prot · GA0968 · 1986-12-31 00:00:00 — De skyller på alla möjliga problem, som de påstårfinns. Undersökningen i är inte helt ny. Jag har varit på besök hos AMS och träffat och även talat medufbildningsdi-rektör , som har hand om AMU-utbildningen, och fåttbekräftat att man nu lagt om verksfadsufbildningen och anpassat den mer tilldagens arbetsmarknad. Vidare kan jag konstatera, som andra också har gjort, attdef även för pojkar som'väljer icke-träditionell AMU-utbildning finns problem,Def är naturligtvis föga tröst, men så är det. Det ärabsolut nödvändigt att vi på alla sätt försöker bredda kvinnornas Om särskilda AMS-åtgärder för kvinnor Om särskilda A MS-åtgärderför kvinnor arbetsmarknad,om de över huvud taget skall ha en chans att få jobb . Det ärsjålvfallef bra aff man också kanske kan öka antalet platser på typiskakvinnolinjer, om det av arbetsmarknadsskäl visar sig lämpligt aft göradet, somt, ex, i i fråga om kontorsufbildning. Det är ju kvinnorna somär i underläge under alla förhållanden. Men det räcker inte aft bara satsa på AMU-utbildning föratt bredda arbetsmarknadsutbildningen för flickor. har i sinpartimotion om jämställdhet, som vi väckte under den allmänna motionstiden,lagt fram en hel rad olika förslag. Jag skall bara ta upp några, och jag hoppasatt jag skall kunna få stöd av här för några av deförslagen. Är beredd att arbeta för att ungdomslagi betydligt större utsträckning än ordnas utanför den offentliga sektornoch används som eft jämställdhetsinstrument, så aft flickorna kan pröva påicke-tradifionella kvinnoyrken? Kommer att arbeta för en bättreplanering av de särskilda åtgärderna för kvinnorna på arbetsmarknaden? Jagtycker att åtgärderna är mycket bra, men de kan göras bättre - de måsteplaneras mer långsiktigt ute i länen. Vi har föreslagit aff man skulle göra uppen treårsplan för att berörda parter verkligen skulle veta hur mycket pengar dehar aft röra sig med. Kommer dessa projekt att i ökad utsträckninginriktas på kvinnor i glesbygden och på de deltidsarbetande? Det vore bra attfå eft svar på den frågan. Är det inte dags , , att verkligen geett rejält ökat stöd fill JämO, så aft man där har möjlighet att verkligenfölja upp de akfiva jämsfälldhetsåtgärderna? Vi har i vår mofion pekat på attJämO behöver ytterligare en handläggare, och vi hoppas kunna få stöd för detförslaget. Slutligen vill jag säga att det vore förödande om manskulle upphöra med den AMU-utbildning för flickor som speciellt omfattar deicke-traditionella kvinnoyrkena. AnL 29 Arbetsmarknadsminister : Herrtalman! Den svenska arbetsmarknaden är väldigt könsuppdelad - def har ViolaClaesson alldeles rätt i. Yrkesklassificeringen visar aff det är ungefär så somViola sade, att männen finns representerade i 300 olika yrken ochkvinnorna i eft 30-fal, Varför är det på det här sättet? Trots allt är det juså att när det gäller kvinnors yrkesverksamhetsgrad på arbetsmarknadenligger längre fram än något annat land. Den svenska debatten omjämställdhetsfrågorna har egentligen varit mera långtgående och mera radikaloch avancerad än i något annat land. När vi dessutom har drivit försök attbryta den könsuppdelade arbetsmarknaden , är frågan: Hurkan det komma sig att man ändå kan säga, som sade, att vijämfört med många andra länder har en hårdare könsuppdelning på den svenskaarbetsmarknaden? Det finns många som har försökt förklara detta. En del har sagt att en viktig orsak är att Sverigeundslapp kriget. Krigsåren gjorde att kvinnor i andra länder tvingades ut påarbetsuppgifter som männen hade haft.Arbetsgivarna blev tvungna att ta emot kvinnorna, och dessa blev sedan kvar.Man fick en vana. Andra säger att en orsak till att vi har en sådankönsuppdelning på arbetsmarknaden är att den offentliga sektorn i Sverigeexpanderade så starkt just under de år då kvinnorna framför allt sökte sig ufpå arbetsmarknaden, att den var en naturlig arbetsmarknad för dem aft söka sigtill och att arbetsgivarna tyckte att def var naturligt att vända sig tillkvinnorna, Def skulle vara därför det blev en sådan inströmning, som sedanuppfattats som självklar och som var svår aft bryta. Åter andra säger att det är den solidariska lönepolitikensfel. Arbetsgivarna vill ha kvinnor bara dessa är billigare än männen. Det är möjligt - ja, troligt - att det ligger en gnuttasanning i alla de tre förklaringarna. En tröst för ett tigerhjärta kanske är att det vid enriktigt djupgående jämförelse mellan förhållandena för kvinnor och män påarbetsmarknaden i och i andra länder fakfiskt inte är riktigt så illasom det kan tyckas vid ett första ögonkast. I har vi nämligen också denuppfattningen att vi skall kunna förena förvärvsarbete med att ta ett braansvar för våra ungar. Vi vill inte släppa uppgiften att vara mödrar ufan villkänna att vi också sköter den saken. Om man gör en jämförelse mellan och , kan manfinna aft det i finns betydligt mycket fler kvinnor på ledande befattningaroch på mellanbefattningar som arbetsledare inom det privata näringslivet.Såvitt jag har förstått vid en närmare genomgång, är emellertid en mycket stormajoritet av dessa kvinnor utan barn. De har alltså inte detta dubbla ansvar,och då är det kanske lättare aff fä arbetsledandé befattningar. Vi vill ju infenöja oss med det! När vi gör jämförelser mellan och andra länder fårvi inte heller allfid med den fullständiga bilden, I många andra länder görsnämligen mycket av det jobb som vi utför inom den offentliga sektorn oavlönatav kvinnorna. Trots att man kan peka på dessa tvä faktorer och säga attvi inte är riktigt så dåliga som en ytlig statistisk jämförelse av enbartyrkesgrupperna ger vid handen, ser naturligtvis ändå många av oss med storirritation och stor otålighet att vi infe har lyckats bryta könsrollsmönsfret,Samfidigt vill jag säga att def infe finns någonting som är så viktigt för osssom att tålmodigt fortsätta med våra uppgifter. Jag tror faktiskt att även länsarbetsnämnden i Kopparbergslän har den inställningen. Jag har inte uppfattat aft def är på det sätt somViola säger, att man lämnar försöken att få kvinnor till en bredareutbildning och ett bredare yrkesval. De signaler och rapporter jag har fåttfrån länsarbetsnämnden i tyder inte på någonting sådant. Sedan tycker jag aft vi skall försöka fördjupa kvaliteteni våra insatser. Jag tycker det är viktigt, även om jag inte känner till såmycket om just blåsfällskvinnorna, att på olika sätt stödja nätverk av kvinnor.Jag var med när vi drog i gång försöksverksamheten i län för attöppna stängda industridörrar för kvinnor. Kvinnorna sade ungefär så här: Detvar som att komma till månen. Vi kom till en arbetsplats som vi aldrig hade Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskilda A MS-åtgärder för kvinnor Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskilda A MS-åtgärder för kvinnor Det som var vårt stöd var de andra kvinnorna i gruppen. Jag tror aft vi kvinnor fortfarande har en så ömtåligsituation att vi behöver stöd av varandra, antingen det, är i polifiskasammanhang, ute på en arbetsplats eller som elever på ett tekniskt gymnasium,Def är viktigt för oss att medverka till att på olika sätt stödja sådana härnätverk av kvinnor. Det var många frågor ställde. Jaghoppas kunna besvara åtminstone ett par av dem om ni ger mig chansen att fåytterligare en replik. AnL 30VIOLA (vpk): Def gläder mig att det är så många som delfari den här interpellationsdebatten. Men ändå delar jag att def är bedrövligt aft så många bänkar är tomma här. Jag äremellertid också glad över de tongångar ochdet engagemang som jag tycker migfinna i det som här säger. Men är även vi bekymradeöver att det ser ut som def gör när def gäller könsuppdelningen påarbetsmarknaden. Eftersom är statsråd och medlem av det socialdemokratiskapartiet och av den socialdemokrafiska regeringen, måste vi få ställa frågor ochäven framföra krav från kvinnor som har lärt oss hur kvinnors liv kan vara ochsom talat om hur de skulle vilja förändra sina liv. Jag tror att det är litet farligt att spekulera på detsätt som gjorde när def gällde.orsakerna fill att vi har enkönsuppdelad arbetsmarknad. Det är svårt, för att inte säga omöjligt attdiskutera frågor som handlar om kvinnornas kamp och möjligheter, utan attsamtidigt diskutera vilken typ av samhälle det är som vi lever i. Def är intebara så att arbetsmarknaden är starkt könsuppdelad, utan det är också så attkvinnorna på arbetsmarknaden, liksom i samhället lövrigt. leveri olika världar.En ung tjej i industrin eller en arbetslös - flickor av typen brukets döttrar -lever ju inte alls på samma villkor som en högt utbildad kvinna i karriären.Eller ta t. ex. en städerska eller en ung metallarbeferska som tvingas kämpaför att behålla sitt jobb eller för att få ett jobb efter en period avarbetslöshet. En sådan kvinna lever helt annorlunda jämfört medkapitalisfkvinnan som äger en hel koncern. , för att ta en kämpande städerska som exempel, ochAntonia kommer aldrig att kämpa tillsammans. Det kommer aldrig att bli fråga omnågot sysferskap mellan dem. Man måste dock försöka komma fram fill förklaringartill varför arbetsmarknaden ser ut sorn den gör. Den solidariska lönepolitiken skall vi nog akta oss föratt blanda in här. Är det inte i stället så, , att vi lever ieft samhälle som har behov av en reservarbetskraftsarmé - i detta falletkvinnor - med låg utbildning och låg lön, som man frånarbetsgivarnas/arbetsköparnas sida vid behov kan tvinga tillbaka till spisen?Är det inte också så, aff det - och där har jag samma uppfattningsorn de borgerliga kvinnorna om vad som kan göras - behöver införas en kortarearbetsdag för att villkoren för de kvinnor som finns på arbetsmarknadenskall kunna förändras? Menframför allt tror jag att vi inte kommer att kunna lösa dessa frågor fullt ut förränvi har fått ett annat samhällssystem. Den diskussionen måste vi nog också förai samband med aft vi tittar på bl. a. blåsfällskvinnorna såsom lysande exempelpå offensiva och kämpande kvinnor. AnL 31 (): Herr falmanlDef är ju bra om inte troratt det blir något stopp när det gäller utbildningen i inomicke-tradifionella kvinnoyrken. Jag har läst rapporten i fråga, jag har denhär. Enligt min mening andas den en mycket negativ syn på den här utbildningen.Man skriver bl. "Att ta in odeciderade och yrkesvilsna unga kvinnortill otradifionell utbildning vill vi på det bestämdaste avråda från. Satsningar på traditionell utbildning för kvinnodomineradeyrken har visat sig ge relativt sett betydligt bättre resultat speciellt inomvård, kontor och administration." Det vore bra om kunde påverkalänsarbetsnämnden i , så att vi också i fortsättningen får denhär typen av utbildning i icke-traditionella kvinnoyrken. Det är vad vi hoppaspå. Jag vänfar på svar på de frågor jag ställde tillarbetsmarknadsministern. Jag skall inte nu analysera orsakerna till attarbetsmarknaden är så segregerad som den är , ufan det är bättre aff ägnafiden åt att försöka komma fram fill hur arbetsmarknaden skall förbättras förkvinnor. 1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskUda A MS-åtgärder för kvinnor Def citat som läste uppgällde slutsatsen i den rapport som lämnats, den slutsats som dragits av demsom lämnat rapporten. har inte dragit denna slutsats. har i rapporter som jag har fått infördenna interpellationsdebatt sagt att man avser att utveckla gruppmefodik vidarbetsförmedlingen och inspirera kvinnor aftvälja utbildning och yrke inom étt bredare område samt aft tillsättavägledningsgrupper som skall ge stöd till kvinnor att välja otraditionelltoch/eller satsa på mer kvalificerade utbildningar. Målet är aft ge de ungakvinnor som bor i länet en sådan utbildning att de kan stanna kvar och arbeta ilänet. avser också att samverka med andra myndigheter inomlänet för att åstadkomma detta. Den slutsats som länsarbetsnämnden drar äralltså infe densamma som dras i den av Chariofte Branfing citerade rapporten. Man kan självfallet inte dra den slutsatsen att man, baraför aft man inte har lyckats fill med en metod som man haranvänt, därmed skall ge upp försöken att få en annan fördelning på olika yrkeni defta land. Det skulle vara förödande om vi fann oss i att föra en sådefaitisfisk politik -def skall vi inte göra. ställde en rad frågor till mig, men endel hör bättre hemma i debatten om budgeten, t. ex. hur mycket som skall satsaspå JämO när det gäller tjänster. Får jag säga ett par ord om ungdomslagen. Just nu hållervi i regeringen på med att försöka övertyga arbetsmarknadens parter-.om att deskall ta sitt fulla Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskilda A MS-ätgärder för k vinnor ansvar ochmedverka till införandet av inskolningsplafserna, som ju skall vara eftkomplement på den privata arbetsmarknaden. Ungdomslagens konstruktion är sådanatt den passar framför allt på den offentliga arbetsmarknaden och bara till endel kan flyttas över till den privata. har emellertid varit enig omatt införa eft annat sysfem, med inskolningsplafser på den privata delen avarbetsmarknaden. har också varit enig om aft hälften avinskolningsplatserna skall gå till flickor. Om vi infe på något sätt styrutvecklingen på det området är jag nämligen övertygad om - def låg också iCharlotte oro - att det kommer att bli ungdomslag inom den offentligasektorn för flickor och inskolningsplatser inom industrin för pojkar, och detvore en olycklig utveckling. Jag har diskussioner med representanter förarbetsmarknadens parter om inskolningsplatserna, och def är verkligen minförhoppning aft de snart skall leda till resultat på detta område, så att defblir fler platser i praktiken än det fåtal som vi har lyckatsåstadkomma. När det gäller planeringen av länsinsatserna är detriktigt att det behövs större långsiktighef. Def är min avsikt aff resonera omdessa frågor på det landshövdingsmöte som jag skall delta i -landshövdingarna är ju de högsta cheferna i länen. Jag hoppas att vi där kanfinna vägar. Def är många myndigheter som måste vara inblandade, menlandshövdingarna kan vara en väg aft nå dessa olika myndigheter. Glesbygdens kvinnor behöver ägnas mycket storuppmärksamhet och omsorg. De försök som pågår i Tornedalskommunerna med attutnyttja arbetsmarknadspolifiska hjälpmedel pä ett annorlunda sätt och medextra medel för att skapa sysselsättning i framför allt glesbygden hoppas jagganska mycket på. Försöksverksamheten har varit i gång bara eft halvår, och detär för tidigt att dra definitiva slutsatser. Jag fick senast enrapport som visar att def ändå är möjligt aft med sådana här extraordinärainsatser skapa nya arbetstillfällen också i kommuner som år hardrabbats av avfolkning. Jag tror att def är alldeles nödvändigt aft vi ordnarjobb åf kvinnorna i de här kommunerna, annars kommer kommunerna inte att kunnafortleva. Med fortsatt avfolkning av unga flickor finns def inteförutsättningar för ytterligare framfidssatsningar. Därför är det ett måste attde nya satsningarna på jobb kommer även unga flickor till del. Jag tycker aft pä eft väldigt bra sättsammanfattade den framfida arbetsmarknadens utseende. Hon sade att den bredaarbetsmarknaden innehåller både omsorg och teknik. Det är så det är. Det somär vår uppgift är inte bara att bredda yrkesvalet, ufan också att se till aftde traditionellt kvinnliga yrkesområdena får ett bra innehåll, bra möjlighetertill god lön och möjligheter till god arbetsmiljö och vidareutveckling. Det ärlika viktigt som den frågeställning vi just nu diskuterar om ett breddatyrkesval. Tredje vice talmannen anmälde aff Chariofte Branfinganhållit aff fill protokollet få antecknat att hon infe ägde rätt fillytterligare inlägg. AnL 33VIOLA (vpk): Självklart, , är def mycketviktigt aff uppvärdera också de yrken som brukar kallas traditionelltkvinnliga. någonfingsom har funnits i debatten allra längst, så def kanske vi infe alls behövertvista om. Men jag måste säga aff jag är litet osäker på varAnna-Greta , och regeringen står när detgäller utvärderingen i . Jag måste få gä tillbaka till den. Jag har inte fattat rikfigt om arbetsmarknadsdepartementethar varit inblandat efter det att rapporten, som jag tycker är märklig,presenterades. Har varit med och rekommenderat det som jagkallar en återgång till ett gammalt mönster, med en satsning på bl.a. avanceradkontorsufbildning, som jag tror att kallade def? Svaret tillChariofte Branfing stämmer faktiskt infe riktigt. Efter aft ha granskatuttalanden i länsarbetsnämnden har jag funnit att man använder den härrapporten just på det sätt som vi kvinnor infe skulle vilja att man gjorde. Manhänvisar till rapporten, och en av de ansvariga säger så här: Egentligen har vivetat om detta - alltså att def var så svårt för de lågutbildadeunga tjejerna som skulle gå AMU-kurser - men vi har värjt oss mot def införtrycket från olika håll. Man känner sig alltså pliktskyldigt tvungen att åtasig dessa uppgifter- från högre ort, kan man tänka sig. tvingas vi accepterakalla fakta. Vårt uppdrag är att få ut kvinnor i arbete, och då är utbildning itraditionella kvinnoyrken det bästa, säger den ansvarige på länsarbetsnämnden. Det går infe med en sådan polifik. Jag menar att vihärifrån måste uttala vårt stöd - och naturligtvis vore det särskilt värdefulltmed ett stöd från sida - för de kvinnor som infe vill geupp, av typen Blåsfällskvinnor. De satsar enormt mycket på alt hjälpa andra,trots att de redan själva har övervunnit svåra hinder på vägen både iutbildningen och i de mansdominerade jobb de har. Jag tycker också aft det är viktigt att förmedla litet omdetta vägval. och de andra tjejerna i Blåsfällskvinnor säger sä här: "Det går infe att förändra könsroller över en natt.Men vi är på väg, inget kan stoppas oss . Inte ens vankelmod hoslänsarbetsnämnden. Att kämpa för att få samma villkor och värde som männen ärnödvändigt. Själva har vi fått ett värde som vi näsfan infe kunde drömma varmöjligt. Vi tjänar också lika mycket som männen, deklarerar trion." Jag skulle vilja höra om inte skullekunna ta i på skärpen mot länsarbetsnämnder som är beredda att backa när detkan verka motigt och när man genom beställda rapporter bara får de svårigheterman visste om bekräftade. Prot.1986/87:68 lOfebruari1987 Om särskilda A MS-åtgärderför kvinnor AnL 34 EWAHEDKVIST (): Eftersom talade omkvinnorna i glesbygden skulle jag vilja fästa uppmärksamheten på den motionsom vi socialdemokrater har väckt under den allmänna mofionsfiden och somhandlar just om kvinnors möjligheter att leva och arbeta i skogslänen. Imotionen pekar vi på att det infe finns någon automatik i att arbetstillfällenai skogslänen också kommer kvinnor fill del i lika hög grad som männen. Fördetta behövs särskilda insatser-både utbildningsinsatser och andra insatser. a. hur viktigt det är aft man fortsätter att särredovisakvinnornas villkor i 6 protokoU 1986/87:66-69 Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskilda A MS-åtgärderför kvinnor skogslänen,aft män fortsätter aft hålla tummen pade problem som finns och vadman kan göra för att lösa dem. Vi framför också att man bör fortsätta med denförsöksverksamhet med arbetsmarknadsutbildning i företag som har förekommit ien del skogslän. Vi föreslår särskilda utbildningsinsatser för de ungakvinnorna, för annars är def risk för att de åker i väg till storstäderna - detser vi . Vi framhåller att man måste ägna sig åf uppsökande verksamhethos arbetslösa kvinnor i glesbygd, hos kvinnor som kanske aldrig haft ettarbete och som aldrig har kommit i närheten av de fina utbildningsinstitutionervi har i kommunerna. Man bör söka upp dem och erbjuda dem olika möjligheter.Man måste se till att beredskapsarbeten inrättas också inom icke traditionellayrkesområden, och man bör särskilt stödja kvinnliga företagare. Allt detta föreslår vi i vår motion. Jag tror att dennainterpellationsdebatt har visat att vi är många som kan hjälpas åt om vi villstödja kvinnor i skogslänen. AnL 35 (): Jag tycker def är synd aff in avsikter i rapporten till länsarbetsnämnden i somfaktiskt infe finns där. Jag sade i mitt anförande aff teori och verklighet infealltid stämmer överens. Det är tyvärr på def sättet. Jag anser att rapportenskall användas med varsamhet. Både jag, och många andra vet attpendeln slagit över ganska långt när det gäller de insatser som gjorts inom arbetsmarknadsutbildningen.Jag har varit vårdlärare och kommer mycket väl ihåg de år när allarbetsmarknadsinriktad utbildning skulle ske inom vårdområdet. Dess värre varinfe alla som fick den utbildningen lämpade för det arbetet. Om man intelyckas så bra inom de teknikorienterade utbildningarna, därutbildningsplatserna nu finns, tror man att satsningarna inom det området ärmisslyckade. Jag instämmer i vad arbetsmarknadsministern sade, att detär den breda arbetsmarknaden och kvinnornas villkor vi måste värna om. I dettaarbete bör man på eft lämpligt sätt fa vara på de erfarenheter som redovisas irapporten. Man får inte ge upp därför aft kvinnor med dålig grundutbildning ochsvagt självförtroende ibland litet hårdhänt har motats in i eft arbetsområdedär det dess värre inte har funnits några Blåsfällskvinnor som kunnat ställaupp med den trygghet som kvinnor med låg utbildning fakfiskt behöver för attkunna hävda sig på en jämställd arbetsmarknad. Jag ser infe läget som negativtutan som en möjlighet fill eft avstamp för en ny utbildningsplanering inomKopparbergs län. Tredje vice falmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat aft hon infe ägde rätt till, ytterligareinlägg. AnL 36 : Herr talman! Jag har ingenting emot aff fa itu medvankelmodiga och trilskande länsarbetsnämnder. Men jag tycker att det i så fallskall vara en rättvis bedömning av dem. Jag vet inte vilka informationer har närdet gäller att bedöma länsarbetsnämndens inställning i defta falL I början avden här månaden har jag i varje fall via fått uppgiftenatt länsarbetsnämnden har fatfat eft beslut, som innebär att den kommer attfortsätta att arbeta för att bredda kvinnornas yrkesval och arbetsmarknad - ochdet tycker jag är bra, Def projekt som det här gäller hör fill de många projektsom vi nu har valt uf för att ge ytterligare stöd under defta år. Vi har gettlänsarbetsnämnden i medel för att fortsätta en utvärdering avdenna verksamhet. Jag funderade mycket noga innan jag fattade det beslutet,eftersom det fanns en hel del i den tidigare utvärderingen som jag satte frågeteckenför. Jag satte också frågetecken för en del av de slutsatser som utredarna drogoch som har refererats bl, a, i den här debatten. Men jag kunde även notera affdessa utredare själva sade att vad de nu anförde kunde göra att de anklagadesför att vara reaktionära. De sade att "vi menar att vi vill ha en breddadarbetsmarknad, men vi tror infe att just de här metoderna är de rätta". Då frågade jag mig själv: Skall jag nu säga att detta varen urbota dålig slutsats, eller skall vi se litet djupare och analysera vad detvar som gjorde att de här kvinnorna som valde otraditionellt inte fullföljdeutbildningen, inte lyckades pä det sätt som vi hade hoppats på? Jag tror att viockså måste våga göra den typen av analyser för att lära oss hur vi skallhantera denna fråga i fortsättningen. Det är klart att def är mycket svåra tingsom vi här jobbar med. Vi vet att kvinnor i en utsatt ställning, som ärarbetslösa, som kanske är osäkra om sin egen situation, naturligtvis möter ettväldigt motstånd inom sig själva och hos omgivningen, när de dessutom skall gåin i ett otradifionellt yrke. De behöver allt stöd, och frågan är hur vi skallforma det stödet. Jag hoppas att också den här verksamheten i länskall hjälpa oss att lära oss nya saker och att vi skall kunna ta nya fag föratt nå en bättre ordning . Prot: 1986/87:68 lOfebruari 1987 Överläggningen var härmed avslutad. 9 8 Anmäldes och bordlades 1986/87:72Ändring i räntelagen (1975:635) m,m. 10 8 Meddelande om interpellation Meddelades att följandeinterpellation framställts 1986/87:167av () till statsrådet om den kommunalabarnomsorgen: Det har framkommit i olikaundersökningar att LO-gruppernas barn i mindre utsträckning än andra kommer iåtnjutande av barnom- Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 sorg, ISCB:ss, k, Ulf-undersökningar 1982/83 framkom aff LO-barn, TCO-barnoch /SR-barn hade plats i daghem.