prot · GA0936 · 1986-12-31 00:00:00 — Detta samfund har i lag garanterad rätt att fåstatens hjälp med uppbörden av sina avgifter. Motsvarande gäller också denortodoxa kyrkan i . Den finländska modellen borde vara både möjlig ochacceptabel också i . Kyrkomötet har beslutat om en utredning ommedlemskapskriterierna för . Vi ser med stort intresse fram emotställningstaganden inom till denna utredning. Det finns ett stigande intresse inom föratt nu gå vidare med fortsatta delreformer med sikte på att nå en från denstatliga beslutsapparaten fri kyrka. Även personer som deltog vid det avvisandebeslutet har numera offentligt sagt sig stödja linjen om successivareformer för att nå målet en fri kyrka. Enligt mening måste nuriksdagen ta sin del i ansvaret för att den utveckling mot en från statligabeslut fri kyrka som pågått inte avstannar utan fortsätter. Vimenar att detta bäst kan ske genom att regeringen tar initiativ tillöverläggningar mellan staten och i syfte att ge gentemot staten fri ställning. Jag yrkar bifall till folkpartietsreservation. majoritet har i detta principielltviktiga ärende bara gett en enda torftig mening som motivering till sittavslagsyrkande: "Den översyn av den nya kyrkomötesorganisationen som skallföretas bör avvaktas innan några nya åtgärder i stat-kyrka-fråganövervägs." Det blir därför nödvändigt att fråga utskottets talesman hurutskottet ser på det principiella resonemanget i motion. Att baraskjuta hela frågan framför sig tyder varken på principiell klarhet eller på modatt ta itu med en möjligen känslig, men definitivt viktig angelägenhet. AnL 161WIVI-ANNE (): Rubriken på detta betänkande. Vissa kyrkligafrågor, låter kanske inte speciellt spännande. har dock ett flertalmotioner av liknande lydelse som de som behandlas i betänkandet åstadkommitdebatter och utredningar samt ändringar av kyrkomötets ställning och formernaför den kyrkliga lagstiftningen. Så är t. ex. fallet med motion K602 som tarupp stat-kyrkafrågan och den reservation till vilken haryrkat bifall. Det är riktigt som JaurErik sade i sitt anförandeoch som sägs i motionen att syftet med de stegvisa reformer som har genomförtspå kyrkoområdet har varit - och är, vill jag påstå - att öka frihet och allmänt förbättra dess möjligheter att fungera i samhället. Denreformering av kyrkomötets organisation som har vuxit fram har ocksåinneburit en demokratisering av - ja, man kan säga en friarekyrka. Men vägen fram till denna förändring har varit lång, ochJan-Erik'VVikström har beskrivit den. I olika sammanhang har det socialdemokratiska partietverkat för friare relationer mellan stat och kyrka. har vårt partiemellertid eftersträvat största möjliga samstämmighet, dels naturligtvis inompartiet, dels också över partigränserna: När den av ledda beredning om statoch kyrka kom med sitt förslag var det inte möjligt att uppnå den bredapolitiska enighet som eftersträvades. Några åtgärder kunde därför då intevidtas. Samma svårighet att uppnå politisk enighet kunde noterasefter de s, k. stat-kyrka-överläggningarna. Kyrkomötet ställde sig ocksånegativt till förslaget. Först vid /82 kunde enighet nås efter långaoch många överläggningar mellan de i utskottet då representerade partierna.Betydelsefulla ändringar genomfördes beträffande kyrkomötets ställning och denkyrkliga lagstiftningen. Ett enigt utskott framhöll att man därmed inteföregrep några senare ställningstaganden till stat-kyrka-frågan på . Utskottet har sagtatt det snart kunde behövas en utvärdering av kyrkomötesreformen. harregeringen beslutat om en sådan översyn. Den skall företas inomcivildepartementet, och resultatet skall redovisas före utgången av . Låt oss avvakta resultatet av den översynen, Jan-ErikWikström! Den breda enighet som behövs för att skilja kyrkan från staten finnsinte . Jag yrkaravslag på reservationen och motion K602. Övriga motioner har utskottet avstyrkt på grund av att manvill avvakta utredningsresultatet. MotionernaK606 och K621 anses besvarade med vad utskottet anfört. Jag ber , herr talman, att få yrka bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter. AnL 162JAN-ERIK () rephk: påstår att det harväckts motioner med liknande lydelse tidigare. Det är möjligt, men ingen motionhar väckts från vår sida som har varit så utförlig och så genomarbetad somdenna. Och skriver utskottet ett torftigare svar än på mycket . Vad är då bakgrunden till detta? Jo, man tassar som kattenkring het gröt. Man vågar.inte ta i sakfrågan. Man säger att man måste uppnåbred enighet. Och vad syftar då motionen till? Att man skall inleda samtalmellan staten och ! Så långt har det gått med radikalismen inomsvensk socialdemokrati att-man inte ens vågar inleda samtal med den kyrka somman i sitt partiprogram har lovat att skilja från staten. Det vore önskvärt attkonstitutionsutskottets majoritet tog sig samman och något funderade över dennafråga. Och om man funderar kanske det kan leda till några tankar som sätts påpränt. AnL 163WIVI-ANNE () replik: Låt oss tänka tillbaka till den tid dåJan-Erik var statsråd och anta att han då tillsatte en utredning i enspeciell fråga. Under detta utredningsarbete beslutar att göra etttillkännagivande eller att ta ett initiativ i just den frågan som Jan-ErikWikström utreder. Jag törs inte tänka på vad då skulle hatänkt och sagt om ledamöter. AnL 164 () replik: Det är möjligt att intekan tänka sig detta, men jag kan mycket väl göra det. Det är väl inte såmärkvärdigt att man har en planering från regeringens sida och har enmening i en principiellt så viktig fråga. Jag vill fråga : Vad är det förfarligt att inleda samtal mellan staten och ? AnL 165 () replik: Som jag har sagt tidigare pågår en utredningsom kyrkan och kyrkomötet skall ta ställning till. Vi har en demokratisk kyrka,och den har sin frihet. Jag skulle vilja fråga ; Har Jan-ErikWikström sett spår av någon opinion för skiljandet av kyrkan från staten? Imitt parti finns inte någon sådan opinion. Tredje vice talmannen anmälde attJan-Erik anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytteriigare replik. AnL 166 (); hade vi många ochlånga -diskussioner om stat-kyrka-frågan. De mer än 20-åriga diskussionerna gavinget stöd för uppfattningen att kyrkan skulle skiljas från staten. Man fickinte det stödet från vare sig den kyrkliga eller politiska sidan. Folkpartimotionen och det anförande som är en väl genomarbetad belysning av alla dessa diskussioner sedda i etthistoriskt perspektiv. Både förslag söm det har blivit något av och förslag somhar avvisats av breda folkopinioner har tagits med. Från sida står vi bakom detta betänkande. Vi haringa motioner i de principiella frågorna. Jag har ändå ett behov av att redovisavår syn på stat-kyrka-frågan och redogöra för det program som vi tog vidfjolårets centerstämma. Vi anser att den öppna svenska folkkyrkan utgör entillgång för både den enskilde och samhället. Partiet har därför i olikasammanhang givit folkkyrkotanken ett starkt stöd. Inte minst spelade parfiet enpådrivande roll när fick sin nya rikskyrkoorganisätion inomramen för ett bevarat samband mellan kyrkan och staten. Genom den reformenfastlades bl. a. föreskrifter om medlemskap i , vilka bara kanändras genom lag, stiftad av med samtycke av kyrkomöte. Man fastladevidare självständighet för kyrkan i inre angelägenheter, framför allt beträf- fandelära, böcker, gudstjänster, kollekter och central kyrklig verksamhet, samt engrundläggande lagstiftning om kyrkan, som ger denna en mer demokratiskorganisation och en fast grund för dess ekonomi. Det är en viktig uppgift attäven säkerställa folkyrkoka-raktär, dessdemokratiska uppbyggnad och rikstäckande verksamhet. Jag vill understryka vad framhöll i det beslutsom partierna ändå kunde samlas omkring 1982. Man ställde upp bakom reformenoch sade att det är angeläget att göra en översyn, när vi har fått en visserfarenhet. Regeringen har anmält att det skall bli en översyn. Civildepartementetupprättade en promemoria, som utgör bilaga till ettregeringsbeslut av . Här står, helt i överensstämmelse medcivilmiriisterris redogörelse vid kyrkomötet, att den "aktuella översynenskall dock inte syfta till grundläggande förändringar av den nya kyrkomötesorganisationen.Den bör bestå i sina huvuddrag, bl. a. vad gäller ansvarsfördelningen mellanriksdagen, regeringen och kyrkomötet." Vi menar, som också sade, att den härgenomgången bör göras, innan det börjar nya diskussioner och förhandlingar istat-kyrka-frågan. Detta stämmer med uppfattning och med den reformsom ändå infördes . När vi får utvärderingen blir det fråga omde praktiska frågorna. I sina huvuddrag kommer reformen att bestå. Jag tyckerdet är fillfredsställande. Låt mig ta upp ytterligare en fråga som har återkommit ochdär folkpartisterna inte har reserverat sig. Det gäller medlemskapsreglerna isvenska kyrkan. Det här har man täckt in genom att ta upp stat-kyrka-frågan idess helhet. När man säger att det rör sig om ett motsatsförhållande och attmedlemskapsreglerna inte står i överensstämmelse med regeringsformen, finns detanledning att understryka - och det har jag också gjort vid tidigare tillfällen- att övergångsbestämmelserna i detta fall också är grundlag. Här kan manalltså inte tala om att bestämmelserna står i strid med gällande grundlag. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan i dess helhet. AnL 167INGELA (): Till att börja med vill jag till fulloinstämma i anförande och yrka bifall till folkpartietsreservation om att kyrkan skall gesten fri ställning i förhållande till staten.Tyvärr måste jag konstatera - inte minst efter dagens debatt - att det troligenkommer att dröja länge, innan vi når det målet. Det är otidsenligt med enstatskyrka i ett samhälle som i ökande grad består av en befolkning med olikareligiös eller icke-religiös övertygelse. Det är också otidsenligt att man skall födas in i etttrossamfund, särskilt med tanke på att det finns många föräldrapar medsinsemellan olika religionstillhörighet. Allt fler tycks bli övertygade om attdet är odemokratiskt att kollektivanslutas till ett politiskt parti. På sammasätt borde man nu reagera mot att individer ansluts till utanatt någon viljeyttring skett och kanske utan att vederbörande ens vet om det,vilket skett när det gäller min egen familj. är detta möjligt tack vare en övergångsbestämmelse.Annars skulle förfarandet strida mot regeringsformens bestämmelser om demänskliga fri-och rättigheterna. Hur länge skall en övergångsbestämmelse fåfinnas till egentligen? Jag tycker att det är dags att ta bort den. En annan kyrklig fråga som jag har tagit upp i en motiongäller kvinnliga präster. Om kyrkan vore fri från staten, skulle jag intebehöva motionera i den här frågan. Men så länge vi har en statskyrka anser jagatt man inom kyrkan måste följa gällande lagar. Ett enigt utskott har ocksåframhållit att det självfallet är angeläget att en lösning nås i fråga om despeciella' problemen i . För att belysa frågan tänkte jag i korthet beskriva denaktuella situationen i . skall präster vigas i iGöteborg, men på grund av biskopens inställning till kvinnliga präster måsteden kvinnliga prästkandidaten resa till för att bli vigd och får såledesinte vigas tillsammans med sina kamrater i det egna stiftet. Det blir en ny s.k. transportvigning. Biskopen vill inte själv viga en kvinna till präst ochhindrar även andra präster inom stiftet att utföra akten. Därmed fullgör haninte sitt arbete, vilket enligt min mening borde få någon form av påföljd. framhöll,attprästvigning av kvinnor skall ske inom stiftet. harockså starkt reagerat mot förhållandena i . Även regeringen harreagerat, och vid utnämningen av ny domprost spelade kandidaternasinställning till kvinnopräster stor roll vid val av person. I dagens tidninghar jag till min förvåning läst, att när den nye domprosten skall installeras iGöteborgs domkyrka, kommer inga kvinnliga präster i stiftet att delta somassistenter i installationsakten. När jag i går förberedde mitt anförande för , tänkte jag säga att jag utgick ifrån att den nye domprosten skulle föreslåbiskopen att även kvinnliga präster skulle assistera vid installadonen. Men såblir tydligen inte fallet. Den nye domprosten har för Dagens Nyheters reportermotiverat sitt ställningstagande med att han vet dllräckligt om biskopens ochprästernas i domkyrkoförsamlingen inställning och att det skulle varakontroversiellt att föreslå kvinnliga assistenter. Jag tycker att det skulle havarit bra om den nye domprosten, som blivit utsedd bl. a. på grund av sininställning i kvinnoprästfrågan, hade föreslagit kvinnliga assistenter. Omsedan biskopen inte hade accepterat förslagen, skulle domprosten ha kunnatvälja att avstå från installationsakten, eftersom den är frivillig. I en av församlingarna i kallar kyrkoherden tillplaneringssammanträden i två olika omgångar, därför att en av de manligaprästerna vägrar att komma till sammanträde där församlingens kvinnliga prästdeltar. Den som på dessa grunder vägrar att delta i planeringssammanträdenbegår enligt min mening tjänstefel. Den kvinnliga prästen får inte hellerpredika i en av församlingens kyrkor, medan de manliga prästerna får predika iförsamlingens alla kyrkor. Dessa förhållanden kan inte tolkas på annat sätt änsom diskriminering i arbetslivet. AnL 168WIVI-ANNE () replik: Medlemskapsreglerna i har vidmänga tillfällen diskuterats i . Inom kyrkan pågår demokratiskaöverväganden om just kyrkotillhörighet och dop. skall kyrkomötet taställning till de förslag som man har kommit fram till. Av denna anledning harutskottet avstyrkt den ifrågavarande motionen. Beträffande förhållandena i vill jag sägaatt det inte är bara som reagerar, utan det gör hela detoffentliga med regering, riksdag, kyrkomöte och jämställdhetsombudsmani spetsen. Riksdag, regering och kyrkomöte har i många olika sammanhangframhållit det angelägna i att en lösning nås när det gäller de speciellaproblemen i . Här har jämställdhetsombudsmannen engagerat sig påett föredömligt sätt. Det offentliga har gjort vad det kan. Det bästasättet att klara upp situationen kanske skulle vara om församlingsmedlemmarnakunde reagera och visa sin vilja. Ett enigt utskott föreslog sedanatt den s. k. samvetsklausulen skulle tas bort, något som ocksåfattade beslut om. Bakom det förevarande betänkandet står också ett enigtkonstitutionsutskott. AnL 169 (): I betänkande anförssom skäl för att inte behandla den sakfråga som vi folkpartister harväckt i vårmotion att en utvärdering pågår om kyrkomötets arbetsformer. anfördeWivi-Anne i sin intressanta senare replik, på vilken jag inte hadereplikrätt, ytterligare ett skäl. Hön sade: 1 svensk socialdemokrati finns intespår av någon opinion som vill skilja kyrkan från staten. Jag frågar ordförande om det ocksåär hans uppfattning. AnL 170 (): Frågan om kvinnliga präster är ju ensynnerligen segsliten historia - en fråga som har debatterats under många år.Det är hela regeringen, och kyrkomötet fattade beslut omatt kvinnor skulle kunna få prästvigas. Men ännu har inte någon kvinna blivitprästvigd i fastän det prästvigs kvinnor i landetsövriga domkyrkor. Det som i detta avseende yttrade vill jaginstämma i. Att förhållandet är sådant som det är i stiftberor som bekant på att biskopen har en övertygelse som står emot mångakvinnors övertygelse -det gäller kvinnor som har övertygelsen att de är kalladeatt bli präster i . Mot biskopens trosuppfattning står också uppfattningen hosmånga församlingar. Dessa församlingar skulle med stor glädje ta emot kvinnligapräster. Jag var kväll på ett möte med kyrkokommunaltengagerade förtroendemän i några landsbygdsförsamlingar i , ochderas fråga var: När kan vi få kvinnliga präster till våra församlingar? I dettaärende råder en bred enighet här i liksom bland människorsom är kyrkligt aktiva, även i . Också kyrkomötet har med stormajoritet tagit ställning för den uppfattning i frågan som jag syftar på. Jag har ingen anledriing att på minsta sätt gå i polemikmot vad sade. Jag gjorde bara en liten reflexion, och det är- tyvärr, måste jag väl säga - detta att vi socialdemokrater som är verksammainom det kyrkliga livet i och i tycker att vi varitganska ensamma. Vi är litet besvikna över att de borgerliga grupperingarnavarit så försiktiga i frågan, och de s.k. partipolitiskt obundna grupperna, somi kyrkliga val stöds av de borgerliga partierna, hår varit mycket, mycketåterhållsamma. Vi socialdemokrater har tyckt att vi haft ett svagt stöd. Det är enstaka liberaler som har verkat jämsides med oss.Jag kan nämna att vid kyrkomöte var vi några som motionerade, och viförsökte få med representanter för de andra politiska partierna och även förden opolitiska gruppen. Vi lyckades inte få stöd från någon enda - vi varenbart socialdemokrater som motionerade. Men det är naturligtvis ingenting somvi nu skall åka hem och käbbla om, utan jag hoppas att vi alla-oavsett politiskuppfattning- skall försöka så gott vi kan verka för att det så snart sommöjligt skall kunna bli prästvigning av kvirinor i ..Jag ärdock inte så optimistisk som kyrkolagsutskottet - man kan i konstitutionsutskottetsbetänkande 13 läsa att kyrkolagsutskottet säger att detta, med hänsyn till deregler och förutsättningar som finns, säkert snart skall lösa sig. Jag troratt det alltfort är nödvändigt med en fortsatt rnycket kraftig opinion för attdenna fråga skall kunna få en tillfredsställande lösning. Beskattningen vid avyttring av andelar i avkastningsfonder ~ Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendetredovisas i prot. AnL 171 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera skatteutskottetsbetänkande 6 om beskattningen vid avyttring av andelar i avkastningsfonder. Beskattningenvid avyttring av andelar i avkastningsfonder AnL 172KARL-GÖSTA (): Regeringen har i proposition 1986/87:40föreslagit att vinst eller förlust som uppkommit vid avyttring av en andel i enavkastningsfond skall beskattas som ränta i inkomstslaget kapital. Dettastrider mot en av grundprinciperna i svensk skattelagstiftning, nämligen attkapitalvinst skall beskattas som realisationsvinst i förvärvskällan tillfälligförvärvsverksamhet och kapitalinkomst som ränteinkomst i förvärvskällankapital. har i sitt betänkande 1986/87:6 tillstyrktbifall till vad som anförts i propositionen. Det är märkligt attskatteutskottets majoritet intar denna principvidriga ståndpunkt. Det innebärju att én direktägd aktie vid avyttring kommer att beskattas på ett helt annatsätt än om samma aktie ägs via en avkastningsfond. Densvenska skattelagstiftningen är krånglig. Beskattningen vid avyttring av andelar i avkastningsfonder stor utsträckning bidragit till att vi har fått ettkrångligt system. Den omtalade underbara nattens överenskommelse har intebidragit till lättnader i systemet. Införandet av avdragsbegränsningar harställt till många problem. Den åberopas även i detta fall såsom ett av skälenfill att taett sådant drastiskt steg som att ändra en vedertagenbeskattningsprincip. Det är inte, som jag tidigare påtalat, nog med attbeskattningen blir olika beroende på direkt eller indirekt innehav avvärdepapper. I propositionen föreslås också att de fonder som fill mer än enfjärdedel består av räntebärande värdepapper skall hänföras dllbeskattningskategorin avkastningsfonder. Det innebär att även fonder som dllhuvuddelen eller till som mest knappt tre fjärdedelar består av aktier genpmdetta förslag kommer att beskattas som avkastningsfonder och inte somakdefonder, trots den kategori som det klart övervägande antalet aktier ifonden tillhör. Det är enligt moderat uppfattning felaktigt att införabestämmelser som innebär att fondernas förvaltning i vissa fall måste styrasefter skattemässiga överväganden i stället för efter rent affärsmässiga sådana.Ett aktiekursfall kan tvinga förvaltare i en aktiefond, efter det att aktieravyttrats ur fonden, att i avvaktan på gynnsammare tider placera dessa likvidamedel i bank i stället för i räntebärande papper med bättre avkastning. Skälethärtill skulle vara att inte förändra beskattningssituationen hos andelsägarna.Det framgår visserligen av propositionen att tillfälliga överskridanden av den25-procenti-ga gränsen inte skall medföra någon förändring. Den enskildeandelsägaren kan emellertid inte påverka sin situation. Hanteras verksamheteninom fonden på sådant sätt att gränsen för innehav av räntebärande värdepapperöverskrids inte enbart tillfälligt, hamnar andelsägarna i en annan beskattningssituationän vad de tänkt sig, och de kan inte heller med egna till buds stående medelkorrigera sin situation. Jag får därför fråga socialdemokraternas företrädareom det kan vara förenligt med svensk rättsuppfattning att en andelsägare i enakdefond långt efter avyttrandet av sina andelar kan bli föremål förtaxeringsändring i och med att en taxeringsgranskning hos en aktiefondfastslagit att ett överskridande av den 25-procentiga gränsen icke kan ansesvara av dllfällig natur. Med beaktande av att enskilda människor utanegen förskyllan kan komma i kläm med anledning av den föreslagna förändringenav gällande bestämmelser, och med hänsyn till vad jag i övrigt anfört, kan vimoderater inte acceptera den förändring som föreslagits i propositionen. Viförordar i stället bl. a. en översyn av reavinstreglerna för att komma tillrätta med den ay finansministern i propositionen påtalade skatteplaneringseffekten.Vi har i annat sarnmanhang också av andra skäl föreslagit en översyn av dessaregler. Vi avstyrker således proposifionen. Jag vill därför yrka bifall till den moderatareservationen fill detta betänkande. AnL 173SVERRE (): Avyttring av andel i en avkastningsfond harhittills beskattats i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet. I det betänkande vi nu behandlar föreslås att vinst ellerförlust, som uppkommer vid en avyttring av andel i en avkastningsfond, skallbeskattas somränta i inkomstslaget kapital. Till avkastningsfond hänförs aktiefonder, sominnehar obligationer och andra skuldbrev till ett värde som långsiktigtöverstiger av fondens samlade förmögenhet. Denya reglerna skall gälla fr.o.m. . För vinst och förlust påandelar som förvärvats eller tidigare, skall de äldrereglerna övergångsvis gälla, fram till utgången av . Somframgår av propositionen är syftet med de nya reglerna att för framtidenförhindra att avkastningsfonderna används fill skatteplanering. till betänkandet fogad reservation från yrkas avslag påpropositionen. Reservanterna anser att de föreslagna ändringarna står i stridmed en av de grundläggande principerna i svensk skattelagstiftning, nämligenden att kapitalvinst skall beskattas i inkomstslaget dllfällig förvärvsverksamhetoch inte som ränta i inkomstslaget kapital. Tilldetta vill jag anföra att det inte är första gången som ändringar genomförs ibeskattningsreglerna om kapitalvinst och ränta. Samfidigt vill jag framhållaatt värdeförändringarna på en fondandel till övervägande del består avvidareförd ränta. Jag yrkarbifall till skatteutskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet redovisas i prot. Kammaren beslöt att den återstående behandlingen avde på föredragningslistan två gånger bordlagda ärendena skulle uppskjutas fillmorgondagens sammanträde. Beskattningenvid avyttring av andelar i avkastningsfonder 12 § Kammaren åtskildeskl. 1986/87:36 (Siffrornaavser sida i protokollet) Tredje vice talmannen 90,103,.108, 116, 179, 189 , () 10, 27, 30, 36, 39, 49, 53 - , () 3, 26,30, 36, 39, 49, 53, 71, 72, 144, 146, 147, 155, 157 Biörsmark, ()63, 68, 75, 76 Bölander,: () 80 Calner, () 112, 114 ,() 183, 185, 188 , (vpk) 13,28, 37, 40, 50, 98, 129, 140, 142, 146, 156, 158 , (vpk) 150, 174 , () 80, 82,83 - , () 55,61, 62, 116, 129, 138, 141 . , Kersdn (fp) 147, 155, 157 , () 175 , () 91, 93 , () 89, 92, 93 Gadd, ()107 , () 76, 159 , Hans, bostadsrninister 41, 52, 54Hambraeus, () 69, 72, 75, 99, 100, 124, 129, 139, 142 Holmkvist, () 161, 170, 171 , Per () 98, 99, 100, 101 , Margö(vpk) 94 Kindbom, () 185 , () 188 Lestander, (vpk) 73,75, 76, 92, 93, 177, 178, 179 , () 32, 38, 40, 81, 83, 152,157, 158 , () 172, 174, 175