prot · GA0947 · 1986-12-31 00:00:00 — Detta gynnar på inget sätt målsättningen att få flertrafiksäkra bilar. Jag yrkar dock inte bifall till min motion utan avseratt återkomma i frågan under den allmänna motionstiden . En stor del av de svenska biltillverkarnasnybilsförsäljning sker i form av tjänstebilar. Det föreliggande förslagetkommer troligen att minska försäljningen av nya, svenska bilar. Denna farhågahar också framförts av bl.a. . Varför har majoriteten inte lyssnat på dessasynpunkter och argument och tagit hänsyn till sysselsättningen i den svenskabilindustrin? Förslaget kommer också att medföra negativamiljöeffekter, eftersom föryngringen av bilparken kommer att minska. Äldrebilar släpper ut mer avgaser än nya. 'Detta är de flesta överens om. Ärmajoriteten verkligen beredd att få dessa negativa miljöeffekter? Det finns två grupper i samhället som kommeratt få stora problem om detta förslag röstas igenom i kammaren . Jagtänker på glesbygdsborna och barnfamiljerna, som är mycket bilberoende. Förutomden generella skattehöjningen kommer det borttagna avdraget för resor till ochfrån arbetet att medföra betydande skattehöjningar för dessa grupper som hartjänstebil. Jag undrar därför vilka argument majoriteten egentligenhar för denna betydande skattesmäll för glesbygdsbor som detta förslag innebär? Jag har i mitt anförande redogjort för någranegativa effekter som det nya förslaget till tjänstebilsbeskattning kommer attmedföra. Jag vill därför ställa följande tre frågor till majoritetensföreträdare . För det första: Förslaget riskerar att sänka trafiksäkerheten.Vilka argument finns för att ändå genomföra ett förslag som får dessa negativakonskvenser? För det andra: Vi riskerar också att få fler äldre bilar itrafik i och med förslaget. Då kommer även avgasutsläppen att öka. Årmajoriteten verkligen beredd att betala priset i form av en försämrad miljö? För det tredje: De stora förlorarna med detta förslag ärglesbygdsborna, vilket jag nämnde tidigare. Vad svarar en persori iexempelvis , i den egna valkretsen, som fåren skattesmäll på när vederbörande inte längre får dra av kostnaderna för resor tilloch från arbetet? Beskattning av förmån av fri bil Prot.1986/87:47 Herr talman! Jag yrkar bifall tillde moderata reservationerna i utskottsbe- Beskattningavförmän av fri bil AnL 58 BO (): Jag vill säga helt kort till attjag inte alls tror att det blir någon stor skattesmäll. Det ligger mycketdramatik i det uttalandet. Måhända finns det en och annan som har mycket långt tillsitt arbete och därför har förmånsbil. De är priviligierade jämfört med andragrupper som också har förmånsbil, men däremot inte har möjlighet att görareseavdrag i deklarationen. vill jag säga beträffande trafiksäkerheten attvi föreslår ett fribelopp på . Det måste vara vars och ens ensakatt använda det på det sätt man själv önskar. Om man vill ha låsningsfriabromsar, som tog upp i sin motion, ryms dessa gott och väl i detfribelopp som vi föreslagit i utskottsbetänkandet. AnL 59 (): Jag tackar för de delsvaren. Såvitt angårtrafiksäkerheten, låsningsfria bromsar m. m., gäller följande. Om maninvesterar i låsningsfria bromsar tillsammans med en mängd andra åtgärder -nämnde tidigare några av dem - kommer kostnaden att bli mer är , och dä kommer man att straffbeskattas för att man investerar itrafiksäkerhetshöjande åtgärder och detaljer. Så till påståendena om att förslaget inte gör det dyrareför människor att ha tjänstebil och att människor i glesbygd inte kommer att fåden skattesmäll som jag har påstått. Detta är ju helt uppenbart. Det storaproblemet med detta förslag är just att man avskaffar rätten att göra avdragför kostnader för resor till och från arbetet. Jag är övertygad om att herrForslund i sin egen valkrets har väldigt många människor som kommer att fåmycket kraftiga skattehöjningar i och med genomförandet av detta förslag. Jag tyckte inte att jag fick svar på frågan om miljön ochden om trafiksäkerheten. Många kommer troligen - det har sagts tidigare också -att byta ut tjänstebilen, efter att ha betalt en viss summa som straff för attde säger upp ett leasingavtal, och köpa en egen bil och fä bidrag frånarbetsgivaren för resekostnaderna. Därvid kommer de att välja en äldre bil ochkanske också en mindre bil. Vi kan väl ändå vara överens om att en utvecklingav den svenska bilparken mot mindre och äldre bilar kommer att inverka menligtpå såväl trafiksäkerheten som den svenska miljön såvitt gäller avgasutsläpp, AnL 60 BO (): Jag tycker inte attdet lönar sig att ösa krut på i denna fråga. Jag vill bara hänvisaJan till att läsa , AnL 61 JANSANDBERG (m): Jag har läst den artikeln. Men där jämför manendast nuvarande system med det föreslagna systemet beträffandeskatteeffekterna för ennormal tjänstebil. Men om man ser på andra konsekvenser som jag tagit upp - fördem som har mycket långa resvägar till och från arbetet och kommer att fåbetydande skattesmällar på grund av förslaget - förstår man att utvecklingenblir den att vi får mindre bilar och äldre bilar, och det påverkar såväl miljönsom trafiksäkerheten negativt. Jag tycker att det priset är alldeles för högt. Och jag ärövertygad om att också framtiden kommer att utvisa - även förutskottsmajoritetens talesman -att jag nog hade rätt när jag stod här ikammaren och antydde vad det här förslaget kunde få förkonsekvenser. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom. 1(det fasta fribeloppet) Först biträddes reservation 1 av m. fl.i motsvarande del med 157 röster mot 16 för reservation 2 av imotsvarande del. 143 ledamöter avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 162 röster mot155 för reservation 1 av m.fl. i motsvarande del. 1 ledamotavstod frän att rösta. Mom. 2 (begreppet intressegemenskap) Utskottets hemställan bifölls med 162 röster mot 156 förreservation 3 av m. fl. i motsvarande del. Mom. 3 (utformningen av reglerna för resultatutjämninginom koncerner) Utskottets hemställan bifölls med 162 röster mot 156 förreservation 4 av m.fl. i motsvarande del. Mom. 4 (ikraftträdandet av resultatutjämningsreglerna) Utskottets hemställan bifölls med 199 röster mot 119 förreservation 5 av m.fl. i motsvarande del. Mom. 7 (kursförluster m.m. på utlandslån) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avKnut m. fl. - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Mom. 1 (slopande av förmögenhetsbeskattningen på arbetandekapital i familjeföretag) ; Utskottets hemställan bifölls med 162 röster mot 156 förreservation 1 av m. fl. 4 protokoll 1986/87:47 Mom. 2(värderingsreglerna för börsnoterade-aktier) Först biträddes reservation 2 av m. fl.i motsvarande del med 120 röster mot 17 för reservation 3 av imotsvarande del. 180 ledamöter avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 191 röster mot119 för reservation 2 av m.fl. i motsvarande del. 8 ledamöteravstod från att rösta. Mom, 3 (ikraftträdandet för börsnoterade aktier) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 4 avKnut m. fl. i motsvarande del - bifölls med acklamation. Mom. 4 () Först biträddes reservation 5 av m. fl.i motsvarande del med 157 röster mot 15 för reservation 6 av imotsvarande del. 146 ledamöter avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 162 röster mot156 för reservation 5 av Kriut m.fl. i motsvarande del. Mom. 5 (ej noterade aktier i börsbolag och OTC-bolag) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 avKnut m.fl. i motsvarande del - bifölls med acklamation. Mom. 7 (skatteskalorna för arvs- och gåvoskatten) Utskottets hemställan - som ställdes mot dels reservation8 av ni. i motsvarande del, e/5 reservation 9 av StigJosefson ocH i motsvarande del, dels reservation 10 avTommy i motsvarande del - bifölls med acklamation. Mom. 8 (grundavdraget vid gåvobeskattningen) Först biträddes reservation 11 av m. fl.i motsvarande del med llSröstermot 39 för reservation 12 av ochKarl-Anders i motsvarande del. 159 ledamöter avstod från att rösta. Härefter bifölls utskottets hemställan med 159 röster mot145' för reservation 11 av Kriiit m.fl. i motsvarande del. 12ledamöter avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Mom. 1(införande av ett nytt system för beskattning av bilförmån) Hemställan Utskottets hemställan bifölls med163 röster mot 155 för hemställan i reservation 1 av m.fl. Utskottets motivering godkändes. Mom. 2(begäran om ett nytt förslag för beskattning av bilförmån) Utskottets hemställan bifölls med 199 röster mot 47 förreservation 4 av och . 70 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 3 och 4 (avdragsrätt för resor mellan bostaden ocharbetet för skattskyldig med förmån av fri bil samt bibehållande av nuvaranderegler för vissa tjänstebilsirinehavare) Utskottets hemställan bifölls med 169 röster mot 112 förre.servation 5 av m. fl. 36 ledamöter avstod från att rösta. Mom. S (jämkning av förmånsvärdet) ., ; Utskottets hemställan bifölls med 166 röster mot 111 för reservation6 av m.fl. 41 ledamöter avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 6 8 Föredrogs ' 1986/87:9om godkännande av en överenskommelse mellan och TyskaDemokratiska Republiken om reglering av förniögenhetsrättsliga ftågor(prop. 1986/87:62) samt 1986/87:9om vissa delegeringsfrågor och regelförenklingar på vägtrafikeris område (prop. 1986/87:34). Vad utskotten hemställt bifölls. Tredje vice talrnannen övertog ledningen av kammarensförhandlingar. 1986/87:10 om godkännande av 1986års internationella kakaoavtal, m.m. (prop. 1986/87:41). AnL 62 (): , Herr talman! Jag vill genastmeddela kammarens möjligen tveksamma ledamöter att jag inte kommer attframställa något yrkande och än mindre begära votering; så det går bra att talunchledigt. Jag har den uppfattningen, herr talman, att dennatalarstol kan få användas även till argumentation fören motion som i och försig dödsdömdes redan i utskottsbehandlingen, nämligen om det ämne som motionenomfattar är eller åtminstone borde vara av allmänt intresse och borde kunna utlösa en viss debatt. har ju debatten uteblivit genom utskottets monumentalaöverkörning av min motion, men skam den som ger sig. För att belysa konsekvensen i mitt uppträdande vill jagockså gärna meddela kammaren att jag motionerade om avslag på det fjärdekaffeavtalet till , så detta är inte ett tillfälligt påkommetpåfund utan en konsekvent politisk hållning. Råvaruavtalen har en ganska lång historia, men historienär sannerligen inte särskilt lysande. Redan då de s. k. 1955samlades i den välkända afro-asiatiska konferensen berörde man u-ländernasintresse av stabila råvarupriser såsom en del av en framsynt och god u-hjälps-eller utvecklingspolitik från i-ländernas sida. Syftet med dessa avtal är att etablera stabilaråvarupriser. Föreställningen är att stabila råvarupriser skall gynna deutvecklande länderna. Det finns också en annan synpunkt på de här avtalen, somframför allt framförs av själva, nämligen att priserna skall sättastill s. k. rättvisa nivåer, vilket skulle innebära att resurser överförs tillu-länderna direkt via råvarupriserna utan att man behöver gå omvägen viabeskattning. Inom ramen för FN:s verksamhet i organisationen har sedanråvaruavtalen och de problem som har samband med dessa kommit att bli föremålför åtskillig behandling. Det finns historia att berätta om sex råvaruavtal, ochvarje sådan historia är en nederlagets historia, skulle man kunna säga. Detmest uppseendeväckande nederlaget är det som det s.k. tennavtalet gällde ochdär organisationen använde upplånade medel för att köpa upp det buffertlagersom skulle utgöra stabiliseringsfaktor. När sedan priserna föll pä marknaden,kunde organisationen inte betala sina skulder, vilket ledde till åtskilliguppståndelse på råvarumarknaderna. Ett annat avtal, nämligen kaffeavtalet somjag nämnde, ledde 1986 till en situation där man helt enkelt var tvungenatt koppla ur avtalets prisreglerande verkan på grund av att marknadskrafternautvecklade prisnivån på ett sätt som inte längre kunde kontrolleras av.organisationen. Med denna historieskrivning har jag velat påvisaatt det finns eller borde finnas en mycket betydande skepsis till dessa avtal.Det kan räcka med att påpeka att avtalens syfte ju faktiskt direkt leder tillkällan till felbeslut i , såvitt gäller exempelvis investeringar iråvaruproduktion. Man skulle då investera i råvaruproduktion för en marknadsom är helt manipulerad av internationella avtal och där inte en naturligprisbildning och än mindre en naturlig efterfrågan uppkommer. Denna svaghet ihela konceptet kommer särskilt väl till uttryck i det faktum att s. k.IPC-avtal, som syftade till att på ett mer övergripande sätt regleraråvaru-marknaderria fram emot stabilitet och som man började behandla ,ännu , , inte har lett till framgång eller ens till verkställigheti enlighet med de planer som man hade 1976. Sist skall jag peka på det mycket avgörande faktum hosdessa råvaruavtal som tycks helt förbisett i den debatt som förekommit iSverige, i varje fall i denna kammare, nämligen att det största antalet importörer,som således skulle vara de som medverkar till att hjälpa , faktisktsjälva är-u-länder. Det är ju relativt små grupper av stater som tillträderdessa avtal. ochinnebörden av detta är givetvis att stora grupper av är importörer avvaror under råvaruavtalen, vilket i sin tur leder till att dessa u-ländermedverkar till stabiliserande och gynnande faktorer för andra . Det kaninte vara en rimlig u-hjälpspolitik. Det kakaoavtal som jag diskuterar i denna kammare har fåttett vedermäle i en promemoria från , som kan förtjäna attciteras: "Ingen lycklig stjärna förefaller lysa överkakaoavtalen. 1972 och internationella kakaoavtal har fått dåligt eftermäle.Det nuvarande, kakaoavtal, sattes i kraft trots svagaförutsättningar att lyckas med sin uppgift, att hålla kakaopriset inom eri -som det skulle visa sig -orealistiskt hög nivå. Avtalet havererade också efterdrygt ." Sådan serhistorien ut. Jag skulle vilja säga att det inte bara är mina egnatankar som jag här för till torgs. Jag vill gärna passa på att apostrofera BoSödersten, som har varit vänlig nog att sitta kvar i lokalen och som ägnat ettavsnitt av sitt verk Internationell ekonomi åt en kritisk granskning av dessaråvaruavtal. Jag måste medge, , att i den motion jag väckt finnsbåde en del formuleringar och en del tankar som är direkt hämtade ur dettaverk. Jag vill också hänvisa till ambassadören , verksam vid i vid EFTA- och GATT-delegationerna, som i en bok omu-länderna och världsekonomin har framfört långtgående kritik mot dessaråvaruavtal såsom fåfänga ansträngningar att nä det som man säger sig eftersträva. Alldeles lottlös har jag inte gått ur dennamin ansträngning, och det gläder mig naturligtvis. I det betänkande som helautskottet har samlats omkring finns det faktiskt ett par meningar som jagtycker är väldigt betydelsefulla och som egentligen ligger på gränsen till etttillkännagivande till regeringen, och det är väl någonting som enoppositionsriksdagsman nästan måste yvas över. Jag skulle vilja peka på de därmeningarna, så att de hamnar i detta protokoll och även i medvetandet hos deflitiga lyssnare som finns kvar i kammaren. Man säger nämligen från utskottetssida pä s. 3: "Att en genomgripande diskussion av de angivna problemen böroch kommer att äga rum inom motiverar enligt utskottets mening inte attSverige , som motionärenföreslår, skall dra sig ur det internationellasamarbetet på kakaoområdet, något som skulle kunna äventyra dessfortbestånd.". Genom denna mening har utskottet i varje fall konstateratatt det problem som jag har pekat på existerar och att man alltså nu tillträderett avtal som inte har de effekter som man säger sig eftersträva. Men det allraviktigaste och det som jag gläder mig mest åt är den mening som står sist isamma stycke: "Det kan förutsättas att regeringen verkar för att dettaämne kommer i förgrunden vid den kommande UNCTAD-sessionen. "Utskottsmajoriteten syftar här på UNCTAD-sessionen . Denna meninguppfattar jag som ett tillkännagivande frän utskottet, av innebörd attutskottet av regeringen begär att man deltar i en fortsatt kritisk granskningav kakaoavtalet i synnerhet och råvaruavtalen i allmänhet, på det sätt som jagmed detta inlägg har försökt göra. Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. AnL 63LENNART (): föreslår att riksdagengodkänner internationella kakaoavtal. Men det finns ingen reservation,, i den här frågan! Jag kan alltså konstatera att moderatasamlingspartiets representant i näringsutskottet inte har följt upp sin motion.Vi i näririgsut-skottet vill dock inte sticka under stol med att vi betraktarmotionen som ett viktigt och värdefullt diskussionsinlägg på ett område sominte alltid är föremal för några mer upphetsande diskussioner i riksdagmen som icke förty kan vara viktigt inte minst inom ramen föru-landsproblematiken. Det är ju framför allt tillstod för som dessaavtal har motiverats. Det gäller bl. a. kakaoavtalet. har i sin allmänna strävan att komma åt avtaletpå ett övergripande sätt förnekat att stabila råvarupriser i sig inte skullevara bra för . Jag vill säga så här: Självfallet måste det vara ettstort problem för ett land som är beroende av en dominerande exportprodukt attpriserna fluktuerar starkt. Det gör ju att det blir svårare att planera denekonomiska politiken. Man måste avsätta större reserver för risktagandeo; d.Jag tror således inte att utskottet stöder den typen av argumentering. Man kan diskutera i vad mån sådana här avtal leder tillöverinvésteringar o. d. Men eftersom avtalen enligt uppfattninginte fungerar så bra, ärdet uppenbarligen mindre problem i det avseendet.Jagskall inte gå in i någon mera detaljerad diskussion i det sammanhanget. Stabila råvarupriser hade i och för sig varit bra föru-länderna, och det tror jag är en allmän uppfattning. Den viktiga frågan ärnaturligtvis huruvida den här typen av avtal kan bli effektiva med tanke påderas syfte. På den punkten kan det naturligtvis, som har påpekat,vara motiverat att hysa tvivel. Historien när det gäller råvaruavtalen - ivarje fall vad gäller den här typen av avtal-visar ju att de inte precis varitnågon framgång, tvärtom. Det är väl helt klart. Inte minst av den anledningentror jag att det är väldigt viktigt - och det säger också utskottet - att dehär frågorna förs fram litet mer aktivt i reella diskussiorier, bl, a, inomUNCTAD. Frågorna om råvaruavtal och liknande saker får nämligen inte enbartvara symbolfrågor - dvs. en manifestätiori av vår vilja att stötta u-länderna.Om avtalen inte leder till särskilt stora framgångar, är de naturligtviskontraproduktiva. Det finns alltså olika sorters avtal i dé härsammanhangen. Vidare är det, väl klart att man löper den största risken att misslyckas när det gäller demest ambitiösa avtalen. Dä går man emot hela marknadsutvecklingen osv. Men det kan ju finnas avtaf på en annan nivå som kan ha betydelse i olika sammanhang därför att de innehåller utvecklingsmoment, satsningar på forskning o.d. Sådana avtal kan vara klart avgränsade i fråga om ambitions nivån nienändå betydelsefulla. Vi skall alltså inte kasta ut barnet med badvattnet! ' Utskottet har, som sagt, den uppfattningen att frågan börkomma upp till diskussion i internationella sammanhang i större utsträckning änsom varit fallet. Vi tycker att det är rimligt att den svenskaregeringen,tänker på det när den formulerar sin debattdagordning införUNCTAD-inötet . Efter dehär något improviserade synpunkterna - jag visste inte att Grönvallskulle begära ordet under denna punkt - vill jag avsluta med att Säga att vitycker att det var bra att motionen väcktes och att vi fick en diskussion omden här saken. Men utskottets hemställan om bifall till regeringens förslag omett internationellt kakaoavtal står fast. Jag yrkar alltså bifall tillnäringsutskottets hemställan i betänkande 10, Överläggningen var härmed avslutad. Ändringar i hyres- och bostadsrättslagstiftningen Utskottets hemställan bifölls. 1986/87:14om handel med begagnade varor av ädelmetall och 1986/87:5 om besvärsförfarandetenligt byggnadsstadgan (1959:612) med anledning av nya förvaltningslagen(1986:223), Vad utskotten hemställt bifölls. 9 8 Föredrogs ' 1986/87:6 om ändringar i hyres- och .bostadsrättslagstiftningen (prop, 1986/87:37 delvis). Ändringari hyres- och bostadsrättslagstiftningen AnL 64INGELA (): För oss i moderata samlingspartiet är detsjälvklart att alltid utgå från den enskilda människans vilja, förmåga och rättatt ha ansvar för och inflytande över sitt eget liv. Detta synsätt vägleder ossi vårt politiska arbete pä alla samhällsområden och självfallet också påbostadspolitikens område. Regeringen har i proposition 1986/87:37 om ändringar ihyres- och bostadsrättslagstiftningen bl, a, föreslagit att enförsöksverksamhet med s, k, kooperativ hyresrätt genomförs under åren1987-1991, Syftet med förslaget sägs vara att åstadkomma ensjälvförvaltningsform inom hyresrättens ram. Moderata samlingspartiet och folkpartiethar i en gemensam reservation i bostadsutskottets betänkande 1986/87:6 yrkatavslag på regeringens förslag. Mot bakgrund av vad jag sade kan man kanskeundra varför då väljer att avstyrka ett regeringsförslag sominnebär att hyresgästerna får ett större inflytande över sina lägenheter änhyresrätten normalt medger. Vi menar dock att det finns flera vägande skäl attavstyrka regeringens förslag till försöksverksamhet. För detförsta bör lagförslaget avslås därför att det från formell synpunkt är Ändringar i hyres- och bostadsrättslagstiftningen oacceptabelt.Den föreslagna lagen, som är synnerligen översiktlig och oprecis - för övrigten inte helt ovanlig socialdemokratisk lagstiftningsteknik - avseratt göra det möjligt för regeringen att inom tämligen vida ramar medge undantag från gällande lag. bör inte på detta sätt avhända sigsitt ansvar för hur lagen kommer att tillämpas i praktiken. Det är enligtvår mening en väsentlig skillnad mellan att stimulera olika försöksverksamheter inom ramen för gällande lag och att låta regeringen relativt fritt få göra undantag från lagens bestämmelser. För det andra finns det helt enkelt inget behov av enförsöksverksamhet med kooperativ hyresrätt. Formen är redan välkänd och sedanlänge prövad - i självaverket ända sedan är 1916, Om nu regeringen inte ens är kapabel att avgöra om denna verksamhet är värd att permanentas, förstår jag inte hur man genom en i princip likadan försöksverksamhet skall kunna skaffa sig ett bättre underlag för att våga ha en uppfattning i frågan. För det tredje behövs inte kooperativ hyresrätt somboendeform. konstaterade också i sitt betänkande attingenting talade för att det fanns behov av denna ytterligare upplåtelseform.Trots detta föreslog kommitténs majoritet en försöksverksamhet med kooperativhyresrätt, sade i sitt remissvar på kommitténs betänkande inte märkt något nämnvärt intresse bland hyresgästerna för kooperativbostadsrätt. Även har framfört liknande tankar, ävenom man sagt att kommitténs förslag borde genomföras om ett starktintresse skulle uppstå. Men något sådant intresse från de boendes sida har maninte kunnat märka. Att och vill ha en försöksverksamhet utgör enligt vår mening inte någotavgörande skäl för att genomföra den. Ser man till de tre boendeformer som är etablerade ,kan man konstatera att hyresrätten ger det minsta inflytandet för dé boende.Samtidigt har hyresrätten fördelar för de boende som inte tillkommer andra. Somhyresgäst har man rätt till regelbundet underhåll och reparationer ilägenheten. Bostadsrättshavare och småhusägare får själva svara för service ochunderhåll. Vi är inte motståndare till tanken att gehyresgästerna ett större inflytande över de reparationer som behöver genomförasi lägenheten. Men om man vill åstadkomnia ett vidgat hyresgästinflytande idetta avseende, är det enligt vår mening bättre att gå vidare på den väg somman har slagit in på - nämligen att genom avtal låta hyresgästerna i enfastighet själva svara för vissa reparationer. Därmed kan de bidra till atthålla hyrorna nere.