prot · GA0942 · 1986-12-31 00:00:00 — måste handikappade åka taxi eller specialfordon, därföratt de inte kan utnyttja tågen, men de betalar vad en andra klass tågbiljettkostar oavsett färdmedel. Jag förstår att det inte går att bygga om gamla vagnar,men när man nu bygger nya bör man se till att de blir anpassade för flertaletresenärer. SJ satsar mycket pengar på snabbtåg och på att rusta upp dejärnvägslinjer som dessa kommer att trafikera. Snabbtågen är också enligt mycket fint utrustade, men inte ett ord nämns om hurhandikappanpassade de är. I säger generaldirektör bl. a.att med beslutet om snabbtåget skrivs ett nytt kapitel i den svenska järnvägenshistoria. Jag skulle vilja se att man gick ut lika stolt och talade om att vinu skriver historia genom att ha handikappanpassade vagnar i alla tåg, så attäven rullstolsbundna kan åka. Det framgår dock av svaret att trappsteg kommer att finnasi de nya vagnarna, vilket innebär att svårigheterna för de rullstolsbundnakommer att bestå. Kan verkligen inte svensk industri åstadkomma vagnar utantrappsteg? AnL 89 Kommunikationsminister : Jag vill bara kort säga när det gäller snabbtågen att enligt de uppgifterjag har kommer de att handikappanpassas fullständigt. att deockså utrustas med liftar för rullstolsbundna. AnL 90 (): Jag tackar kommunikationsministern för detbeskedet. Det är glädjande för mig, som har med rullstolsbundna attgöra, att de skall kunna åka med tågen. Det innebär också en väsentligkostnadsminskning för det allmänna att handikappade kan utnyttja tågen istället för den dyra riksfärdtjänsten med taxi. Om bruttoviktsbestämmelserna för lastbitar Överläggningenvar härmed avslutad. 27 8 Svar på fråga 1986/87:215 ombruttoviktsbestämmelserna för lastbilar AnL 91 Kommunikafionsminister : Per Stenmarck har frågat mig om jag är bereddatt lämna besked angående vissa förändringar av bruttoviktsbestämmelserna förfordon och fordonskombinationer. Bakgrunden till Per Stenmarcks fråga är att länsstyrelseni i en skrivelse till kommunikationsdepartementetbl.a. har hemställt om att de svenska bruttoviktsbestämmelserna anpassas tillmotsvarande bestämmelser i övriga nordiska länder. Låt mig först få påpeka att en anpassning av de svenskabruttoviktsbestämmelserna till de bestämmelser som gäller i övriga inteär en fråga om att bara ändra en tabell i vägtrafikkungörelsen (1972:603). Bestämmelserna i vägtrafikkungörelsen är till för attskydda det svenska vägnätet mot skadliga belastningar. På det allmänna vägnätetfinns nämligen ett mycket stort antal svaga broar som inte tål högrebelastningar än de som tillåts. Dessa broar måste byggas om för att detskall vara möjligt att ändra de svenska bruttoviktsbestämmelserna. För att illustrera problemets omfattning kan jag nämna attkostnaden för en sådan broupprustning enbart för huvudvägnätet - dvs.riksvägarna och de primära länsvägarna - kan beräknas till ca 2 000 milj. kr.utöver det ordinarie vägbyggandet. Självfallet vore det bra om de svenskabruttoviktsbestämmelserna anpassas till vad som gäller i vår omvärld. Det ären fråga som vi arbetar med. pågår överläggningar mellankommunikationsdepartementet och företrädare för näringslivet om insatser föratt höja vägnätets bärighet. Med hänsyn till dessa diskussioner och till attlänsstyrelsens framställning bereds inom regeringen är jag nu inte beredd attkommentera frågari ytterligare. AnL 92 PERSTENMARCK (m): Jag ber att få tacka kommunikationsministern.För nästan skrev i . Brevet gällde de viktbestämmelser som vi har förlastfordon i , framför allt relaterat till mellan ochMalmö. Med all respekt för att även regeringen kräver viss beredningstid tyckerjag knappast att just den här frågan har sådan dignitet att är en rimlighandläggningstid. Orsakerna till brev kan sägas vara två. Denförsta är att E 14 till stor del.används för gods så att säga inom ,trafik som med färja anlöper Ystads hamn från för vidaretransport tillexempelvis . Viktbestämmelserna är sådana att en i detta fall vanligtförekommande dragbil med trailer i kan väga . Motsvarande biltillåts i väga . Viktskillnaden på innebär fördyradetransporter på grund av omlastning eller på grund av att man i stället tar enfärja från direkt till . Det andra skälet till brevet är att E 14 har ensynnerligen god standard. Det borde därför vara möjligt att tillåta några tusenlastbilsekipage utan att detta skulle orsaka något märkbart vägslitage.Någon kostnadskrävande upprustning av det slag kommunikationsministern talarom är knappast nödvändig för just den här vägsträckan. Jag ber därför att få fråga kommunikationsministern: beredd att medverka till att dispens kan ges för vägar av det slagdet här är tal om, och där några investeringar för upprustning knappast ärnödvändiga? AnL 93 Kommunikafionsminister : Till den senaste frågan vill jag bara sägaatt i de diskussioner jag hänvisade till och som vi för angåendebärighetsupprustning ingår även att få en effektivare övervakning av de lastersom framförs på vägarna. Jag tror inte man kan bevilja den typen av dispenser utanatt också ha. garantier för- att få en sådan övervakning. Överlasterna får rättkostsamma följder. Man har beräknat att de orsakar kostnader för väghållningenpå omkring 200 milj. kr. Vi kan inte räkna med att lastbilarnabegränsar sig till att fara fram just på vissa bestämda vägar. Förutsättningen för ätt vi skall klara det hela är alltsåatt vi får bättre möjligheter att övervaka de laster som förs fram. AnL 94 PERSTENMARCK (m): Jag är medveten om att en viss övervakning idet här fallet förmodligen är nödvändig. I sin förlängning har denna fråga enstörre dimension än en eller annan vägsträcka i . har anpassat sinabruttoviktsbestämmelser till bestämmelserna inom övriga EG. De svenskabestämmelserna blir därmed alltmer särbetonade. Detta skapar stora problem för svensk åkerinäring, framförallt kanske för åkerinäringen i och stora delar av iövrigt, därför att nian just där har en omfattande utlandstrafik. Jag menar att på kort sikt borde det fortfarande varamöjligt med ett dispensförfarande på vissa vägar, och på bör vianpassa oss efter vad som gäller inom EG-området. Jag ber att få ställa frågan: När bedömerkommunikationsministern att vi kan få en anpassning av de svenska viktgränsernatill de gränser som gäller internafionellt? Prot,1986/87:42 Om resultatutjämningssystemet för flygplatser AnL 95 Kommunikationsminister : Såvitt jag förstår måste en sådan anpassning ske successivt. Men vikommer alltså som jag antydde i svaret, att lägga fram förslag härom i AnL 96 PER STENMARCK (m): Det är mycket tillfredsställande att höra attregeringeri uppenbarligen ger denna fråga hög prioritet. Det är ytterst olyckligt när två länder som ochDanmark tillämpar olika viktbestämmelser. Detta kan komma att få olyckligakonsekvenser i just det fall som jag tog upp. Om det nu är så att man kan arbeta för att få ändradeviktbestämmelser, tycker jag det borde vara rimligt att i de fall, där man kankonstatera att dét inte rör sig om några större investeringar, dessförinnankunna ge dispens för sådana vägar där detta är möjligt. En sådan väg ärsäkerligen E 14 mellan och . Det får direkt absurda konsekvenser när vi i Sverigekräver att en lastbil inte skall få användas till sin fulla kapacitet, utantvingas lasta av när lastbilen kommer till den svenska gränsen. Överläggningen var härmed avslutad. 28 8 Svar på fråga 1986/87:219 omresultatutjämningssystemet för flygplatser AnL 97 Kommunikafionsminister : Herrtalman! har frågat mig om en utredning om ettresultatutjämningssystem för flygplatser har tillsatts. harvidare frågat om det i så fall ingår en öppenhet i direktiven för att utökaantalet flygplatser som omfattas av resultatutjämningssystemet. De överväganden om och formerna förett resultatutjämningssystem som begärt kommer bl. a. att behandlas iårets budgetproposition och i det trafikpolitiska utvecklingsarbete som pågårinom departementet. AnL 98MARIANNE (): Jag vill tacka kommunikationsministern för svaret. Bra kommunikationer är avgörande förden regionalautvecklingen. Flyget spelar då en betydande roll. Antalet flygresenärer ökarockså starkt. En del av våra flygplatser är statliga och en del ärkommunala. De statliga får del av överskott genom det s.k.resultatutjämningssystemet. Plan frånsamfliga flygplatser trafikerar och ifrågavarande flygplatser ochbidrar därmed till vinst. Inte minst vid ökartrafiken mycket starkt just . De kommunala flygplatserna har påtalat detorättvisa i att de är ställda utanför systemet. Flera utredningar har arbetat med frågan. Den senaste,Result, lade fram sin rapport , och rapporten innehåller ett konkretförslag till system innefattande sex kommunala flygplatser, nämligen ,, /, , och . Frågan är alltså egentligen tillräckligt utredd, och detär politiska beslut som behövs - det är riktigt. Först framkom också att enproposition i frågan skulle framläggas , men frågan inarbetades istället i budgetpropositionen, där regeringen tog totalt avstånd frånutredningens förslag. Regeringen föreslog att de bidrag som ochKristianstad får skulle upphöra och att de övriga kommunerna ej skulle inlemmasi resultatutjämningssystemet. beslutade om en ny utredning. Denna haralltså ej tillsatts, och - vad värre är - regeringen tänker inte göra detheller, utan frågan skall återigen bakas in i budgeten. Regeringen tänker således åsidosätta beslut omen utredning. Detta är i och för sig allvarligt, men en förmildrandeomständighet kunde ju vara om regeringen har insett att frågan är så väl utreddatt det redan nu är möjligt att fatta beslut om att få bort den här orättvisaordningen. Jag vill därför återigen fråga kommunikationsministern ombudgetpropositionen kommer att innehålla konkreta förslag om att inlemma dekommunala flygplatserna i resultatutjämningssystemet. Överläggningen var härmed avslutad. 29 8 Föredrogs och hänvisades 1986/87:Skl40-Skl44fill skatteutskottet 30 8 Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts 1986/87:239av () till arbetsmarknadsministern omresekostnadsersättningen vid AMS-utbildning: En ung människa från somgenomgår utbildning vid i har rätt tillresekostnadsersättning för två resor frän utbildningsorten till denordinarie bostaden. Om personen i fråga skulle vilja byta ut hemresan mot enkortare och billigare resa för att exempelvis hälsa påsläkt och vänner på annan ort går inte detta enligt gällande regler, nämligenarbetsmarknadskungörelsen, 1966:368, och kungörelse,1979:41. Detta är mycket svårt att förklara för de berörda - för bådestuderande och handläggande tjänstemän. Det främstårsom naturligt attreseersättningen maximalt får uppgå till kostnaden för resa skolort-hemort menatt billigare alternativ är tillåtna. Jag vill fråga arbetsmarknadsministern: Delar statsrådet min uppfattningatt kungörelserna ger en svårförklarlig tillämpning i praktiken? Är statsrådetberedd medverka till att kungörelserna ändras i den riktning jag angett? 1986/87:240 av () till statsrådet om de politiska förhållandena i : I , program 1,Kanalen, uttalade biståndsministern mellan och17.55 att demokratin i "stod skyhögt över övriga stater iCentralamerika". På vilka grunder har biståndsministern kommit till dennauppfattning? 1986/87:241av (vpk) till statsrådet . Å. om virkeshandelni norra : Det har framkommit attvirkesuppköparna i norra har delat upp marknaden mellan sig. Man harhelt enkelt kommit överens om var man skall köpa sin skogsråvara. Dessutom hardet visat sig att systemet med stödanbud förekommer, alltså ett sätt att direktlura skogsägaren att det finns konkurrens om hans virke. Medhänvisning till ovanstående vill jag ställa följande fråga fill statsrådet: Vilka åtgärder avser statsrådetvidta med anledning av vad som framkommit om virkesköp i norra ? 31 § Kammaren åtskildes .