prot · GA0946 · 1986-12-31 00:00:00 — Till slut skulle jag vilja fråga , medanledning av det besök vi tillsammans gjorde i i slutet av förra veckan:Har ni svenska socialdemokrater ingen känsla för den utveckling sominternationellt är på gång när det gäller att avreglera kredit- och kapitalmarknader,där även era partikamrater i andra länder är nog så aktiva och verksamma? AnL 27ANNE (): Tre eller , sade utskottets talesman,är en tvist om påvens skägg. Nej, det är faktiskt ingen tvist om påvens skägg,utan det handlar om väsentligt mer betydelsefulla saker än så. Vad det handlarom är nämligen vad man skall använda dessa år till. På den punkten gavutskottets talesman inget svar alls, tycker jag. I själva verket förefaller det av inläggsom om ett utnyttjande av den fullmakt som majoriteten vill ställa ut är på vägatt komma nästan när som helst. Uppenbarligen är oroad av ettantal tendenser i den ekonomiska utvecklingen; den oron kan jag dela med honom.Men tycker då att man skall föra en sådan grundläggandeekonomisk politik att man titt som tätt råkar ut för behov att ta tillregleringar? Enligt min mening är det alldeles fel utgångspunkt. Man börsjälvfallet som grundläggande ekonomisk politik ha den som ger en stabilutveckling och som inte behöver kompletteras med panikutflykter av regleringareller utnyttjande av långtgående fullmakter. Jag tycker det är ett dåligt betygför den ekonomiska politik som han sade sig vara så nöjd med. Får jag också upplysa om att avregleringenpå kreditmarknaden faktiskt påbörjades . 1978avskaffades t. ex. ränteregleringen när det gäller bankernas inlåning, 1980avskaffades ränteregleringen för privata obligationslån, fick bankernarätt att emittera bankcertifikat. Därefter har i praktiken undvikitatt tillämpa ett växande antal regleringsinstrument. Min fråga gällde inte såmycket detta utan följande: Hur ser utskottets talesman på denna utveckling framöver?Det finns fortfarande regleringsinslag kvar, och här vill man införaytterligare ett, nämligen denna fullmakt. Väsentliga delar av valutaregleringenfinns också kvar. Jag frågade om utskottsmajoriteten ärintresserad av att få en väl fungerande kapital- och kreditmarknad.Erfarenheten av slopade tillämpning av ett antalregleringsinstrument har givit mycket positiva resultat, och det tyder på bör kunna gå vidare. Det var därför jag frågade om hur på den framtida utvecklingen när det gäller valutaregleringen, jag frågadeom användningen av den här fullmakten som det handlar om , jag frågade omgodkännandet av affärsbankernas styrelseordförande, som är ett stort regleringsinslag,och jag frågade om utarbetandet av en ny kreditpolitisk beredskapslagstiftningsom är avsedd att tillämpas enbart i extrema situationer. Jag tycker det skulle vara trevligt om något belysa dessa frågor. AnL28 (): Först ett citat ur mitt tidigare anförande: "Vid enytlig betraktelse kan det förefalla som om finansutskottet i detta betänkandemer än vanligt hemfallit till en tvist om 'påvens skägg'." Det här yttrandet tar till intäkt för ettpåstående att det skulle röra sig om en tvist som gäller två eller . MenRoland är naturligtvis medveten om att uttalandet också har enprincipiell innebörd och att jag gjorde det mot bakgrund av sedan tidigareändrade förutsättningar som består i för det första det sannolika i tillkomstenav en ny riksbankslag i fråga om innevarande period och för det andramedvetenheten om redan genomförda liberaliseringar. De sistnämnda utgör enbetydande del av bakgrunden. redovisar vissa oroande tendenser iekonomin och pekar bl. a. på valutautflödet. Jag utgår från att detta ärnågonting som oroar oss alla i den här salen plus en mängd andra människor. Deviktigaste förutsättningarna för att komma till rätta med dessa oroandetendenser är ju att föra en politik som är i verklig meninginflationsbekämpande och att medverka till att göra sparandet lönsamt för attpå det sättet hälla konsumtionen på en acceptabel nivå. Den ryckighet som kan uppstå motverkar det krav på klaraspelregler som vi har, och jag tillåter mig att på nytt göra ett citat ur mitttidigare inlägg: "Vi måste från sida eftersträva distinkta ochklara besked och spelregler till marknaden." En sådan strävan motverkas omman gör det möjligtatt med kort varsel återinföra regleringar som vi i stor enighet trots alltkunnat avveckla. Jag skulle också vilja ställa en fråga till RolandSundgren mot bakgrund av att det finns en framstående ledamot ifinansutskottet, nämligen , som uppenbarligen har uppfattningen attplaceringsplikten med ganska kort varsel kan komma att återinföras. exemplifierade detta med citat ur . I finansutskottethar vi också fått denna uppfattning redovisad i samband meddiskussioner om det ärende som skall behandlas nu . Låt mig alltså fråga: Vilken är egenuppfattning när det gäller sannolikheten för att placeringsplikten på nyttinförs? År det för att kunna åstadkomma detta som ni är så, angelägna om att nuskapa de möjligheter som föreslagits i propositionen? AnL 29ROLAND (): Jag tyckte att gjorde ett någotmärkligt uttalande, när han sade att det inte är den socialdemokratiskariksdagsgruppens förtjänst att det har gjorts avregleringar. Det är klart attdet är den socialdemokratiska riksdagsgruppen som står bakom den politik somhar förts sedan regeringsskiftet , vilket har skapat förutsättningar för deavregleringar som skett. Det är ganska självklart att för man en stramfinanspolitik, ser man till att obalanserna i ekonomin minskar, att det blirmindre budgetunderskott som går och att instabiliteten när detgäller bytesbalansen minskar, så skapas förutsättningar för en avreglering. Jagupprepar att detta är ganska självklart. Jag håller helt med om det som komfram vid överläggningarna inom , att vi skall arbeta för avregleringar. Historien pekar pä att vi också i handlingarbetar på detta sätt. Det finns ju inte längre mycket kvar av regleringar,utan i stort sett kvarstår, som sade i sitt första anförande,endast kassakraven-som vi är överens om - och utgivande av real- och indexlånför livförsäkringsbolag. Det är alltså ett ansvar när det gäller den svenskaekonomin att vi skall ha instrument vilka kan - liksom det vi nu diskuterar -vara ganska finslipande då det gäller vissa åtgärder. Vi kommer ihåg hur vihade det , då vi måste ta till en del av de instrument som det nugäller. förstår jag inte riktigt, för hon ställerfrågor som hon borde ställa till sig själv. Vår utgångspunkt är naturligtvisinte att vi skall använda regleringar. Nej, vår utgångspunkt är att vi skall setill att marknaden fungerar så bra som möjligt. Men vi drar oss inte för attanvända regleringar om de behövs för att hålla inflationen nere och för attskapa balans i den svenska ekonomin. Utgångspunkten för vår politik är alltsåatt vi för en Ordentlig finanspolitik. Det är där skillnaden ligger mellan denpolitik vi har fört och den som fördes under de sex borgerliga åren. Så jagförstår inte riktigt frågor, för hon bör kanske fråga sig självvilka utgångspunkterna för den borgerliga politiken har varit. Naturligtvisär vi intresserade av en fungerandekreditmarknad. Vi vill inte alls använda dessa fullmakter om de inte behövs.Frågorna blir ju omöjliga att besvara om man undrar: Skall ni använda den härfullmakten ? Ni kan inte begära att man skall svara på sådanafrågor - det skulle verkligen skada marknaden. Ni säger själva att det ärväldigt viktigt att inte oroa marknaden. Jag tror att jag därmed i stort sett har kommenterat defrågor som jag har fått. Naturligtvis har jag inte hunnit svara på alla. Menjag vill slutligen säga att det är viktigt att vi ger regeringen instrument såatt den kan fortsätta den ansvarsfulla ekonomiska politik som förts. AnL 30LARS (): Jag skulle vilja beskriva de gångna åren medsocialdemokratisk regering så, att det från framför allt moderat håll harförts fram förslag till avregleringar vad gäller prispolitiken, kreditpolitikenoch valutapolitiken, förslag som den socialistiska majoriteten ifinansutskottet och här i kammaren har motsatt sig. Ett exempel kan vara placeringsplikten. Först var viensamma om att kräva placeringspliktens avskaffande i reservationer tillfinansutskottets betänkande. Sedan kom även de andra borgerliga partierna med.Så sent som var det en gemensam borgerlig reservation till förmån förborttagande av placeringsplikten. och hans kamrater frånsocialdemokratiskt håll sade tvärt nej - helt omöjligt, inte en antydan om attnågot sådant kunde vara på tal. Sedan kommer förslaget, liksom i de andrafallen, men då på initiativ från annat håll, ofta från riksbanksfullmäktige. Detta innebär ett mönster, och jag förstår inte att RolandSundgren är nöjd med det och säger att "det är vår förtjänst" att dethär har kunnat genomföras. Tvärtom har ni utövat en bromsande kraft. Och jag ärrädd att det stillestånd som har uppstått vad gäller avregleringen på detvalutapolitiska området inte minst beror på att det har framförts tveksamhetfrån andra håll än där man närmast har att driva frågan - i ochfinansdepartementet. andades ändå ett slags förståelse föratt det internafionellt pågår en utveckling - och den skall man se positivt pä.Varför får detta inte komma till uttryck i era ställningstaganden, i ert sättatt beskriva den svenska verkligheten? Det är ju inte så, att avreglering avkapitalmarknader är någonting som bara bedrivs av kapitalistiska regeringar.Det har skett i och , sedan dessa länder har fåttsocialdemokratiska regeringar. Jag läste att man i nu är innepå att helt ta bort de kreditpolitiska regleringsinstrumenten -1, o, m,kassakraven, om vilka vi ändå i säger att de möjligen kan ha en plats ien marknadskonform politik. Varför är ni så ängsliga? Varför motverkar niansträngningar att låta och få den ställning av finansielltcentrum i norra som vi mycket väl kan göra anspråk på i kraft avkompetens, utvecklat kreditväsen osv.? Vi ser nu risken att den här delen avden privata tjänstesektorn i stället flyttar ut, kanske till , kanskeännu längre bort. Det kan ju inte vara någonting att sträva efter. Jag noterar, efter den här debatten, att finansutskottetssocialdemokrater inte är beredda att försvara den avreglering som skett på detkreditpolitiska området. När jag citerade , lämnade denne kammarenhelt diskret.Jag vet inte om han skämdes, men ett faktum är att inte fanns det på det hålletnågon glädje över att jag tog upp den här saken. säger att han inte vågar ge något beskedom att inte placeringsplikten kan komma att återinföras. Den kan tydligenåterinföras när som helst, när väl detta beslut som diskuteras här ärfattat - för det vilar sedan i händerna på en socialistisk regering att geklartecken för det. Jag måste upprepa mina frågor till , fördetta är av betydelse för hur man i både det politiska och det ekonomiska livetskall uppfatta de förändringar som sker, bl. a. införandet av enpensionsskatt. Jag frågar alltså: Vill socialdemokraterna återinföra olikakreditpolitiska regleringar, däribland placeringsplikten för försäkringsbolag?Och anser socialdemokraterna att regeringen misslyckats så svårt med denallmänna ekonomiska politiken att det mycket snart kan bli aktuellt med ransoneringav konsumentkrediter? Det är ju så bråttom med att få igenom detta bemyndigandepå förhand för regeringen att vidta sådana åtgärder. AnL 31ANNE (): sade två saker som inte gårihop. För det första sade han att den socialdemokratiska ekonomiska politikenär så bra att den har skapat förutsättningar för att avreglera kreditmarknaden.För det andra sade han att samma ekonomiska politik kräver att man har kvarregleringarna i bakfickan för att kunna ingripa om det går snett. Jag fåralltså inte detta att gä ihop. Antingen för man en bra politik, och då behöver manfaktiskt inte ha regleringar och fullmakter med långtgående befogenheter förregeringen i bakfickan. Eller också för man en dålig politik, och då kan jag ioch för sig förstå att man behöver ha regleringsinstrument att ta till. Men mankan inte använda regleringsinstrumenten för att skapa balans. Så står det inteheller i utskottets betänkande, även bm nu sade så. Det stårnämligen i betänkandet att dessa inslag behövs för att man skall kunna ingripaom den framtida internationella eller inhemska utvecklingen så påkallar. De äruppenbarligen, enligt utskottsbetänkandet, till för att man skair kunna ingripanär det går fel. Jag beklagar att den socialistiska majoriteten i utskottetoch i kammaren tydligen inte alls är beredd att deklarera någon tilltro tillmöjligheten att avskaffa de regleringsinslag som är kvar på kredit- ochkapitalmarknaden. De är faktiskt ganska stora. I min ursprungliga fråga ingickde viktigaste. Valutaregleringeri är den absolut mest centrala, och den nämndeinte med ett ord. Jag frågade också om den nya reglering som infördes , nämligen regeringens godkännande av styrelseordförandenai affärsbankerna. Det är alltså en ny reglering som man har infört, så det kaninte finnas någon större tilltro till den avreglering som har skett i praktikengenom agerande. Dagens fullmakt mot konsumentkrediter vittnar juinte heller om att man har någon större tilltro till avregleringar. sade inte särskilt mycket om hurutskottsmajoriteten ser på möjligheterna att utveckla den kreditpolitiskalagstiftningen till vad den borde vara, nämligen en ren beredskapslagstiftning. Jag menar att om man avskaffade de kvarvaranderegleringsinstrumenten, skulle man därigenom bidra till att den ekonomiskapolitik som förs i upplevs som mera förtroendeskapande och stabil. Jagkan bara beklaga att majoriteten i utskottet och i kammaren uppenbarligen intehar intresse av att få en väl fungerande kapitalmarknad som skulle våra lyckligför svensk ekonomi, och tydligen inte heller har den tilltro till denekonomiska politiken som skulle möjliggöra ett avskaffande av dessa regleringsinstrument.Men utskottets talesman har ju en replik kvar, så jag kanske kan få svar pånågon av mina frågor. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL32 (): avstod från att svara på av mig framställda frågor, med hänvisning till att det är viktigt, som hansäger, att inte oroa. Ett uteblivet svar kan ju också betraktas som ett svar,när syftet är att icke oroa. Jag tycker att det är alldeles tillräckligt oroande förmarknaden att ge regeringen bemyndigande genom att föreslå fortsatt giltighetav lagen om kreditpolitiska medel - förutom de uteblivna svaren. Dettamotverkar ju kravet på distinkta och klara besked och spelregler för marknaden,som vi har försökt åstadkomma genom reservationen. AnL 33 (): säger att "vi har tidigarekrävt snabbare avregleringar", och har de kommit. Det är ioch för sig inte sä konstigt, eftersomdet är som är denpenningvårdande myndigheten, att den successivt tar initiativ när man uppleveratt tiden är mogen för avregleringar. Och det är ju inte litet som har skett.Det är en så lång lista att jag inte skall läsa upp den - det tar . Det har alltså skett en successiv avreglering, och jagtycker .att detta är mycket viktigt. Innan man avreglerar skall man varamedveten om vad man gör. Man måste veta vilka konsekvenser det blir av en avreglering.Jag har den uppfattningen att man inte skall försöka att avreglera och sedanåterinföra regleringar. Jag hoppas att detta kan vara ett svar på några av defrågor som har ställts. Går man fel väg får man den här ryckigheten och den häroron på marknaden. Jag tror inte att marknaden är så orolig. Man upplever noginte att det förs någon låt-gå-politik . För fem sex gjordeman det kanske, . Då fanns det ganska betydandekonsumentkreditrestriktioner - t. ex. när det gällde bilhandeln, som vi aldrighar upplevt tidigare. Känner inte mina borgerliga meddebattörer någon oro förökningen av den privata konsumtionen och utflödet av valuta? Det är kanske interiktigt att använda kreditpolitiska medel för att lösa problemet, men det ärockså möjligt att det är riktigt. I fråga om viss konsumtion är det faktiskt,som sade, kanske bättre för de konsumentsvaga grupperna, "omdet används någon lindrigare form av regleringar när det gäller avbetalningarvid konsumentkreditköp.På vissa områden, som kanske inte hör till de viktigaste för vanligakonsumenter, kan man ändå göra vissa ingripanden med ett sådant instrument. Menjag menar inte att vi skall göra detta. Här vill jag från socialdemokratiskutgångspunkt göra en mycket viktig deklaration: Vi bygger naturligtvis i förstahand vårt handlande på att det skall föras en ordentlig och starkfinanspolifik, vilket innebär att man inte behöver använda sig av regleringar.Målet är naturligtvis inställt på att vi successivt skall försöka gå vidare påden här vägen. Valutaregleringen kommer naturligtvis upp till diskussion längrefram, varför jag inte vill ta upp någon stor diskussion om den . Jag blev förvånad över att sade att det rörsig om en reglering, om regeringen utser styrelseordförande i bankerna. Det kanjag inte riktigt förstå. Bankerna är ju mycket viktiga institutioner församhällsekonomin. Ett fint samspelmellan samhälle och banker kan naturligtvisskapas på olika sätt. Det här är dä ett sätt, och enligt min mening ett mycketviktigt sådant, att få till stånd ett samspel mellan marknaden och samhället.Att det skulle vara en reglering har jag hört. Med det sagda tror jag att jag har svarat påde frågor som ställts. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet fattas efter debatten om lagutskottetsbetänkande 10.) AnL 34 TREDJE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera skatteutskottetsbetänkande 10 om beskattningen av traktorer. AnL 35 EWYMÖLLER (m): betänkande 1986/87:10handlar om ändring av reglerna för gränsdragning mellan trafiktraktorer ochandra traktorer. Bilar som byggts om till A-traktorer skall alltid beskattas iklass 1, oavsett tjänstevikt eller användningsområde. Men de A-traktorer somuteslutande, eller så gott som uteslutande, används i länt- och skogsbruk,trädgårdsnäring eller yrkesmässigt fiske får under en övergångstid om tre årbeskattas i klass II. Därefter skall även dessa räknas till klass I. Detta innebär avsevärda skattehöjningar för de traktorersom används inom de näringsgrenar som jag nämnde. För exempelvis en 7 tonsA-traktor innebär det att skatten efter övergångsperiodens slut stiger frånnuvarande . Denna kraftiga skattehöjning finner vinaturligtvis helt oacceptabel. Den skulle leda till avsevärt ökade kostnaderoch bli en belastning för många näringsgrenar som kanske redan är hårtekonomiskt ansträngda. Förslaget har också kritiserats av flera remissinstanser,som yttrat sig över vägskatteutredningens förslag, vilket propositionen byggerpå. Utskottet har behandlat en motion av , där han hemställerom att A-traktorerna, vilka huvudsakligen används i jordbruk, även ifortsättningen utan tidsbegränsning skall beskattas i klass II. Till betänkandet har också fogats enreservation från med samma innebörd. Med tanke på vad jagtidigare har anfört sympatiserar vi givetvis med såväl motionen som medreservationen. Men vi finner det något anmärkningsvärt att man nu skall beslutai dessa frågor, eftersom kommunikationsministern så sent som iår i ett frågesvar här i kammaren som gällde just A-traktorer uttalade att detför närvarande inom görs en större översyn av allade regler som gäller för motorredskap och traktorer. Inom ramen för dettaarbete kommer också A-traktorerna att behandlas. Kommunikationsministern kunde för dagen inte ange någontidpunkt när översynsarbetet skulle vara avslutat men lovade att påskyndadetsamma. Med anledning av detta har vi tillsammans med ireservation 1 i betänkandet yrkat avslag på propositionen. Vi menar att avgörandetav frågan om en eventuell justering av skatteskalan beträffande traktorer m. m.lämpligen bör anstå med hänsyn till översynsarbetet, detta för att vi skallkunna få en helhetssyn på dessa frågor. Vi förutsätter då också att man viddenna översyn, eller vid annat lämpligt tillfälle, prövar olika vägaratt kommatill rätta med de trafiksäkerhetsproblem som utskottsmajoriteten pekar på ibetänkandet och som uppstår när ungdomar använder A-traktorer för nöjeskörning. Jag yrkar med det anförda bifall till reservation 1. AnL 36BRITTA BJELLE (fp): I det aktuella betänkandet har man försöktkomma till rätta med problemen med den nuvarande skattelagstiftningen förtraktorer, en lagstiftning som anses oklar och svårtillämpad. I propositionen föreslås en ändring av reglerna förgränsdragningen mellan skatteklass I och skatteklass II. Även i fortsättningenskall traktorerna delas upp i två klasser, trafiktraktorer i klass I ochjordbrukstraktorer i klass II. Klass II har en betydligt förmånligarebeskattning. Vidare föreslås att traktorer med en tjänstevikt på högst skall hänföras till klass II, detta för att schablonisera dessa mindre traktorer, som rsällan brukas på allmän väg. Ett skattepliktigt motorredskap som inte överstiger beskattas också i klass II. Bilar som ombyggts till traktorer, vilket i principinnebär att fordonet ändrats så att det får en högsta hastighet ,s, k. A-traktorer, skall i fortsättningen schablonbeskattas. De föreslåstillhöra klass I, oavsett användningssätt. på tre årfår dock A-traktorer som används i jord- och skogsbruket beskattas enligt klassII, Beträffande A-traktorer kan man konstatera att de i storutsträckning används av personer för nöjeskörning. A-traktorer hardärför i viss utsträckning kommit att innebära trafiksäkerhetsproblem.Emellertid är det så att de A-traktorer som används i jordbruket är de tungaA-traktorerna. Om propositionen går igenom skulle det betyda att de A-traktorersom används för tunga transporter i jordbruket, skulle få avsevärdaskattehöjningar, från , fill ,, vilket redan harnämnt. Dessutom betyder det att släpfordon som dras av dessa tillklass I hörande traktorer måste ha typbesiktigade släpvagnar. Det innebär attjordbrukaren måste betala skatt även för släpfordonets lastvikt. Detta kan förett stort ekipage betyda kostnader på ca . , vilket är heltorimliga konsekvenser. Det betyder att egentligen inga bönder kan behållaA-traktorer i jordbruket. Flera remissinstanser har emellertid påtalat att det bordevara möjligt att också kunna använda sig av A-traktorer ijordbruket. Vi i menar att det finns andra sätt att komma åt detförhållandet att ungdomar använder A-traktorer till nöjeskörning.Ett sätt kunde vara att höja åldersgränsen för att få framföra A-traktorer. På en fråga i av , om regeringenavsåg att ändra på bestämmelserna för framförande av A-traktorer, harkommunikationsministern, som har framkommit, svarat att det förnärvarande pågår en större översyn av de regler som gäller för motorredskap ochtraktorer. Till detta kan nämnas att i utredningens Översyn avvägtrafikbeskattningar delrapport av traktorer fanns ett förslag omen tredje skatteklass för traktordumprar. Regeringen anser emellertid att ocksåden frågan bör övervägas ytterligare. Mot bakgrund av detta anser vi i folkparfiet att det ärnaturligt att justering av beskattningsreglerna får anstå fill dess att detpågående översynsarbetet i är färdigt. Därför yrkarjag bifall till reservation 1, AnL 37STIG JOSEFSON (c): I skatteutskottets betänkande 10 behandlasproposition 50 om förändring av skatten på traktorer, I propositionen föreslåsbl, a, den förändringen, att alla traktorer med en tjänstevikt understigande hänförs till klass II, Till denna klass hör också jordbrukstraktorerna. Skälen till deförändringar som anges är förenklingar, och har accepterat detta utompå en punkt. Det gäller de s, k. A-traktorerna som används som dragfordon ijordbruket. Dessa A-traktorer som det här rör sig om är byggda av gamlalastbilar, i motsats till den mer vanliga s, k, , I vissa delar av vårt land används denna traktor ganskaallmänt inom jordbruket för transport av spannmål, och på också förtransport av sockerbetor. Betydande kostnader har lagts ner i berörda jordbrukför att på detta sätt ordna transporterna. Givetvis innebär det ett stortproblem om nu helt plötsligt ändrar förutsättningarna för användandetav dessa traktorer.