prot · GA0965 · 1986-12-31 00:00:00 — Man har på detta sätt fått sänka stödet per slaktad ren från190 kr. Det är naturligtvis inte bra, Samerna är drabbade på mångasätt. Det är inte riktigt rättvist att de också skall drabbas av regeringen! Avslutningsvisvill jag säga att alla dessa frågor är oerhört vikfiga. Jordbruketsomställningsproblem är av den karaktären att man måste få långsiktigalösningar, så att vi inte får en ny polifik varje mandatperiod. Därför finnsdet anledning att eftersträva tvärpolitiska lösningar, där alla är med, så aftman kan garantera en jordbrukspolitik som står sig . AnL 115 iLjung (m) replik: På sedvanligt påfallande hurtfriskt sätt har strötten del trossatser omkring sig. Jag har inte anledning att vara särskiltsnarstucken, men han konstaterade att han inte ger så mycket för den nyaberedskapssyn som jag gav uttryck för. Om hade varit mer månom aff lyssna än att ge uttryck för sin uppfattning skulle han ha funnit attjag inte har någon ny syn på beredskapspolitiken. Jag redovisade en konsekvensav att uppmärksamheten vad gäller vår odlade kan bli ännu merpåträngande än den är därför att vi inte, just för upprätthållandet avberedskapen, behöver så mycket . Jag kopplade detta till den ganskasansade syn på användningen av som kom fram i Widéns utredning, - Detvar hela saken! Sedanfick också tillfälle att avleverera sin åriiga salva motlivsmedelskommitfén. Eftersom nu har haft på sigför aff tänka på defta var def anmärkningsvärt att han inte hade någon meravgörande lösning. Alla partier var företrädda i utredningen -och som BengtRosén mycket sfillsamt och nyansrikt framförde hade vi inte tid att göraså mycket. Vi var i ett skede av omfattande materialinsamling, och viredovisade det. Precis som sades blev det infe särskilt mycket konstruktivt avdet hela. Menom vill fortsätta att föra fram krifik, försök då att få framen samlad centersyn. Sedan kan vi prata om saken. AnL 116LENNART BRUNANDER (c) replik: Mina synpunkter när def gäller beredskapenoch LMK var egentligen infe riktade fill i , Om han tar åtsig - så mycket värre! När def gäller beredskapen har vi inga bevis för attnågonting har ändrats särskilt mycket sedan vi senast bestämde hur långa manskall utgå från att kriser kan vara. Därför skall man vara säker när det gällerberedskap. Det skall infe vara något lotteri. Jag uppfattade infe heller aft stod bakomden redovisade synen, men jag ville ändå markera aff den syn på beredskap somhar kommit fram i den överenskommelse som har träffats mellan ochsocialdemokraterna inte är särskilt väl förankrad i verkligheten. Visst kan vi fortsätta aff diskutera LMK - men jag stårför min syn att resultatet av den utredningen infe var särskilt lysande! AnL 117 i () replik: Om inte ens hade någonkritisk syn på mitt sätt att se på frågan om beredskap ufan bara ansåg aft jagreagerade onödigt snabbt vill jag, mer som ett debattråd, säga att det kanskevore idé att nästa gång inte nämna mig vid namn. Jag är naturligtvis infefadder fill någon regeringspolitik även om jag har försökt påverka polifikenunder åren. Jag far gärna en diskussion om den frågan - men om inte avsiktenvar att vi skulle tala om den kanske borde strukit mitt namni sitt anförande. Gör gärna def nästa gång, AnL 118 (vpk): Först några reflekfioner från en nybörjare iriksdagen, Detär något deprimerande aft inte ens ledamöterna ijordbruksutskottet finner det mödan lönt att närvara under jordbruksavsnittet iden allmänpolitiska debatten. Jordbruksministerns intresse är mot denbakgrunden både förvånande och glädjande, Åhörarbänkarna gapar nästan lika tomma som bänkarna ikammaren. Men def är fler åhörare än ledamöter. Massmedias intresse koncentreras på partiledarna ochytterligare några få. När de störa elefanterna har dansat färdigt och fotfolketbeträder arenan är det precis som om någonting av värde över huvud taget infekommer aft sägas. Det kan naturligtvis vara möjligt att det verkligen förhållersig så. Då är situafionen än mer bedrövlig, och den allmänpolitiska debattenmåste i så fall ses som helt onödig. Allt nog - åter till ämnet för stunden. Svenskt jordbruk skall ge oss trygg tillgång till mat, ochden skall vara näringsrik, smaklig och hälsosam. Den skall kunna köpas tillpriser som alla har råd att betala. Allt i jordbrukspolitiken skall underordnasdetta. Def är självklarhefer. Men i bestäms jordbruksprodukfionens inriktningoch omfattning i huvudsak av marknaden och dess lönsamhetsvillkor. Detta trotsatt svenskt jordbruk tillhör de mer reglerade delarna i svenskt samhällsliv.Jordbrukspolitiken har traditionellt i första hand just syftat fill attreglera förhållandena inom själva jordbruket, men begreppet jordbrukspolitik måstevidgas till en allmän livsmedelspolifik. Jordbruket har förändrats, antalet sysselsatta i direktjordbruksproduktion är litet. Men antalet arbetande i transporter, förädlingoch distribution är betydande. Jordbruket blir i den meningen även "modernäring", Def finns mängder av konflikter inom jordbruket som direktberor på dess funktion i en kapitalistisk ekonomi. Marknaden saknar instrumentför att komma åt miljöproblem, regional obalans, beredskapsaspekter och produktionensinriktning. kan hur som helst uttala att viskall ha eft levande jordbruk i inland, men marknadsekonomin villinte ha och tål helt enkelt inte de styrmedel som fordras för att vi skall nåen regional balans. har jag inga illusioner om aft kunna övertygakammarledamöterna om socialismens nödvändighet. Vi tvingas leva med marknadenett tag till, åtminstone under innevarande mandatperiod. är inte självförsörjande med livsmedel, inteens på produkter där har goda förutsättningar och där vi med ganskasmå ingrepp skulle kunna nä eft sådant läge, Def gäller t, ex,animalieprodukfer. Att avskaffa slaktdjursavgiften inom norra stödområdetskulle stimulera en mer balanserad produktion och även göra djurfabrikerna isödra relativt mindre lönsamma. Vi anser för övrigt att inga nyadjurfabriker skall få uppföras och att de befintliga skall avvecklas. I dettasammanhang vill jag instämma i inlägg om rennäringen ochstödet till den. Förändringen av jordbruket till stordrift motsvaras av enkoncentration i distributionsledet. av livsmedlen passerar genomjättegrossisfernas händer, dvs, KF, ICA och , En decentraliseradproduktion och förädlingsindustri blir mindre sårbar, ger självförsörjning,sysselsättning och yrkeskunnande även i , Beredskapsskälen ärtillräckliga för att motivera defta. Andra fördelar får vi på köpet. Kapitalets makt över maten måste inskränkas. Helaproduktionskedjan från råvara, förädling och distribution till handeln måstesamordnas planmässigt. Ett exempel är Volvos inflytande över vår mat: Det ärett slående exempel på koncentration och monopolisering inomlivsmedelsbranschen. Livsmedelssektorn svarar för av Volvosomsättning. Biljätten håller på att också bli matjätfe. Konsumenternasinflytande verkar infe utvecklas lika slående. Inrätta konsumentdelegationerinom SPK, använd priskonfroll, övervakning och prisstopp i högre utsträckning.Företagen måste då förhandla om sina prishöjningar och konsumenterna fåmöjlighet till insyn och påverkan genom en större öppenhet vid sådanaförhandlingar. De konflikter som är inbyggda i jordbruket när def gällermiljöfrågorna är vi alla medvetna om. Vi vet att vi inte kan fortsätta medkemikalier för skadedjursbekämpning och gödsling, men de olika delstegen iproduktionen saknar motiv för att ändra sina metoder. Lönsamheten styr, infeomtanken om framtida produktionsförmåga och människors hälsa. Vi måste minskakemikalieanvändningen och utveckla alternativa odlingsmetoder för att få enproduktion i ekologisk balans. Det måste vi göra helt oberoende av ommarknadsekonomin tål det eller ej. Det gäller vår hälsa och överlevnad. Jordbrukefs överskott beror fill stor del på att storamängder handelsgödsel, bekämpningsmedel och importerade fodermedel används. ning avproduktionen tjänar flera syften: det är gynnsamt för utrikeshandeln, och vikommer aff utnyttja befintlig i stället för att låta den ligga förfäfot, Trädesersättningen är i grunden absurd och måste ses som en nödlösningför . Vi blir av med överskottet, får bättre mat och kan låta folk bokvar och arbeta i jordbruksbygder. Regleringssystemet förändras ständigt, def ligger i sakensnatur. Regeringens förslag om minskning av mjölksubventionerna vägrar vi att godta.Det direkta syftet är att skall spara pengar. Att barnfamiljernaskall kunna kompenseras genom andra åtgärder tror vi helt enkelt infe på. Kreditgarantiavgiften för lån till jordbruket skall höjasmed enligt budgetproposifionen, Def betyder att villkoren för redantecknade lån förändras. Pålagan drabbar förvisso inte storfinansen ellervälbeställda storbönder. För många jordbrukare som lever underknappa förhållanden handlar det infe om en princip utan om villkoren för överlevnad. Lån för ca har tagits före den 1 juli1983, Lantbrukare med dessa lån får i praktiken en räntehöjning som förjordbrukets helhet betyder ca 30 milj, kr. Förslaget kommer att ytterligare ökaavvecklingen av små jordbruksföretag, vilket blir särskilt kännbart iavfolkningsbygder, främst inland, Def här kan vi naturligtvis inte gå med på. Staten måsteskaffa inkomster på andra sätt. Den som har lyssnat på debatten tidigare i daghörde vad hade aff säga om akfiehandeln och en omsättningsskaftpå det området. Börsspekulanterna vadar i pengar, men det gör sannerligen inteflertalet jordbrukare med höga skulder. Jag skall infe närmare gå in på matmomsen, Def finns väl inteen enda människa i hela landet som infe känner till vad kommunisterna tyckeroch vill i den frågan, har dessutom utvecklat frågan . För en ny livsmedelsproduktion med en strategi ochhelhetssyn även på folkhälsa, miljö och arbetsmiljö behövs en samverkan mellanfackliga organisationer, forskare, konsumenter och miljörörelse. Därför kan ettförsta steg vara aft bygga upp eft forskningsinstitut, helt oberoende avnuvarande maktgrupper inom jordbruket och livsmedelsindustrin. , och LennartBrunanders inlägg har bara till en del gett grund för en förhoppning att detfinns en vilja hos de borgerliga partierna att se jordbruket i störresammanhang i svenskt samhällsliv. Har kanske vidare vyer,kanske t, o, m, strävan aft se jordbrukets plats i ett socialistiskt ? Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 119ARNE i () replik: gav uttryck för den infealldeles ovanliga synen att vi i nuvarande situation med överproduktion inomjordbruket skulle ha råd med en hel del saker, t, ex, att betydligt minskaanvändningen av handelsgödsel och kemikalier, som det så vackert heter. uppfattningsom nästan ingen motsäger, om det inte vore på det sättet att alla dessa medel- för det första kemikalierna - används för aff vi skall få en högre kvalitetpå de produkter vi framställer. Handelsgödsel används för att vi skall få utden avkastning av våra marker som vi behöver för aft klara familjehushålletsekonomi. En fråga; Har funderat över hurprisutvecklingen skulle bli om vi alla nu skulle kanske rent av halveraanvändningen av både kemikalier och andra preparat? Jag vet inte riktigt hurstor minskning tänkte sig. Jordbrukaren är naturligtvis infe någonsadist, som tycker om att producera på alldeles felaktiga premisser, i dettasammanhang. Sannolikt skulle den uppfattning som gav uttryck förkunna omfattas av varenda bonde i , om det vore så att prissättningenkunde ske därefter, med hänsyn till de avkastningar vi skulle få. Det voreroligt aft höra vänsterparfiet kommunisternas syn pä detta. Den är inte likakänd som när det gäller en annan fråga som förutsatte att allakände till, AnL 120 (vpk) replik: Som svar fill i vill jagsäga att jag är helt övertygad om att svenska folket är berett att betala etthögre pris för livsmedel som har odlats utan kemikalier, som har passeratproduktionskedjan utan att fa upp gifter. Det är i det perspektivet vi måstese jordbruket: def är en del av det svenska samhället, och vi måste låta matenkosta. Att de produktionsmetoder vi använder möjligen kan bli dyrare får i såfall andra sektorer av samhället vara med och betala. AnL 121 i () replik: Tack, , för svaret. Jag är intesäker på att det är på def sättet, men jag kan icke desto mindre säga att detvar eft rakt och redigt svar, och därför är jag nöjd med det. Prot, 1986/87:65 AnL 122GRETHE (): I fidningar, radio och TV har vi det senasteåret ständigt läst, hört och sett debatter om livsmedel, om miljö och omjordbruk. Ofta har dessa debatter slutat med aft man har anklagat politikernaför aff i de här sammanhangen vara ointresserade, okunniga ellerhandlingsförlamade, men mycket sällan har politiker fått komma till fals idebatterna i massmedierna. Där utgör inte Lantbruksradion något undantag.Framför allt har def, tycker jag, saknats riksdagspolifiker, väljarnas ombud, idessa debatter. Det borde man ändra på. Om en allmänpolitisk debatt också skall vara en debatt ompolitik som är aktuell ute bland allmänheten borde den allmänpolitiska debattentill ha berört miljö och mat. har det förts enmiljödebatt, och därför borde vi nu diskutera livsmedel, livsmedelskvalitef ochjordbruk. Det berör också en stor del av det svenska samhället -livsmedelssektorn sysselsätter cirka en halv miljon människor, varav ca200 000 i jordbruket. Hälften av jordbrukarna är jordbrukare på deltid. Ser vi på livsmedelssektorn frän ekonomisk synpunkt finnervi att livsmedelsposten utgör cirka en femtedel av den privata konsumtionen,som Prot,1986/87:65 ju är enviktig del av finansplanen. Av våra livsmedelsutgifter på nära 100 miljarderkronor har över hälften samband med det svenska jordbrukets produktion, Def äralltså en stor del, både försörjningsmässig och närings-mässig, av den svenskapolifiken som det gäller när vi diskuterar jordbruk -det är kanske något mansällan tänker på. Det som kommer att dominera debatten på både livsmedels-och jordbruksområdet blir troligen ett fortsatt ifrågasättande avkvaliteten på våra råvaror och på förädlade varor. Också diskussionerna kringproduktionsöverskottet i jordbruket sett i förhållande till produktionsmetoderna,bl, a, produktionsmedel i form av kemikalier, kommer aff fortsätta. Man kansäga att frågeställningarna mest rör sig i gränsområdet mellanjordbrukspolitik och miljöpolitik. Oppositionspartiernas motioner och uttalanden är mycketintressanta i def här sammanhnget, Tyvärr har jag inte haft tillgång tillcenterns partimötioner - däremot fill och folkparfiets. Men jaglyssnade i går till partiledare i debatten. Han efterlyste en bättreekologisk balans med en ökad ekonomisk balans. Dä dök det omedelbartupp i mitt minne att och hårt krävde mera statsmedelän livsmedelskommittén hade tänkt sig för aft sopa bort de ekonomiskaförlusterna för jordbruket av de pä grund av intensiv gödsling ständigt ökandespannmålsöverskotten. ökas budgetunderskottet med medel som subventionerarmjölpriset i och , och i mindre utsträckning i u-länder.Man kan naturligtvis fråga sig om det verkligen är en form av ekonomisk balans.Samtidigt medverkar produktionstekniken i jordbruket inte alls till enekologisk balans. Jag hoppas därför verkligen aff hålleranföranden med samma krav på ekologisk och ekonomisk balans när han är ute ilandet och talar med centerpartiväljare i jordbruksbygderna, sade vid ett annat tillfälle: "Intetillhör jordbrukets folk vinnarna i dagens ekonomiska spel," Man kanallfid säga på det sättet, men håller man sig till generella bedömningar är detsvårt att fala rätt och svårt att bli ifrågasatt, Def är storaekonomiska skillnader mellan olika jordbrukare. Det är något som visocialdemokrater ofta har påpekat. Därför är det glädjande attjordbruksstatistiken och inkomstsfatistiken har blivit bättre och att vi fr, o,m, får en mycket bättre inkomst- och standardstatistik när detgäller jordbrukare. Jag hoppas verkligen att den statistiken kan berika våradebatter , I och partimötioner när detgäller jordbruket är def milt sagt mycket stora skillnader i bedömningen avvilka problem som är viktiga och vad som bör göras. Jag skall bara lyfta framett par frågor - av dem framgår det säkert ganska klart att def ligger olikabedömningar bakom deras förslag. pläderar för en högprislinje medregleringssystem, även om de i och för sig vill ha en enklare reglering. Manberömmer jordbruket som är så effektivt att av produktionen måsteexporteras, men man säger ingenfing om att det sker med föriust. Jag tyckerändå aft det är ett sunt uppvaknande att nu erkänner attjordbruksmarken måste kunna användas även för energiskogsplanfering, något somde tidigare satte sig emot. anser i sin motion också attlivsmedelskvaliteten i är hög och aft vi kan bedrivalivsmedelsproduktion med en förhållandevis liten insats av kemikalier. Vad är"liten"? Är det dagens användning man kallar för liten? Def verkarnästan så i motionen. Just dessa uttalanden står i klar kontrast till innehålleti folkpartimotionen. Man säger där att även om vi har ett av världens mestprodukfiva jordbruk finns det många negativa inslag. De ökande mängderna avgödsel och bekämpningsmedel är farliga för miljön. Den modernajordbruksdriften, säger , har också medverkat till aff bådeartrikedomen och mångfalden i landskapet har minskat. Den modernadjurhållningen inrymmer metoder som kan vara stötande i förhållande tilldjurens naturliga beteenden. Man slutar med att säga: "Def är tydligt attintensiteten i svenskt jordbruk i många avseenden nått en nivå som mednuvarande teknik och brukningsmetoder ter sig alltför hög från allmänsynpunkt," Jag tycker dessa synpunkter är intressanta. Jag trordärför att def denna vår kommer att bli en intressant jordbruks- ochlivsmedelsdebatt, och jag hoppas att den inte bara skall föras i massmedier,radio och TV utan också här i . Många av de nya inslag ochinfallsvinklar som finns i motionerna och den nya insikt som finns på vissahåll kan kanske innebära att vi kan få en mer konstruktiv debatt om jordbruketdär vi försöker att komma fram till lösningar av en hel del av de mycket storaproblem som det svenska jordbruket står inför. Det finns ett intressant förslag i motion:man vill ha en arealersättning, alltså en form av arealbidrag, men man vill haden finansierad med en generellt höjd moms. Man vill alltså ha höjd moms pågrund av livsmedelsproduktion, inte sänkt matmoms. Det tycker jag är rättintressant att konstatera. Jag tycker också det är bra att folkparfiet tar upp dettaatt jordbrukarna inte är någon enhetlig yrkeskategori, Def har visocialdemokrater ofta förgäves försökt hävda - att def finns små och storajordbruk, att det är skillnad mellan nord och syd, att det är stor skillnadmellan jordbruk där man har djur och jordbruk som är rena vegetabiliejordbruk.Vidare finns det kanske stor motsättning mellan unga innehavare av nystartadejordbruk och de ganska många pensionärer som driver sitt jordbruk vidare trotsatt vi har överproduktion. Vi vill från socialdemokratiskt håll gärna försökafå en större solidaritet, en större sammanhållning men också en förmåga hosdessa jordbrukargrupper att hjälpa varandra genom svårigheterna. Vi tror attdef är viktigt att i fortsättningen följa den vägen. Jag hinner infe gå så långt in på det som har sagts idebatten, men jag vill beröra några enstaka frågor, i fog upp frågan ommjölksubvenfionerna som skall minskas, och sade att saken inte har diskuteratsmed jordbrukets organisafioner, Def är kanske riktigt, men jag vill gärnapåminna om att jordbrukarna tidigare har sagt attlivsmedelssubventionerna inte varit eft stöd fill jordbruket utan tillkonsumenterna. Det var alltså där man främst skulle ta diskussionen, säger också att det har blivit en ryckighetnär det gäller inställningen till livsmedelssubventionerna i och med att man nui någon mån Jag vill gärna säga att många partier harbytt fot när def gällt livsmedelssubventioner, och jag vill också gärna påminnaom att det var under den borgerliga regeringstiden som den första avvecklingenav subventioner skedde. När det gäller spannmålsöverskottet vill jag påminna omatt dessa bidrag med utvärdering , vilket livsmedelskommitténföreslagit, avsåg ett femårigt stöd inte till exporfkosfnader utan tillanpassningskostnader för att man ville försöka få bort det föriustbringandeöverskottet. Jag påminner om detta därför att det var främst jordbruket somskulle sätta in anpassnings-åtgärderna, och jag tycker att det har varit endålig utveckling på den punkten. Spannmålsgruppen har fåft lägga fram förslagsom möts rätt negativt från jordbrukets sida, Samfidigt stigerkostnaderna för spannmålsöverskottet oroväckande. Därför tror jag att det ärmycket viktigt att vi här i blir överens om aff def stöd avspannmåls-överskoftsförlusferna som staten skall medverka med under några årmåste vara avsedd aft sättas in fill anpassningskostnader. Det måste ske enverkligt effektiv anpassning för att man skall försöka medverka fill enproduktion av spannmål som är anpassad till våra egna behov. När det gäller folkparfiets synpunkter har jag inte såmånga kommentarer. Jag håller med om att det brådskar med att göranågonting åt spannmålsöverskottet. Kanske finns det också förutsättningar föratt mera miljöriktiga odlingsformer kan medverka fill att skapa balans och göraaff det blir mindre kritik mot jordbruket med anledning av urlakning och bekämpningsmedelsrester.Härvidlag bär jordbruket utan tvivel en stor skuld. Jag vill säga till , när han tar uppfrågan om havsmiljön, aft det gäller havsmiljön vet vi aft det främstär urlakning av kväve från jordbruket och från vissa reningsverk som medverkartill förorening, medan det när det gäller vattenmiljön i övrigt också i höggrad är försurningen som ufgör eft problem främst i söfvaftenmiljön. Men justnär det gäller havsmiljön har inte försurningen någon större del i skulden,utan där måste jordbruket se sanningen i vitögat och förstå aft vi är tvungnaatt ändra produktionsformerna, om vi skall få en god havsmiljö runtvåra stränder. Med dessa ord har jag velat uttrycka enförhoppning att vi skall få en fin jordbruksdebatt under detta år och attkvalitetsfrågorna inte skall glömmas bort i den debatten. AnL 123LENNART BRUNANDER (c) replik: tog upp en hel del saker somkan vara intressanta att diskutera. Jag sade att det är viktigt att komma till rätta medhavsmiljön - för fiskets del men över huvud taget därför att havet är en vikfigresurs. Men jag tror att det är fel aft som säga att def ihuvudsak är jordbruket som är skuld till att havet förstörs. Nej, det gällerhela den miljöpåverkan som finns. Det är inte minst fråga om luftföroreningarsom hamnar på marken och slutligen också i havet. Jordbruket skall naturiigtvisbära sin del av skulden, men jag tycker att skulden skall fördelas på eftrimligt sätt. Vi måstealltså vidta åtgärder på alla dessa områden. naturligtvis sin skuld,eftersom den innebär att tungmetaller och annat lakas ur marken och slutligennår havet. Här krävs åtgärder, och de måste vidtas snabbt och på många plan, GretheLundblad berörde också resonemang om ekologisk balans ochekonomisk balans. Hon hoppades att vi när vi är ute i landet talar med böndernaom att de:skall gödsla mindre. kom även in på kvaliteten påmaten. Men, , vem är det som har stimulerat till den härstorskaliga jordbruksproduktionen? Vem var det som ville att manskulle lösa alla problem genom att producera på det här sättet? Var det inteden socialdemokratiska regeringen? Jordbrukarna var den gången väldigtmotsträviga och accepterade infe självmant det här, men de har fåft göra def.Den prispresspolitik som den socialdemokrafiska regeringen har fört motjordbrukarna har ytterligare förstärkt detta, eftersom jordbruket tvingaspressa ur mer för att nå ett ekonomiskt resultat, Def här är inte bra. Det ärdärför som centerparfiet har föreslagit att det skall bli eft omställningsstödtill jordbruket, så att vi kan få in produkter som bättre kan ta hand om kväveti marken. Skulle ansluta sig till den idén?