer till användning. Jag vill redovisa att av betalningsbalansstödetför , 19%5I%6, praktiskt taget allt har gått åt. Innevarande århar än så länge bara 50 miljoner utbetalats. Men som jag sade kommer inom kortöver 250 miljoner att utbetalas. Det blir alltså 300 InternationeUtutvecklingssamarbete m. m. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. miljonerav de 400 miljonerna. Med tanke på vad som ändå är i.görningen internationellträknar vi med att de medel som är avsatta kommer att utnyttjas under nästa år.Vår avsikt är definitivt inte att detta skall vara någon sparbössa, utan medlenskall användas. Jag hoppas också att jag i mitt inledningsanförande gjordeklart att merparten av dessa pengar skall riktas mot södra , och att detframstod hur stora och betydelsefulla de svenska insatserna i södra är.Därmed tycker jag också att jag svarar på frågan om de 280 miljonerna. Frågan om spannmålspriserna utgör inte det mest heroiskainslaget i svensk biståndspolitik, Jag har noterat att utskottet redan förraåret, och med återupprepning , principiellt ansett att det inte är lämpligtatt använda de svenska reglerade priserna när man köper spannmål förbiståndsändamål. Jag måste säga att jag principiellt inte har någon annanåsikt, 35 () replik: Jag måste säga att jag är glad attbiståndsministern upptäckt att det finns en skillnad mellan socialdemokratiskoch moderat biståndspolitik. De övriga reservationerna - ett 80-tal - tyckshon inte se. Vi är kritiska mot den regimörienterade biståndspolitiken.Vi är kritiska mot de stela landramsprogrammen, de automatiska uppräkningarna,importstödet som fyller upp där man inte kan finna ändamålsenligaprojektin-satsef. Vi vill få en ändring, vi vill få ett mera ämnes- ochprojektinriktat bistånd. Vi vill ha ett särskilt anslag för miljö- ochmarkvård, och ett särskilt anslag för demokratiutveckling. Vi vill att detbakom de vackra orden också skall finnas konkret handling. Vi tycker att det ärviktigt att vi får en förändrad inriktning på biståndspolitiken, 1 sitt huvudanförande var positiv tillatt det fördes en diskussion om biståndet, men i det här inlägget, som tycktesvara förberett för att vara en särskild attack mot oss moderater - jagvälkomnar den gärna -var det inte så bra med diskussion. Jag uppmanar att inte bara lyssna på vad vi säger utan att också läsa drGormander i . Läs hjälper biståndet?, läs andraböcker som finns i ämnet och se att det behövs en diskussion om och enomorientering av det svenska biståndet! 36INGEMAR () replik; säger att ordningen när detgäller uppköp av spannmål inte är det mest heroiska inslaget i vårbiståndspolitik. Nej, det är den verkligen inte - den är pinsam. Jag noteraremellertid det uttalande som statsrådet gör - det är väl så nära ett erkännandeman kan komma. Det antyder ju att har dragit det kortastestrået i kampen med kolleger inom regeringen. Jag vill bara önska henneframgång i det arbetet i fortsättningen och hoppas att det är sista gången somriksdagen behöver se ett sådant förslag. När det gäller tycker jag att det finns saker ochting som inte riktigt går ihop i regeringens och socialdemokraternas uttalandenoch politik. Det är säkert så som statsrådet nu säger, att landet blirorättvist befraktat i en del analyser. Det som har oroat oss är att regeringenoch statsrådet inte klart ochentydigt har kunnat säga att allt tvångsarbete i skogsprojektet har upphörteller måste upphöra. Det skulle vara välgörande inte bara för den inhemskadebatten utan också i första hand naturligtvis för våra relationer till Vietnamatt det gjordes fullständigt klart att vi inte accepterar några inslag avtvångsarbete. Det är också en del som är osammanhängande, tycker jag,när det gäller synen på om varaktigt skall vara ett programland ellerinte vara det. I har vi dragit slutsatsen att det inte kommer attvara möjligt att långsiktigt upprätthålla ett bistånd, eftersom det inte gåratt påverka samhällssystemet. Det sker inte någon demokratisering. Därförkommer vårt bistånd inte långsiktigt att bli effektivt. Vi måste successivt draoss ur; vi skall göra det i ordnade former. Detta instämmer åtminstone inte förnärvarande regeringen i. låser man anslaget på oförändrad nivå. Detkan ju tolkas som ett första steg till avveckling, eftersom är det endalandet där detta sker. Man säger, att om inte har gått ut ur Kampuchea1990, måste man dra några slags slutsatser när det gäller biståndet till landeti fråga. Vad innebär egentligen regeringens politik i förhållandetill ? Har man nu påbörjat reträtten? 1 så fall vore det lika bra att gedet beskedet, så att avvecklingen kunde ske i ordnade former i stället för attvi skall avvakta och se hur det kommer att gå. Ingen tror väl egentligen attVietnam kommer att dra sig ur bara för att få behålla Sverigesbistånd. Till slut, herr talman, säger statsrådet att hon hoppasatt pengarna för betalningsbalansstödet går åt. Det vore bättre att ha enteknik, där man inte behövde hoppas utan där man i efterhand kunde konstaterahur det blev. InternationeUt utvecklingssamarbete m. tn. 37GUNNEL JONÅNG (c) replik: Jag har naturligtvis förståelse för attbiståndsministern inte på stubinen kan lova en parlamentarisk utredning ombiståndsmålen. Biståndsministern talade om vikten av att föra en öppen debattom formuleringen av målen innan ett formellt förslag läggs fram. Det kannaturligtvis innebära en parlamentarisk utredning. Det kan också innebära någonenmansutredning plus remissomgång. Men nog tycker jag att det vore orimligt omnågon tjänsteman på skulle sitta på sitt kontor och funderaöver de här målen. Frågan är om det inte är något av ett misstroende mot deövriga politiska partierna. Här behövs engagemang från flera. Här behövsspänst, nya tankar och debatt. Jag vädjar verkligen till biståndsministern attnoga fundera över den här saken och att tillsätta en parlamentarisk utredning,så att vi tillsammans i enighet kan formulera de viktiga biståndspolitiskamålen. 38 (vpk) replik: När det gäller så betvivlar jag inteatt biståndsministern där har diskuterat både med presidenten och medministrar om vad demokrati är. men har biståndsministern också tagit upp deomfattande kränkningar av mänskliga rättigheter som sker i ? Jaguppfattade inlägg på det sättet att vad man har diskuteratär demokrati såsom vi ser det. Jag har redogjort för vad som har hänt från 1980och fram till InternationeUtutvecklingssamarbete m. m. Har de konkretahändelserna tagits upp? Har man från svensk sida avgett kraftiga protester? Sedanfick jag inte någpt svar om , Jag tror att kan dra fillbaka sinatrupper från , och jag hoppas att det sker tidigare. Men om detmot förmodan inte skulle ske, skall vi då straffa de fattiga i ? Manhävdar ju ständigt och jämt att vi inte ger bistånd till regimer utan till defattiga. Behoven är ju enorma. har här från talarstolen berättat omsitt senaste besök i och om de utmärglade barn som finns på ett sjukhusi , Man kan anföra fler exempel. Skall dessa människor straffas heltplötsligt? Vi har hävdat en helt annan princip, men den skall visst inte gälla. Medanledning av talet om tvångsarbete m, m, vill jag fråga om biståndsministerndelar uppfattningen att fattigdomen i sig är ett.tvång. Det är först när man.kanavskaffa fattigdomen som man också kan avskaffa tvång. Den här situationenråder inte bara i , eller hur? Den råder ju också i Sri Länka, bland detamilska kvinnorna, teplockerskorna, som är mer eller mindre livegna.Situationen är densamma för befolkningen på landsbygden i , Vi har talatom slavarbete osv. Det skulle vara intressant att litet mer konkret få hörabiståndsministerns uppfattning i de här frågorna. Det är alldeles klart, , att fattigdomen utgör ett tvång.Det är också mot den bakgrunden som jag hävdar att debatten, såsom den harförts i , om arbetsförhållanden i varit orättvis. AngåendeVietnam och vår syn på det fortsatta biståndet och närvaron i villjag säga att vi har fattat ett beslut för att ge SIDA riktlinjer för hur manskall bereda biståndet de, närmaste åren och därefter. Vi harinte fattat det beslutet för att det skall utgöra någon påtryckning på Vietnamsregering i vad gäller Kampucheafrågan. Jag tror inte ett dugg på den typen avbiståndspåtryckningar. Sådana påtryckningar gör vi vid våra samtal direkt medregeringar i fråga eller när vi via FN gör klart hur vi ser på olika typer avagerande. Där har vi under alla år sagt att invasionen i är ett brottmot folkrätten, vilket vi fördömer. Jagtycker att det är litet trist att man i debatten nu förringar de vietnamesiskalöftena att vara ute ur 1990. är de löftena mycket tydligare ände varit tidigare. Dessa löften är värda att välkomnas i stället för att mötasmed misstro. Att inte gör det är väl mest av bara farten, mentyvärr följer även och med, och det tycker jag är trist.Även här delar sig de borgerliga i tre olika linjer: vill heltavveckla och och vill på litet olika sätt successivt minskabiståndet. Vårinriktning är alltså att bereda biståndet så att vi har handlingsfrihet ,SIDA skall dock också få göra förberedelser för tiden , eftersom minoch den förhoppning är att skall infria sitt löfteatt vara ute ur 1990, Då anser vi att det finns goda förutsättningarför fortsatt biståndssamarbete med - ett fattigt, krigshärjat land somverkligen borde vara värt de rika ländernas stöd. Så kom återigen frågan om skuldlättnader upp, och det uttalades tveksamhetom huruvida pengarna kommer till användning. Jag tycker det är litet trist attvi behöver ha den här diskussionen i , när ni alla är övertygade omvilket enormt hinder skuldbördan utgör för de fattigaste länderna, I allt flerrika länder har man nu börjat inse detta, I och Valutafondenmarkeras att man nu är klar över problemens vidd och över att särskildaåtgärder måste till för de fattigaste länderna. Att vi från svensk sida kandriva på starkt i den frågan beror inte minst på att vi har pengar anslagna.Det finns andrå nafioner som nog gärna skulle vilja vara lika pådrivande mensom inte har denna möjlighet därför att de inte har samma trovärdighet som visom har ett särskilt anslag för ändamålet. Jag tycker därför inte att det gårihop, , att hävda att det är viktigt att göra en massa saker påskuldområdet men inte anslå några pengar till det. Detta beklagarjag, men jag hoppas att insikten skall komma , som den har gjort iandra länder som varit tveksamma. Mycket av den debatt som förs en sådan härdag handlar om hur man omfördelar iriom enprocentsramen. Dét är något tiotaleller i enstaka fall hundratal miljoner som föreslås föras från en delpost arinan. Egentligen är det inte så stora skillnader mellan partierna, förutomden skiljelinje som går mellan och oss andra. Men den borgerligasplittringen är genomgående. Förutom denna stora skiljelinje finns det också,som har nämnts, 84 reservationer till detta betänkande. Tre av dereservationerna är gemensamma för de tre borgerliga partierna. Det är naturligtvis lätt att utmåla kritik mot regeringeni vissa frågor som borgerlig enighet, men inte ens i de frågor där kritiken ärsom mest högljudd, t.ex. Vietnambiståndet eller demokratifrågorna,, finns detnågon enad borgerlig front. Det är ju tur att man. har detta kitt, kritiken motsocialdemokratin, att komma samman om, för annars skulle det inte vara såmycket méd den borgerliga biståndspolitiken. Likväl vill jag avsluta min del av debatten med attåterigen betona samstämmigheten. Det finns en betydande enighet i den svenskariksdagen öm biståndspolitiken, och det är någonting som jag är glad för. 1986/87:108 ' InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 40STEN (): Den biståndspolitiska debatten, såväl iSverige som utomlands, har fått en markerad förskjutning avtyngdpunkten mot biståndets resultat. Decenniers verksamhet på området harsamlat erfarenheter och material av tillräckligt omfång och meden.verklighetsförankring som ger tillförlitligt underlag för utvärderingar,genomförda med vetenskaplig, kyligt förutsättningslös metodik. Utan att gå in på de enskilda arbetenas resultat kan urdessa utläsas vissa gemensamma problemområden. Sarnfliga kan hänföras tillföljdverkningarna av bristande insikter i hur kulturchocker skall undvikas vidmötet mellan industrikulturer och kulturer som ännu vilar pånaturahushållningens bas. De utvecklade ländernas tro på en snabbindustrialiseringsprocess delades allmänt av utvecklingsländernas lilla, oftavälutbildade ledarskikt. Båda parter förbisåg att under ledningstoppen ej fannsden kompetens som krävs för att bära upp ett industrialiserat samhälle. Internationellt utvecklingssamarbete tn. industrinationerna100-200 år att genomgå kan inte förverkligas inom loppet av ett fåtal decennieri länder där t. o, m. en utvecklad handels- och hantverkstradition saknas.Felslagna förväntningar yttrar sig i form av sjunkande försörjningsförmåga,skuldkris, industrirehabilitering i stället för utveckling, snabbt växandestorstadsslum samt omfattande naturförstörelse.