prot · GA09128 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag noterade också, fru talman, en annan sak som jagtycker är viktig att få framhålla, nämligen att inte gjordenågot försök här i- kammaren att komma ifrån den negativa utveckling somvi ändå hade i och att utvecklingen under deåren, då för övrigt själv satt i regeringen, är huvudorsakentill våra regionala problem . Det hedrar partiledaren atthan inte försökte skylla ifrån sig på den punkten. 43 () replik:- Fru talman! Jag måste med beklagande konstatera att i samma stil - han avviker minsartn inte från mönstret. Tonen-varmöjligen något lägre, mert detär samma "taktiserande", sammaundvikande av de stora viktiga sakfrågorna. Jag tog upp helhetssynen, och omThage G. vill lägga sig i den debatten, så är det fritt fram att taupp frågorna om skatteutjämning, skolans utveckling, småföretag,teknikspridning och alla sådana förslag som vi behandlarhär i ochdär vi regelmässigt har en högre ambitionsrtivå ärt dert socialdemokratiskaregeringen. Jag tycker att . borde ta chansen att diskuteradetta. I stället ägnar han sig åt recensioner. Det är klart att han kan göradet -han har på sig än jag enligt debattordriingen. Låt mig säga att det är viktigt för mig att försökatillbakavisa det här snacket - det är vad jag vill kalla det för - där inte vill ge upp sin debattmässiga förlust mot utanåterkommer och försöker reparera skadan här i debatten med mig. Jag tycker attBörje på ett-utmärkt sätt företrädde majoriteten i C 10-frågan härikammaren. Han behöver inte några recensioner i övrigt från min sida. Däremotbör . akta sig för att ständigt falla in i oppositionsrollen,även om det kan behövas trärting för den också. Sedan en del fakta, som ni har diskuterat tidigare i dag.Jag har lyssnat på hela debatten, och jag tycker att det är trist medrepetitioner. Man har kommit dragande med siffrorna för skogslänen. De ökadeunder vår tid i regeringen och minskade därefter. Jag vill gärna ge ert liten reservation att haka upp sig på där: vi är inte ensamma iden här världen, vi är inte någon isolerad ö, utan vi är beroeude av omvärlden.Det är också 1986/87:128 : Deekonomiska förhållandena i världen växlar över fiden. Det krävs litet mer djupi analysen för att kunna föra den debatten än vad man hinner med under enrepliktid . Låtmig sedan säga att jag tycker det är viktigt att tala om att vi naturligtvis iförsta hand arbetar för att skapa förutsättningar. Att jag nämnde stadberor på att volymerna där är så enorma att de tar över alla andra åtgärder omprojektet fullföljs. Det är därför de kräver särskilda åtgärder. Jag förstår inte riktigt varför blev så ledsen ochirriterad över att jag berömde honom. Möjligen gick han i fällan och blev litetgenerad som partiledare över att jag kunde dra slutsatsen att hans talegentligen var en enda stor vidräkning med och att det är enannan regionalpolitik som han företräder än den officiella talesmannen. Jagvill gärna återgälda en vänlighet. Ni är mycket bättre - hur ni nu vill tolkadet; allting är ju relativt - i opposition än ni var i regeringsställning. Jagtror nog att och borde vara litet försiktigare när vidiskuterar regionalpolitik. Vilken regionalpolitik stod han själv för när hanför tillhörde regeringen? satt han ju t.o.m. iindustridepartementet, som ansvarig för regionalpolitiken, och representeradedet parti som hade det politiska ansvaret för de regionala frågorna. Jag kännermig tvingad att påpeka några saker, eftersom han i sitt inlägg hjälpligtförsökte säga att det sade var riktigt bra. Han håller med omatt allt var bra under de borgerliga åren, men att allt nu har blivit dåligt.Så enkelt är det ju inte. Vad var det åstadkom under sina år i regeringen när hanhade chansen att påverka den regionala utvecklingen? Jag skall vara ofin nogatt påminna honom om detta. Jag hinner inte med en bred översikt, men jag skallta upp fyra frågor. Vadhände med näringslivet? Jo, branscher och företag kom i kris, antaletsmåföretag t. o. m. minskade och nyföretagandet var i botten. Vadhände med industrijobben i regionerna åren 1976-1982? Skogslänen, som vi i dagdiskuterar, förlorade 34 000 industrijobb. Bergslagen föriorade 19 000industrijobb. Det är klart att detta gav stora hål ute i regionerna, svåra såratt läka. Vadhände med befolkningsutvecklingen? Jo, det var så här, , att enbefolkningsökning förbyttes i en befolkningsminskning. Det kan inte neka till. Ni fick överta ett land med befolkningsökning iskogslänen, och ni lämnade ifrån er ett land med befoikningsminskning iskogslänen. Skogslänen och glesbygden började åter tappa folk . Viskall inte diskutera anslag hit eller dit, sade , men vad händeegentligen med de anslag för regionalpolitiken som fanns? Man skulle ju tro attregeringen slog på med rejäla belopp - men inte! Man skar i stället ned deregionalpolitiska anslagen med 300 milj. kr. - det tror jag inte förneka. Jag har två frågor till ; Varför hände allt dettanegativa för skogslänen. Bergslagen och glesbygden, som vi nu jobbar med sviterna av, när deborgerliga hade regeringsansvaret? Och varför protesterade inte den regionala utvecklingen när han satt i de borgerliga regeringarna? Efter det här skall jag påminna om utvecklingen iSverige efter 1982. Kanske jag då kan få en kommentar av. Ser någort skillnad mellan perioden 1976-1982och den ? Jagvill upprepa vad jag sade i mitt tidigare inlägg. Sysselsättningen har ökatockså i skogslänen. Antalet jobb har ökat också i skogslänen. Arbetslöshetenhar pressats ned också i skogslänen,, Dert ekonomiska utvecklingen fill detbättre har skett också i skogslänen. Antalet små företag har ökat också iskogslänen. Sedanvill jag nämna några siffror om denna utveckling som harunderkänt. Jag förstår nu att han försökte stötta upp och dela dettaunderkännande. Jag känner ändå som en ärlig debattör - vi hardebatterat tidigare i olika sammanhang, han och jag, och då har han inteförrtekat fakta. Faktaär att sysselsättningen totalt i har ökat med 120 000 ,Arbetslösheten har pressats ned till . Industrisysselsättningen harökat med 40 000. Antalet små företag har ökat rekordartat - 60 000 nya småföretag . Industriinvesteringar och industriproduktion har ökat.Satsningar på fou har ökat. Och - vilket är.betydelsefullt - 17 000 nya jobbhar skapats genom regionalpolitiska insatser, och de regionalpolitiska anslagenhar nära nog tredubblats. Regionalpolitiken är faktiskt ett prioriteratområde. Gerinte allt detta en tankeställare om vilken politik som har varitmest framgångsrik? 45 ()replik: Industriministern har för tillfället tappat kontakten med anslaget C10. Jagtycker vi skall avsluta denna debatt så att den blir tydlig i sin slutsats. Detfinns bara en rimlig slutsats av industriministerns samlade uttalanden här , och det är att regeringen kommer att efterkomma beslut, när vitar det eller , och återkomma till under höstenmed en proposition med förslag på minst 300 milj, kr. på ettårsbasis, med klartangivande av ändamål, under anslagsrubriken "C 10. Särskildaregionalpolifiska insatser för infrastrukturutbyggnad, m. m". Jagvill gärna ge . chansen att bekräfta att så kommer att blifallet. I så fall är.det ändå någontirtg konkret som har kommit ut av dendebatten. Vidarekonstaterar jag att det är två saker . inte gärna villdiskutera. Den första är helhet - alla de frågor som är aktuella i riksdagenoch där socialdemokratin i de flesta fall går på en inriktning som innebärsämre regional balans; skatteutjämning är det tydligaste exemplet.Det andra han inte gärna vill diskutera är nutid - han vill i första handdiskutera det förflutna. Jag medger gärna att historien är viktig, men det ärnog inte därför vi har ett betänkande från arbetsmarknadsutskottet att behandlai dag. Jag skulledock vilja nämna två saker som har anknytning till den debatten. Något som' aldrig eller åtminstone mycket sällan brukadediskuteras i men som hade en mycket stor strukturpåverkan på det lägei vilket befann sig 1976 var dels naturligtvis kostnadskrisen, dels attsocialdemokraterna hade gjort oss till beroende av importerad olja underalla sina i regeringen. Det var den smällen som den dåvaranderegeringen fick betala miljarder och åter miljarder för att klara. Jag vet medsäkerhet att . fanns här i , sådetta kan inte vara någon nyhet för honom. Jag kommer också ihåg att . lade fram denena strukturplanen efter den andra i varje krisbransch som fanns. Jag frågarmig nu: Hur många strukturplaner har . lagt fram sedan han komtill industridepartementet och fick någonting att säga till om där borta? börjar komma i form, och detär litet synd att den här debatten nu är slut. Det skulle ha varit intressantatt med honom fä diskutera orsakerna till de regionala obalanserna. Jag förstår mycket väl att han med isande tystnad villförbigå utvecklingen genom att bara säga att det därär historia, det är någonting som vi skall glömma . Men förhoppningsvisglömmer inte svenska folket det, och inte de utsatta regionerna. Somindustriminister påminns jag om detta nästan , då jag ser vilkaeffekter ni skapade med er politik . Och så längeutvecklingen har ett relevant värde när det gäller attbedöma den nuvarande regionala situationen och utvecklingen, kommer jag attvara ofin nog att påpeka för er vad ni ställde till med under de borgerligaåren: Alla partier är , åtminstone i ord,positiva till satsningar på infrastrukturförstärkaude åtgärder. Det ärrtaturligtvis bra, liksom det över huvud taget är bra med det intresse förregionalpolitiken som har etablerats. Jag tolkar inte den härregionalpolitiska debatten.i som något negativt. Jag tror atten intensiv debatt ändå är ett tecken på ett brett intresse förregionalpolitiken. Och det bör vara positivt för regionalpolitiken att vi slåssför ytterligare resurser till regionalpolitiken: Men jag skall inte sticka under stol med att jag ärbesviken på oppositio-rtcrt. Ni hade haft ert chans att visa att ni menarallvar med det som ni säger. När ni vill uppmana regeringen och departementenatt lägga fram program, har ni inte på en enda punkt visat att ni är bereddaatt täcka in kostnaderna den dag programmen kommer. Jag har sagt att vi nu skall arbeta med detta. Men vimåste arbeta på ett annat sätt, och jag vet inte om riktigt haruppmärksammat det. Jag tror inte att han har fått den rätta informationen frånarbetsmarknadsutskottet. måste vi gå en ny runda med andra departement. Nikräver nämligen av outgrundliga skäl att förslagen finartsieras irtom ordinariedepartements resurser. Eftersom ju är litet bevandrad iregeringsarbetet, måste han inse att detta blir krångligare, att det tar längretid. Dessutom vet vi ju då inte om verkligen kommer att beviljapengarna. Det är därför som jag här har menat att det hadevarit ärligare av de borgerliga och kommunisterna, när mart uppenbarligentycker att regionalpolitiken skall ha mer pengar, om man också hade anvisatmer pengar. Jag tycker att det är en horribel slutsats ni har dragit av ertresonemang att regeringens anslag är för litet. Det blir ju inte mer pengartill regionalpolitiken om man minskar de regionalpolitiska anslagen med 100milj. Det blir ju inte, , mer pengar till infrastrukturellaåtgärder om mau bara tar bort anslaget till infrastrukturella åtgärder. Jag vet inte vilka belopp rti rör er med irtomcenterpartiet. Nog hade jäg utgått från att ni ändå anser att 300 milj. kr. ärniycket pengar, som hade kunnat klara en hel del när det gäller initiativ,åtgärder och förslag ute i regionerna. Men det kommer ni tydligen attsäga nej till. Jag vill efter den här långa debatten upprepaatt de borgerliga partierna och kommunisterna eller i morgonuppenbarligen kommer att säga nej till ökrtingar som gäller regionalpolitikenoch i stället minska de regionalpolitiska anslagen. Uppenbarligen kommer deborgerliga och kommunisterna att säga nej till en förnyelse avregionalpolitiken. Det kan man möjligen skrattande notera. Men det allvarligaär ju att ert beslut kommer att drabba skogslänen och de utsatta regionerna;det kan ingen bortförklara. Jag vill i alla fall hedra de debattörer somhar underkänt den Hörnlundska högre matematiken - att 200 miljoner är mer än300 miljoner - och har erkänt att detta innebär en nedskärning avregionalpolitiken och mindre möjligheter att arbeta för regional utveckling ochbalans. Och jag noterar att förlorarna på grund av ert beslut och er omröstningär regionalpolitiken och den regionala rättvisan. 47HANS i (vpk): Industriministern harsagt många saker ,och jag kommer att ta upp en hel del av dem. Jag har antecknat ochskall ägna en stor del av mitt anförande åt att bemöta honom. Han sade bl. a. att det inte finns något parti som harbrytt sig om utvecklingen i . Jag börjar med att bemöta detpåståendet. Det är hårresande med tanke på att det föreligger en vpk-motion somtar upp just utvecklingen i denna region. Jag ser med förvåning att industriministern lämnar salert.Jag hade irtte väntat mig detta handlande innan debatten är avslutad, frutalman, och jag tolkar det som det yttersta förakt för och dess sättatt arbeta. Industriministerns anförande var förfärande i mångastycken. Jag kom att tänka på ett ordspråk som man fick höra när man var liten- att tomma tunnor slamrar mest. Det tycker jag är tillämpligt på dagensanförande av ministern. Här talar man vitt och brett om vilka åtgärder man villvidta. Men mot bakgrund av den verklighet som vi jobbar i - med kapitalismensutveckling, koncentrationstendenser, monopolisering, centralisering,utlandsinvesteringar - är ju de instrument som bjuds inom regionalpolitikenytterst futtiga Och kan möjligen få marginella konsekvenser. Industriministern uppehöll sig länge vid frågan vem somförorsakar nederlag för vem. Då tycker jag att man måste granska den fördapolitikcrt -såväl den ekonomiska politiken som närings- och regionalpolitiken.Det resultatsom man kan få fram av en sådan granskning är ju att det ständigt ärde arbetande människorna i de utsatta regionerna som drabbas avstrukturförändringar, nedläggningar, profitjakt, miljöförstöring-och ytterstregeringens lönenedpressningspolifik och tvångströja på fackföreningsrörelsen.Det är alltså de människorna som har.drabbats av den förda politiken och somkommer att drabbas så länge socialdemokratin tänker följa den tredje vägenspolitik. Med anledning av industriministerns anförande hade jagtänkt fråga honom en del saker. Men jag förstår att jag inte får svar av honom,så jag tänker fråga socialdemokraterna som kollekfiv - för det är välåtminstone en och annan socialdemokrat som sitter kvar i kammaren och tänker gåin i debatten. Var fanns socialdemokraterna när vårt parti ville förändraståluppgörelserna? Regeringen visade undfallenhet mot storfinansen och desskrav på strukturering av stålindustrin, som drabbade människorna i Bergslagen,som drabbade bygderna, som förstärkte koncentrationen och utslagningen? Varfanns regeringen då? Jo, i samtal med storfinansen. Regerirtgen släppte framgåvor och gjorde eftergifter, avskrev strukturlån, delade upp bolag så att debästa bitarna behölls av storfinansen medan staten fick ta över de andra. Detär också regionalpolitik, fast verkningarna är litet mer långsiktiga. Var fanns socialdemokratin när vi ville bygga utnaturgasen - för att tala om struktursatsningar? jag har suttit iriksdagen, , har vi föreslagit ett program för utbyggnad avnaturgas i Bergslagen, en infrastrukturen satsning som skulle betyda oerhörtmycket för industrin i området. Varför har socialdemokraterna röstat nej fill de propåernaår , när de nu står här med ett litet anslag i handen och skriker att"vi vill satsa på strukturinvesteringar"? Jo, naturligtvis därför ättde är öppna för privata intressen. Jag är övertygad om att privata intressen såsmåningom kommer att ta hand om också den energiförsörjningen och fördyra förindustri, för regioner och för människor. Var fanns socialdemokraterna när vpk ställde krav pååtgärder mot de bolag som hals över huvud flyr från Bergslagen och investerarutomlands? Dessa bolag har investerat i hundratusentals jobb utomlands under enfioårsperiod, och lika många jobb har försvunnit inom industrin i vårt land.Var finns de socialdemokratiska åtgärderna när det sker som en följd avkapitalismens ohämmade utveckling och marknadsekonomin, som socialdemokraternahär klandrar för, men som de själva till alla delar stöder ochunderkastar sig? Vad har socialdemokraterna gjort för att förhindrastorstädernas tillväxt? Varför har den utvecklingen accentuerats ochaccelererat under socialdemokratisk regeringsperiod? Denrta utveckling har juförstärkts, och ingenting har gjorts för att förhindra den. börjar socialdemokraterna vakna till och förändra litetvad gäller regler för investeringsfonder, byggnadsinvesteringar och allt vaddet är, men en försiktig analys av den ekonomiska utvecklingen borde ha talatom för socialdemokraterna att det kommer att bli så här. Någon framförhållninghar väl också socialdemokratiska ekonomer - eller sitter de fortfarande i sina grundkurseroch funderar på vem som skall bestämma i ? Det diskuterade man på70-talet, men det har inte givit minsta resultat i politiken. Var fanns socialdemokraterna när vpk genom den kommunalaskatteutjämningen och förslagen om åtgärder för kommunerna ville skydda kommuneroch landsting.från ytterligare brandskattning? Ja, då sprang de ihop medfolkpartiet för att kunna ta in ännu mera pengar från kommuner och landsting.Det har också regionalpolitiska effekter. Miljard efter miljard har socialdemokraterna plockat frånkommuner och landsting tillsammans med de borgerliga partierna. Centernförsöker hålla emot litet grand, men och finns alltidtill hands när det gäller sådana åtgärder. Dit lutar sig socialdemokraterna.Med deras hjälp gör de allt för att ta in pengar från den gemensamma sektorn.Detta har regionalpolitiska effekter, därför att kommuner och landsting ärlokaliserade ute i problemområdena. Av en naturnödvändighet finns de där definns och är alltså ett regionalt instrument redan genom sin blotta existens. Jag hade tänkt ta Bergslagens problem som utgångspunkt fördenna debatt, men det har blivit litet annorlunda, på grund av vad som tidigarehar sagts, Industrimirtistern anklagar de borgerliga och säger; Vadhände ? Titta vad som har hänt sedan! Han försöker göradenna lagbundna utveckling i den kapitalisfiska ekonomin och i världsekonomintill en fråga om vem som sitter i regeringsställning i vårt land: Jag instämmersjälvfallet i kritiken av de borgerliga regeringarnas handhavande. Det var en imånga stycken fumlig politik, som var klassmässig och riktad mot arbetarklassen,på ett sätt som socialdemokraternas politik senare också har varit, men som manvid den fidpunkten naturligtvis inte kunde ana skulle drivas av enarbetarregering. Industriministern anklagar då de borgerliga för att ha ståttför kapitalismens grundläggande utveckUngsdrag, och det är en skrämmandeanalys. Om det gjordes en verklig analys av utvecklingen och konstateradesvilka krafter som ligger bakom den regionala utarmningen - de krafter som styroch ställer människor nakna och utan jobb i sin hembygd, där skolor och daghemspikas igen, så att människorna får flytta fill , ställa sig ibostadskö och vänta på att det byggs nytt - skulle socialdemokraterna tvingasändra sin politik och ta kamp med kapitalet. Men det är naturligtvis lättareatt skylla på borgarna och säga att allt är deras fel. Då behöver man inte röravid kapitalet utan kan fortsätta att skylla på borgarna och hoppas att de intefår regeringsmakten igen - vilket jag också hoppas att de inte får. Någonsanning och hederlighet måste det ändå finnas i analysen av den gångnautvecklingen. Det är en gammal socialdemokratisk tes, att det som är braför storfinansen också är bra för - förmodligen också för Bergslagen.De erfarenheter som har gjorts borde få åtminstone någon minister iregeringen - om inte industriministern tänker om - att reagera på denutveckling som har skett. Jag hade tänkt behandla den tredje vägens ekonomiskapolitik i ett särskilt avsnitt, men jag avstår, eftersom min ilska överindustriministerns flykt från debatten är så pass stark. När det gäller utvecklingen i Bergslagen och drivkrafternabakom krisen har, vilket har visat sig i många debatter, de borgerliga ochsocialdemokrater- na varitöverens om åtgärderna. De har gemensamt stått bakom ståluppgörelserna ochgemensamt plågat kommunerna för, att få in pengar. Den motsättning som härmålas upp mellan de borgerliga och socialdemokraterna är egentligen huvudlös. Industriministern frågade varför ingen har talat omstorindustrins ansvar. Jag skall göra det. Storföretagen har ett oerhört ansvar. De har berikat sigpå den tredje vägens politik. Genom lönenedpressningar.har de samlat på sigoerhörda rikedomar, i likviditeter som ligger i statsskulden, men också ipengar som satsas på aktiebörsen och på nya börser. Bolagen har skapat nyabörser på NK:s tak där de spekulerar med arbetarnas pengar. Storföretagens ansvar för den utveckling som har varit ärenormt. Historiskt sett är detta en period i svensk ekonomisk politik som är helt unik, när ert arbetarregering kan släppa fram en sådan utveckling. Vad månde historikerna säga om detta, när de kommer till sans och skall granska utvecklingen? Nästa fråga måste bli: Vad gör regeringen när storfinansensviker? Härstår industriministern och säger att storfinansen inte görnågontirtg och att ingen talar om det. Men vad gör regeringen när den ser attstorfinansen sviker? Den gör naturligtvis ingenting - den faller undan. Vilka åtgärder har den socialdemokratiska regeringenvidtagit för att styra investeringar till de utsatta regionerna, för attbegränsa storfinansens flykt från skogslän och från Bergslagen, för attförhindra utlandsinvesteringar eller för att skapa nya jobb? Den harnaturligtvis inte,gjort någonting alls. Det är därför som industriministernförsöker skylla ifrån sig på storbolagen. Jag instämmer i kritiken avstorfinansen, men en regering med någon hederlighet borde ta tag i problemenoch själv komma med något konstruktivt att sätta i storfinansens ställe. Jag skall sluta här - det blir inte bättre omjag fortsätter. Listan kan bli lång, och vidräkningen med densocialdemokratiska ekonomiska politiken, dess näringspolitik och flatheten införden utveckling som sker kunde bli så omfattande att vi skulle kunna hålla påhela kvällen. Jag yrkarbifall fill samtliga vpk-reservationer. 48 (); i blev ilskenöver att industriministern lämnade kammaren och inte lyssnade på honom. Jagmåste säga att jag var mycket imponerad av outtröttlighet här . Han har suttit oavbrutet i kammaren sedan debatten om regionalpolitikenbörjade, och jag tror att han av naturliga orsaker lämnade kammaren -han hardruckit mycket vatten . I reservationerrta 5,6 och 7 tar ,och var för sig upp frågor som rör landsbygdens utveckling-de gjorde det även och - och de kräver ett utvecklingsprogram för landsbygden. Vi kan nu konstatera att regeringen har tagit fram ettåtgärdsprogram för jordbruket i norra . Det innebär att jordbruket iNorrland får 100 milj. kr. i extra stöd utöver de 600 milj. kr.som utgår. Det är inte bara de 100 miljonerna i extra stöd som ärviktiga i Prot. 1986/87:128 sammanhanget, utan programmets hela inriktning är intressant. Iprogrammet ges uttryck för en delvis rty syn på jordbrukspolitiken och \ 7 dessmöjligheter i norra . Det är en politik som bygger på en s P helhetssynoch där sysselsättningen går före traditionella krav på ökadstorleksrationalisering. Helhetssynert irtnebar bl. a. att konkreta förslagläggs fram i syfte att samhällets olika delar skall kunna samverka på ettbättre sätt . I programmet föreslås en ökad samordning av jordbruksstöd,glesbygdsstöd och arbetsmarknadsstöd. En av programmets viktigare delar för sysselsättningen iglesbyden och på landsbygden är insatserna för att stödja och uppmuntrauppbyggnaden av kombinerade företag där jordbruket skall ingå som en del. Någraexempel på arbete som, förutom jord- och skogsbruk, kan ingå i sådanakombinationsföretag, är småindustri, hantverk, turism, trädgårdsodling,uppfödning av pälsdjur och vattenbruk.