prot · GA0989 · 1986-12-31 00:00:00 — Ja, vi har hyggligt klarat den kris som uppstod efter mordetpä , vi har hyggligt klarat den ekonomiska krisen, och det påverkarSverigebilden. Men naturligtvis påverkas Sverigebilden också av all denosäkerhet och den oro som finns i det svenska samhället. Den påverkas avalla de rykten och misstänkliggöranden, beskyllningar och spekulationer somockså finns i det svenska samhället - först mordet pä , sedan denhittills resultatlösa jakten på mördaren, strulet tidigare i utredningsarbetet,rykten om vapenaffärer, om kriminella handlingar och om statsråd som intefullgjort sina förpUktelser. Jag vill bara säga att vi alla - regering ochopposition - har ett gemensamt ansvar för att göra denbilden klarare än vad den är , inte dölja någonting utan ta fram helasanningen. Jag vill vädja till dem som har fått förtroendet att ta framsanningen att vara litet försiktigare innan hela sanningen har tagits fram. Omman under vägen från ett förhör går ut med sina egna omdömen, leder det lätttiU att oron i landet ökar i stället för att minska. Vad gäller vapenaffärerna vill jag bara anlägga ett parutrikespoUtiska aspekter på dem. Den frågan kräver en mera grundläggandediskussion än vad vi får rum med här. Det är klart att om ett stort svensktföretag som det sägs har begått kriminella handlingar genom att smuggla vapentill länder som är i krig så skadas anseende, och det kan i värstafall uppstå utrikespolitiska problem. Dess värre - enUgt min uppfattning - ärlagarna sådana att företag som lojalt följer givna riktlinjer och de lagar somgäller kan försätta i en utrikespolitiskt besvärlig situation. Man häridag rätt att marknadsföra sina produkter, att skriva preliminära kontrakt medregeringar i vilket land som helst. Sedan skall pröva dessakontrakt. Det har i många fall hänt att vi har varit tvungna att säga nej, ochdå skapas det ettutrikespolitiskt problem i förhållande till vederbörande land. Det är enolycklig situation. Av detta är det framför allt två slutsatser som bör dras.För det första måste vi så snabbt som möjligt få fram allt som gäller dessaaffärer - inte bara den nuvarande regeringens hanterande utan också föregåendeborgeriiga regeringars hanterande - utan att jag för misstänkereller påstår att det har begåtts någon felaktighet. Här har varit en stordebatt om försäljningen av Robot 70 till och eventuell vidareexport.Ett faktum är att 714 Robot 70 har sålts till . Inte en enda av dessarobotar har sålts efter tillstånd av en socialdemokratisk regering, utan allatillstånd har givits av borgerUga regeringar. Därför är det nödvändigt attregeringarnas hantering kartläggs och att man får alldeles klara besked-fortfarande utan att jag säger att jag misstänker att några oegentligheter harägt rum. Den andra slutsatsen som man redan nu kan dra är att viför att undvika att sådana här utrikespolitiska problem uppstår måste skärpabåde lagstiftningen och kontrollen av att lagarna följs. Till den debatten fårvi återkomma. 12CARL BILDT (m) replik: Först om och Undénlinjen i all korthet. Det är klart att har en poäng i den härdebatten, när han påpekar att alla de skäl som utrikesministern räknar upp föratt göra avsteg från Undénlinjen också fanns . Men för ett årsedan sade , regeringen, statsministern och utrikesministern att detinte gick, och det som inte gick det går med skäl som intehar förändrats . Det är ett lappkast, och det är klart att skälenhuvudsakligen är inrikespolitiska och inte utrikespolitiska. Det är ocksåsjälvklart att denna typ av mera inrikespolitiskt motiverade lappkast ställertill en del skada för den utrikespoUtiska trovärdigheten. Det blir svårt förSverige att i fortsättningen anklaga andra nationer som bryter mot GATT-avtaletför att ifrågasätta folkrätten. Deras självklara replik blir: Det kan ni iSverige säga, men ni gör samma sak, och därför tar vi ingen större hänsyn tillvad ni säger. Jag är fortfarande litet förvånad över attutrikesministern inte har skapat någon klarhet angående folkrättsfrågornasframtida ställning i . Den klarheten borde kunna skapas.Det skall inte behöva vara någon diskussion om den. Jag vill ge några korta kommentarer till den diskussionsom vi också har fört, och som vi kommer att fortsätta att föra, omvapenexporten och om vad som har inträffat. Först och främst tror jag att detär viktigt att vi har det politiska kuraget att klart säga att måsteexportera vapen. Det har försvarskommittén sagt. Det var vi eniga om, och detskall vi vara eniga om här också. Vi behöver för vår trygghet enförsvarsmaterielindustri, och denna är beroende av en viss export. Denna exportskall ske under så ordnade former som möjUgt. Vi skall kontrollera den på etttillfredsställande sätt. Men vi skall inte skämmas över den, utan vi skall varastolta över att andra nationer som vill bevara sitt oberoende anser att desystem som vi tar fram här i är bättre än system som tas fram i andraländer. att också utrikesministernnågon gång kunde ha kuraget att säga. Jagtycker emeUertid att regeringen i vissa hänseenden har rört till det för sigoch rört till det för . besked, även om dessa klara besked ärobehagliga, är nödvändiga. säger nu att regeringen och oppositionen har ett gemensamt ansvarför detta. Nåja, det är väl att ta till. är ansvarig för sigsjälv, och vi har inget ansvar för om rör in sig i den enamotsättningen efter den andra, så långt att det är litet svårt att se i vilkenände han egentligen skall komma ut. Det är inte vi som har ansvaret om RoineCarlsson kommer med oklarheter om försvarspolitik på ett sätt somleder till tvivelsmål om vad han egentligen ägnar sig åt. Det är regeringensansvar att svara för regeringens linje. Sedan har vi i oppositionen ett ansvarför att ibland kritisera regeringen och ibland komma med goda råd om vad manskall göra. Jag tycker - vilket jag har sagt tidigare, även i utrikesnämnden,och jag kan även säga det här - att regeringen har varit senfärdig när detgäller att gå till botten med uppgifterna om framför allt leveranser av Robot70 till . Dessa uppgifter har cirkulerat länge, och de är utomordentligtallvarliga. Det är klart att man kan säga att det finns en åklagare i Örebrosom håller på med detta. Men det är inte alldeles fillfredsställande.Regeringen har ansvaret för förtroendet för utrikespolitik gentemotomvärlden. Då skall regeringen göra allt som står i dess makt för att så snabbtsom möjligt ta reda på vad som faktiskt har inträffat. Och jag har sagt att jagtycker att regeringen har varit senfärdig i fråga om detta, och det tycker jagfortfarande. Sedankan utrikesministern, skicklig politiker som han är, med den rätt att disponeraöver hemliga uppgifter som bara utrikesministern har, säga att så och så mångarobotar leverades vid den och den tidpunkten. Jag vet inte om motsvarande rättatt avslöja olika hemliga uppgifter föreligger även för andra som har tillgångfill den typen av information. Låt mig då bara framhålla att det somutrikesministern säger är rikfigt. Men den regering som skickade en speciellemissarie till och lät denne emissarie komma hem och säga attSingapore är vitt som snö och att vi dit skall exportera så mycket som det överhuvud taget går att exportera var socialdemokratisk. Det är möjligt att det varrätt att göra det. Det är möjligt att hade rätt, och det ärmöjligt att hade rätt, men det var ni som gjorde det. Omvi kan komma fram till formerna för att låta några som i genuin mening är oberoendegå igenom inte bara vad som faktiskt har inträffat utan hur denna fråga harhandlagts - vilka åtgärder regeringen har vidtagit och -för att bringa klarhet, så tycker jag att det vore bra. Jag hoppas innerligt,och jag tror fortfarande, att en sådan utredning skall komma fram till för detförsta att det inte alls har förekommit smuggling i den omfattning som man nugör gällande från vissa krafter, som självfallet har ett intresse av attdiskreditera hela den svenska försvarsmaterielindustrin, för det andra attdetta har handlagts på ett någorlunda ordnat, anständigt och bra sätt. Men detviktiga är att klarhet skapas. Och det är möjUgen ett gemensamt ansvar, och detskall jag försöka leva upp till. Men det vore bra om regeringen också levde upptill sitt ansvar - samtliga statsråd. Anf, 13 () replik: Jag har litet svårt, herr utrikesminister, att förstå varför regeringeninte tar fasta på det som överensstämmer med svensk utrikespolitik i fråga ombojkott av . Från många håll har det ju påpekats och belagts attSydafrika i vår politik och i FN:s behandling har utgjort ettunikum, därför att har skrivit in rasätskillnaden i sin grundlag ochdärför att denna rasåtskillnad är ett så flagrant brott mot . Det harockså påpekats och belagts att vi inte löper någon som helst risk att hamna ien stormaktskonflikt när vi bojkottar . Det är själva grundfrågan ivår alliansfrihet och i vår neutralitetspolitik. Vi löper inte risk aU äventyraden för att vi nu ställer upp på en bred internationell bojkott- låt vara attbeslutet i säkerhetsrådet inte blev så långtgående som vi hade Önskat, mensjälva grundkriteriet är uppfyllt. Denrekommendation som antog 1985 ger medlemsstaterna möjlighetatt bedöma i vilken omfattning och när de skall vidta och utvidgahandelssanktioner. Vi har dragit slutsatsen att vi nu har kommit till vägs ändeoch att vi nu måste medverka i och vara delaktiga i de internationellabojkottaktioner som håller på att växa fram. Om detta är vi ense. Varför inteta fasta på alla de skäl som talar för, pekar på och belägger att detta är iöverensstämmelse med svensk traditionell utrikespolitik, den s. k. Undénlinjen,i stället för att överdriva de skillnader som utrikesministern pekar på? Jagfäster stor vikt vid den formulering som finns i deklarationen och där dettalas om att i fråga om detta inte kan misstänkas handla på uppdrag avnågot maktblock, att inte blir påtvingat ett ställningstagande och attSverige här står fritt från stormaktskonflikter. Jag ser ändå detta som ett ledi en framväxt av en enighet mellan partierna också på denna punkt på samma sättsom när det gäller synen på en handelsbojkott. Det är möjligt att det är enöverdrivet optimisfisk tolkning, men jag hoppas att utrikesministern kanmedverka till att vi successivt också kan se det som vi nu är överens om attgöra som en naturlig och logisk förlängning av våra tidigare ställningstagandeni Sydafrikafrågan, vilka ju har ansetts vara förenliga med svensk traditionellutrikespolifik. Detär betänkligt och bekymmersamt, för att inte säga ledsamt, om en diskussion omteknikaliteter och tolkningstvister skulle lägga en dimma över den viktigagrundvärderingen och sakfrågan, nämligen att visa solidaritet med deförtryckta, med dem som kämpar för sitt liv för att få bli behandlade sommänniskor och få sitt människovärde åter. Vi får inte låta frågan om tolkningav avtal och doktriner lägga en slöja över denna viktiga grundvärdering ochdenna sakfråga. Närbesläktatmed detta är vårt stöd fill frontstaterna. Jag har tagit intryck av denargumentafion som utrikesministern har fört härvidlag,dvs. att vi måste komma frontstaterna till hjälp, och att vi måstemarkera ett ökat stöd som vi medverkar till att isoleraapartheidregimen. Vi har dragit våra slutsatser av detta, nämligen attomfördela en stor del av biståndet så att det kommer frontstaterna direkt tillhjälp. aviserarutrikesministern en sådan omfördelning. Men det hade varit värdefullt om det hadekommit med propositionen om handelsbojkott, så att vi redan vidutrikesutskottets behandling av biståndet hade kunnat ta hänsyn till det. Detvore värdefullt om utrikesministern här kunde föra frågan så pass mycketframåt, att vi med beslut om handelsbojkott kunde besluta om ökatstöd till fronstaterna. Jag noterar till slut med tillfredsställelse de kommentarer somutrikesministern gjorde till mitt resonemang om Sverigebilden. Jag noterar attutrikesministern i stort sett använde samma ord som jag, nämligen att vi harett gemensamt ansvar för att korrigera och rätta till bilden. Ett viktigt leddärvidlag är att vi låter det politiska systemet bli granskat utifrån.Omvärldens och allmänhetens tilltro till oss som politiker, parlamentariker,förtroendevalda skulle öka om vi visade att en granskning av oberoende juristeroch betrodda kvinnor och män ufifrån fick komma till stånd. Underdetta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 14 ()replik: Jag välkomnar det som sade beträffande frontstaterna,nämligen att regeringen därvidlag återkommer i tilläggsbudgeten under våren.Jag vill ytterligare än en gång betona hur viktigt det är att vi fortsätter detnordiska samarbetet när det gäller bojkott mot och de olika åtgärdersom krävs samt att vi självfallet fortsätter arbetet i FN för att uppnåheltäckande sanktioner. Vidare vill jag påminna om det uttalande som gjordesgemensamt av partiernas företrädare i överläggningarna och där dethette att strävan efter sanktioner, beslutade av , är enhuvudlinje i svensk Sydafrikapolitik. När man inte kan följa huvudlinjen ivarje moment, måste man ändå hålla fast vid och arbeta vidare efter den ochdärefter agera pä egen hand med tanke på den fillspetsade situationen iSydafrika. Jagskall också något kommentera vapenexportdiskussionen. Det är viktigt att betonaatt regeringen har möjligheter att vidta vissa åtgärder. Det handlarom tillsyn, kontroll och information, och att se till att utredningar harresurser. Det krävs inga särskilda riksdagsbeslut, och man behöver inte inväntanågonting i det här fallet. Det är naturligtvis en regerings uppgift att sålångt det är fysiskt möjligt snabbt skapa klarhet. Jag tolkar in i StenAnderssons första slutsats att det är den typen av åtgärder som mantänker sig att vidta i den mån de inte redan är vidtagna. Snabbheti utredningsarbetet är en nödvändighet, för annars ger vi oavsiktligaosäkerhetssignaler till vår omvärld - och naturligtvis även till den svenskaallmänheten, men diskuterar vi internationella komplikationer isammanhanget. Regeringenhar långtgående möjligheter att göra sådana här insatser. Det finns enrisk att debatten så mycket kommer att handla om alla utredningar som tillsättsatt man glömmer bort att det här gäller att ge resurser till och sätta fart påde utredningar som pågår. Sverigebilden, som ocksåutrikesministern kommenterade, har även vi från oppositionennaturligtvis ett ansvar för. Jag vill direkt säga att det var en ganskaokonventionell uppställning som skedde i samband med omorganisationen avPalme-utredningen. Jag tycker att det var en självklar sak i det läget attoppositionen ställde upp just för att få fram en snabbhet i aktionen och skapaen enighet, inte för att dölja någonting - ingen har glädje av det - eller föratt skapa någon sorts oklart maktfördelningsförhållande i den svenskademokratin, utan för att i en sådan här unik situation förhindra att frågor sominte lämpar sig för det görs till partipolitik. Det vore oacceptabelt att deskulle leda till en partipoUtisk strid. Nuskall granskningsarbetet naturligtvis gå vidare och gälla både den politiskanivån och naturligtvis rättsapparatens sätt att fungera samt åtgärder i övrigtsom krävs. Om detta kan vi ha en politisk debatt, men vi skall försöka undvikaen partipolitisk debatt i den unika situation när landets statsminister harmördats. Detta har i varje fall varit vår avsikt. Detta är viktigt, inte minstför att skapa klarhet utanför vårt lands gränser om den svenska situationen.Också där kan det finnas inslag som leder till desinformation, som vi vet.Därför är det vikfigt att vi själva gemensamt gör vårt bästa här i vårt land. Anf.15 (vpk) replik: När det gäller EG fick jag ett besked av utrikesministern, nämligen attneutraliteten sätter gränser i fråga om harmoniseringen. Men då återstår dekonkreta problemen: Vad kommer harmoniseringen att kräva, och vilka konkretaproblem kommer att uppstå? Till det får vi väl återkomma, för frågan ärnaturligtvis inte slutdiskuterad. BeträffandeSydafrika frågade jag utrikesministern och företrädarna för de borgerligapartierna, så när som på , som har en egen Unje i denna fråga, omdet är deras mening att de svenska företagens verksamhet iSydafrika skall upphöra. De svenska företagen, som jag sade tidigare, harförklarat att de skall vara kvar i landet bojkotten till trots. Anser ni attföretagen har tolkat lagen på fel sätt? Anser ni att förslaget ger företagenrätt och möjlighet att bli kvar i ? Anser ni att de svenska företagenfår vara kvar, eller skall de lämna landet? Förnågra månader sedan hette det att lagen skulle omöjliggöra fortsatt verksamheti . ligger förslaget på bord som företagenförklarar att de tänker stanna kvar. Då är frågan: Är det fel på lagförslaget,eller har ni ändrat åsikt? Om utrikesministern och regeringen anser att desvenska företagens verksamhet i skall upphöra, borde dessa uttalandenfrån företagens sida stämma till viss eftertanke. Måste man inte täppa tillsådana möjligheter? Lagenskall ge regeringen möjlighet att medge dispenser. Vad skall de användas till?Det har sagts att det kan uppstå särskilda situationer, t. ex. attfrontstaterna begär undantag. För min del misstänker jag att just möjlighetentill dispenser ger de svenska företagen hopp om fortsatt verksamhet iSydafrika. Jag tycker att regeringen borde bidra till att skingra sådanaförhoppningar och misstankar genom att här i kammaren ge uttryck för vadman egenfligen menar på denna punkt. Tillsist till frågan om vapenexport. Jag har ställt frågantill företrädare för de andra partierna om man är beredd att medverka till ökad offentlig insyn ivapenexportaffärerna genom att t. ex. låta få besluta omvapenexportlicenserna, som då skulle bli föremål för en offentlig granskningoch debatt här i kammaren. CarlBildt tycker att vi måste fortsätta exportera vapen, bara det sker på ettanständigt sätt. - Ja, det är ett sätt att uttrycka frågan. Menjag har inte fått något svar på frågan om öppenheten. År ni emot en ökadöppenhet och insyn? Någon uppfattning måste ni väl ändå ha, eller skall vitolka tystnaden så, att ni inte vill ha offentlig debatt om dessa frågor utanvill gömma dem i ytterligare en utredning? Vi saknar ju inte utredningar på dethär området. Om jag inte har räknat alldeles fel är det åtta nio utredningarsom sysslar med olika bitar av detta. Jagfrågade också om ställningstagandena i försvarskommittén innebär att ni menaratt vi skall tunna ut vapenexportlagen och internationellt utvidga den svenskakrigsmaterieltillverkningen. År verkligen slutsatsen från er sida att densenaste tidens affärer skall resultera i att lagarna behöver mjukas upp?Utrikesministern säger att vi befinner oss i en olycklig situafion. - Ja, detär väl det minsta vi kan säga. Det finns svårigheter. Vi måste skärpalagstiftningen - det tycker jag är ett steg i rätt riktning. Men ,och folkparfiets linje är att vi behöver ytterligare en utredning. Årdet verkligen vad vi behöver? Skall vi i första hand vänta på en utredninginnan vi tar ställning? Kan vi inte ta ställning till vissa principiella frågorredan i dag? visar i vart faU ett parfi en oerhört stor iver ochaktivitet, framför allt när det gäller att granska den socialdemokrafiskaregeringens göranden och låtanden. Men det handlar ju inte om principen omexport av vapen i sig. förekommer flitigt i sammanhanget och i denhär debatten, och man kan ibland förledas att tro att de är särskilt mycketemot vapenexport. Sanningen är ju den - för att bara ta ett exempel -attmoderaterna inte har funnit anledning att ställa en enda fråga ellerinterpellation om vapenexporten här i kammaren. 16 (): Utrikesdebatten spänner över nästan alla internationellafrågeställningar, och regeringsdeklarafionen tar upp alla ämnen som är avintresse för . Jag vill bara meddela kammaren att en rad av dessa frågorsenare i vår kommer att behandlas i med anledning av utiåtanden frånutrikesutskottet. Det gäller t. ex. biståndet, som vi kommer att debattera islutet av april. Sydafrikafrågan kommer upp vid ungefär samma fidpunkt. Det bUrett betänkande om nedrustning och ett om . kommer ettbetänkande om mänskliga rättigheter, som vi har tänkt att ägna ,bereda grundligt och få en omfattande debatt om i kammaren. Det blir endiskussion om EG och en diskussion om vapenexporten. Det blir ocksådiskussioner om såväl som . Denna utrikesdebatt blirsålunda mer en principiell diskussion. Jag kommer att ta upp några av de ämnesområden som jag från minautgångspunkter anser mig vilja beröra . Förstnågra ord om apartheid och södra . Jag noterade med tillfredsställelseregeringsdeklarationens försäkran att regeringen i alla 4 protokoll 1986/87:89 internationella forakommer att ta upp frågan och försöka få flera länder att engagera sig ieffektiva sanktioner mot apartheid. Om sanktionerna inte blir effektiva kommerdet att drabba randstaterna hårt. Det är också vikfigt att vårt bistånd till såstor del som sker går till dessa stater. Deras infrastruktur måste byggasut. Detta är en förutsättning för oberoende av . Men problemen ärmånga. Det svenska biståndssamarbetet med t. ex. kan inte genomförasutan användande av transportleder. Jaginstämmer i beklagandet att säkerhetsrådet inte kunde fatta beslut iSydafrikafrågan. Från flera regeringar säger man att sanktioner inte leder tillnågot. Men om , , och andra ländermenar allvar med sina fördömanden av apartheid som fenomen, varför gör dessa staterdå så litet? Världssamfundet ärhandlingsförlamat., Desvenska sanktioner som kommer att träda i kraft börförhoppningsvis kunna vara föredöme för några andra länder. Men verkningsfullasankfioner kan inte få innehålla så många undantag som t. ex. det nu liggandenorska lagförslaget. Den22 april kommer att debattera biståndspolitiken. Vi återkommer dåtill frågan om samarbetet med södra liksom till samarbetet med en radandra länder. Jag vill i det sammanhanget endast ta upp två frågor. Vidett besök i hade jag fillfälle att samtala medsåväl premiärministern som utrikesministern. Båda försäkrade att ockupationenav kommer att upphöra . Det är en viktig förutsättning förfortsatt svensk-vietnamesiskt biståndssamarbete, och jag hälsar medtillfredsställelse denna försäkran från den vietnamesiska regeringen. Det har förekommit debatt om vårt biståndsorganSIDA. Vi ser fram emot jusfifiekanslerns bedömning av de händelser som letttill den s. k. munkaveldebatten. I denna har också hävdats att SIDA:skonsultavtal strider mot grundlagen. Skulle det vara rikfigt skall naturligtvisreglerna ändras. Men det finns anledning att erinra om attavtalsformuleringarna har utarbetats i samarbete med . Iregeringsdeklarationen talas om betydelse. I min egenskap avordförande i den parlamentariska delegationen vill jag uttala min glädje överdetta. Rådet har haft stor betydelse för samarbetet i ,inte minst i arbetet för mänskliga rätfigheter. Här kommer det turkiskaproblemet in i bilden. Utan tvivel har det skett förbättringar i med avseendepå mänskliga rättigheter. Men det är med stor oro vi ser hur den kurdiskabefolkningen behandlas. Turkiska bombplan dödar kurder. Ett medlemsland iEuroparådet fäller bomber över en befolkningsminoritet. Ingen vet hurdet kurdiska problemet skaU lösas. Vi kan endast uppmana atti samverkan med andra länder i vilka kurdiska minoriteter lever söka att medfredliga medel finna en lösning. Det finns eljest risk för att det kurdiskaproblemet kan växa fill en ny stor internationeU krishärd. är medlem i . Beklagligtvis har varken denna organisation eller andra,t. ex. , kunnat medverka tiU att ena de båda folkgrupperna påön. Det är en häpnadsväckande brist på god vilja som visas från olika håll.Såväl den turkiska som den grekiska regeringen visar brist på vilja tillkompromiss och samarbete. Turkarna ockuperar den norra delen av ön. Det är enrimlig slutsats som den drar av det låsta läget när manmeddelar generalsekreteraren att det inte är möjligt att fortsätta med trupperi FN-styrkan under nuvarande omständigheter. Viden resa i kunde en delegation från utrikesutskottetkonstatera hur låst läget är. visar inga avsikter att dra sig fillbakafrån ockuperade områden.