prot · GA09133 · 1986-12-31 00:00:00 — (Beslut i ärendet skulle fatfas vid nästa arbetsplenum.) 1986/87:34om anslag till utrednirtgar m. m. 1986/87:100 delvis) Anslagtill utredningar m. m. 99BJÖRN KÖRLOF (m); I detta betänkande från justitieutskottetbchaudlas ett antal principiella frågor inom krimirtalpolifiken. På grund avkammarens hårt pressade tidsschema skall jag försöka atf fatta mig ganska kort. I reservation 1 hävdar vi moderater, mot bakgrund av vårakrav i parfimofionen, att vårt straffrättsliga påföljdssysfem i avgörande gradmåste bygga på allmänprevenfiortcns grund. I samband med att regeringen läggerfram förslag med anledning av fängelsestraffkommitténs betänkartde bör enligtvår mening hänsyrt i forfsäffrtingen i större utsträckrting än som sker i dagtas till allmänprevcrttiortcrts krav rtär det gäller broftsbalkcrtsartvisrtingar till domstolarna om de individual- och allmänprcvenfiva reglerna. I reservation 2 hävdar vi moderater, liksom vi nu hargjort , att den halvtidsfrigivningsreform som genomfördes ärdjupt olycklig och innebär både ologiska och uudcrliga sigrtaler till såväl demsom begår brott som fill domstolarna. Att ett brott skall förskylla det straffsom står angivet i är en grurtdläggartde och mycket enkel princip.Den har dessutom förartkring i vad som brukar kallas legalitetsprirtcipen.Gcrtom det rtu rådande systemet gäller infe denrta princip fullt ut längre. Av en helt annan lag - lagen om kriminalvård i anstalt -framgår att i flertalet fall när det gäller brott som förskyller frihetsstraffunder förkortas det av domstolen utdömda straffet med hälftert. Dennaordnirtg måste nu snabbt bringas att upphöra. Signaler både fill domstolar ochtill dem som begår brott måste innebära aft de av domstolarna utdömda straffenskall avtjänas. 9 protokoll 1986/87:133 Anslag till utredningar m. m. I samband med proposition om nyttfängclsestraffsysfcm bör dert villkorliga frigivningen i princip avskaffas ochendast förekomma i undarttagsfall. Det kan t. ex. gälla vid gott uppförande ellerom någon som har avtjänat ett längre fängelsestraff har ordnadearbetsförhållanden och bostad och det passar att-vederbörartde kan komma utnågot fidigare på gruud av detta. I reservation 4 hävdar vi moderater att den gruppkriminella som ideligen återfaller i svåra brott måste finrta sig i att drabbasav straffskårpningar. Det är en tanke som sartnolikt har stor förankring i detallmänna rättsmedvetandet. Det är allmänt känt atf ert liten grupp kriminellaideligen återfaller i brott och begår ett mycket stort antal brott i vårtlartd. Det måste vara rimligt att denna grupp får klart för sig att samhälletreagerar på dess ideliga återfall i svår brottslighet med skarparestraffreaktioner än som sker . Detta bör, enligt vår moderata syn, ocksåkomma till uttryck i proposifionen om nya brottsbalksregler. I reservation 7 kräver vi moderater aft en ordentligutredning görs om kostnaderna för brott mot enskilda. Vi har under en följd avår förf en diskussion här i kammaren om olika insatser mot den s. k. ekonomiskabrottsligheten. Stora resurser har, med rätta, lagts ned på en hel del områdenför att utreda hur det förhåller sig med kostnaderna för dessa brott. a. utrett hur de belastar företag och enskilda, vilka kortsekvenser def harför konkurrcnsförhållandena inom marknaden och naturligtvis också vilkakonsekvenser det har för de hederliga skattebetalarna när andra människorundandrar sig skatt. Det pågår fortfarande en hel del utredningar ochundersökningar beträffande dessa förhållartdert. Men def har aldrig gjorts någon riktig undersöknirtg ellerutredrtirtg om de kostrtader som drabbar oss alla i olika former rtär ertskildautsätts för brott. Det kan gälla våldsbrott av olika slag, och det kan ocksågälla brott i form av stöld, förstörelse och vandalisering som drabbarenskilda. Vi ser infe så mycket av dessa kostnader annat än i form av skatteroch avgifter till det allmärtrta när det gäller t.ex. klotter påtunrtclbanevagnar, förstörelse av: parker m.m. samt de kostrtader som vi alla måstevara med om att betala för dem som drabbats av våldsbrott och som gällersjukvård och att de drabbade inte kan delta i arbetslivet och kartske t.o.m.blir handikappade för livet. Det är viktigt aft vi alla får klart för oss hur dessakostnader ser ut. Det är föivårtande att socialdemokraterna ständigt motsättersig en sådan utredning. Detta krav ställer vi i reservafion 7. I reservafion 8 slutligen, herr talman, tar vi återigenupp frågart om tjänsteansvar för de tjänstemän som är anställda inom den offentligasektorn. Vi har fått klart för oss att det är på gång en ny lagstiftning, somkan komma atf innebära att ämbetsansvaret i någon form återinförs. Det är afthälsa med tillfredsställelse. Def är emellerfid enligt vår uppfattning oerhörtviktigt att ett sådant lagförslag presenteras för under innevarandemandatperiod, och vi är litet osäkra på hur socialdemokraterna och regeringenser på möjligheterna fill det. Ett förslag orti vidgat straffansvar förtjänstefel måste alltså enligt vår uppfattning läggas fram i sådan tid attriksdagen kan fatta beslut före utgångert av 1987/. Det är détkrav som vi ställer i reservation 8. Mot den här bakgrurtdert, herr talman, vill jag yrkabifall tili de moderata reservafionerna 1, 2, 4, 7 och 8. 100KARIN AHRLAND (fp): Å vägnar yrkar jag bifall tillreservation 6 som gäller forskning om könsrollernas betydelse förbrottsligheten. Vi har i i vår jämställdhetsmotion uudermårtga år framställt, krav på utökad forskning i fråga om könsrollerrtä. Avdert artledrtirtgcrt är det fullständigt naturligt för oss att stödja de kravsom nu har ställts i certtermotionen. Vi vet att det finns stora skillnader mellan kvinnor ochmän också när det gäller brottslighet. Då är det bara naturligt för oss att tareda på vad dessa skillrtader beror på. Det kartske kunde vara bra över huvudtaget för att få en lägre krimirtalitet i lartdet att ha större ordnirtg ochreda i detta avseende. Vi tycker inte att den forskning som redovisas avmajoriteten i form av några småskrifter från BRÅ på något sätt motsvarar dekravert. I övrigtyrkar jag bifall till utskottets hemställart pä alla purtkter. Jag vill sedart bara härtvisa till aft vi har avgivit tvåsärskilda yttrartden. Det ena gäller nödvärnsrätten öch det andra villkorligfrigivning och sfraffmät-ning vid återfall. Här räknar vi med aft få enmöjlighet att återkomma rtär det kommer en proposition. 101 (); Om männcrt vore lika laglydiga som kvinnorrtaskulle den totala brottsligheten minska , Det är ett intressantförhållande som är värt att lyfta fram och begrunda. Dessutom: Kvinrtor ochmärt begår olika typer av brott. Bland kvinnor är det förmögenhetsbrott somdominerar. Märtrtcrts speciella brottsmarknad är grova stölder, vålds- ochsexbrott. Den låga kvinnokriminalitetcrt borde vara en mycket intressarttutgårtgspurtkt för ett studium av könsrollernas betydelse för brottsligheten.Vi anser därför att forskning med mera direkt inriktning på skillnaderrta ibrottsbenägerthet mellan kvinnor och män nu bör komma till ståud. För att tillrättaföra brottslingar har olika metoderanvärtts urtder sertare årtiortdcrt. gällde defallmärtpreverttiva tänkandet: brottslingar skulle straffas i avskräckandesyfte. På 1960-talef kom behandlingsideologin. blev det decenrtiumdå iugcrt fick stämplas som avvikare, eftersom hart i så fall idcrttifieradesig med rollcrt som krimirtell: , , artses def fel att tvirtgartågort aft låta sig behartdiäs. Med den här rika av tillämpade metoder borde vi ha goda kurtskaper om vilkert inriktnirtg som ger bäst resultat. Tyvärrtycks vi fortfarartde famla oss fram blartd behartdlingsformer. Någonutvärdering av gjorda insatser eller brist på insatser har inte gjorts. Om viskall kunna få någon väglednirtg för framtidert bör det komma till stårtdforskning och utvärdering av de olika metoderna. Varje återfallsbrottsling representerar ett allvarligtmisslyckande för samhället. De insatser som prövats har irtte förmått hjälpabrottslirtgen till en återanpassning. Samhällets insatser måste vara klara ochkonsekventa. Vid valet av påföljd måste upprepad våldsbrottslighet bestraffashårdare än ert enstaka lagöverträdelse. Detta måste dessutom vara väl känt förgruppen brottsaktiva våldsverkare. Samhällets kommande sanktioner mot upprepatvåld skall kunna förutses. Anslag till utredningar m. m. Prot:1986/87:133 Det finns anledning att erinra om uppfattning attvillkorlig ljum 1987 frigivning inte bör ske föreavtjänandet av två tredjedelar av strafftiden. , . . Dettager en mer rimlig fördelrtirtgmellart utdömd och avtjärtad strafftid. Anslag ullutredningar " " " ' kriminalvårdandcmyndigheterna bör dock inte åläggas en obligatorisk villkorlig frigivning efteren viss tidpurtkt. I urtdanfagsfall måste upprepad allvarlig misskötsel urtderfärtgelsetidcrt eller rtya brott begårtgrta urtder straffvcrkställighcfcrtkurtrta leda fill crt villkorlig frigivning . I normalfalletskall dock den villkorliga frigivningen inträffa när två tredjedelar avstrafftiden har avtjänats. Med det artförda vill jag yrka bifall tillreservatiortcrna nr 3, 4, 5 och 6. . 102 (): Till justitieutskottets betärtkartde 34 ärfogade åtta reservationer. De rör frågor som vi hardiskuterat här i kammarert. Jag skall bara kortkommerttera reservatiorterna. I fyra reservationer fas frågor upp som har auknyfrtirtgtill påföljdssystemets utformning och innehåll. I reservation nr 9 förespråkas aft nu skalluttala sirt uppslufuing bakom tanken på att allmänpreverttionen skall ges ertframträdande roll i straffsystemet. Till detta vill jag bara säga aft synen påde olika preventions-teoricrna har-stor betydelse för utformningen av ettstraffsystem. Det är också en fråga som behartdiats utförligt ifängelscstraffkommitténs betänkande.och också uppmärksammats i många avremissvaren med anledning av kommitténs betärtkande. Reglerna för villkorlig frigivning behandlas ireservationerna 2 och 3 och i ett särskilt yttrande från . Efter vadjag förstår går de borgerliga partierna fram med tre olika förslag om denframtida regleringen av den villkorliga frigivningen. Även dessa frågor har behartdiats avfängelsesfraffkommittén och remiss-instanserrta. Fängelsestraffkommitténföreslog en obligatorisk villkorlig frigivning sedan två tredjedelar avstrafftiden verkställts. I reservatiort rtr 4 föreslås ändringar i reglerna ompåföljdsbestämnirtg vid återfall. Utskottet menar här aft det är väsentligt meden klar reglering av dertrta fråga. Det finns risk föratt nuvarande regler letttill en oklar praxis när det gäller vilken betydelse återfall har vid påföljdsbestämningen. Jag vill med hänvisnirtg fill attfärtgelsestraffkommitténs betänkande remissbehandlats och ärföremål för beredning i justitiedepartemenfct yrka avslag på reservationerna14. Till detta vill jag nämna att arbetet irtom departemerttet tar sikte påatt förslag skall avges i två etapper. Urtder inrtcvarartdc år kommer förslagatt avges beträffartde påföljdsval och straffmätrting och nästa höstbeträffande frågor om bl. a. straffskalor och villkorlig frigivning. I fre reservationer behandlas frågor om forskning på detkriminalpölitiska området. I reservation rtr 5 yrkas att skall geregeringert till kärtna det betydelsefulla i aft forsknirtg och utvärdering avolika bchartdlirtgsformer I reservation nr 6 yrkas på ett liknande tillkännagivande när defgäller forskning med inriktning pa skillnader i brottsbenägerthet mellan kvinnor och män. Det råder inga delade mcrtirtgar om behovet av forskrtingkring de här frågorna. Frågan om vilka behandlirtgsformer som är mestfördelaktiga är föremål för uppmärksamhet i denrättsvetenskapliga och kriminologiska forskningen. Det är enligt utskottetsuppfattrting angeläget att förslag som tar sikte på atf utvärderabehandlingsinsatserna inom kriminalvården även fortsätfnirtgsvis ägrtas storuppmärksamhet. Def är också av intresse att uppmärksamhet ägnas åt frågor omkönsrollernas betydelse för brottsutveck-lirtgcrt och att dessa uppmärksammasvid berörda institutioner. Något särskilt fillkänrtagivande till regerirtgert idessa frågor är emellertid irtte påkallat. Jag yrkar avslag på reservationerna 5 och 6. Jag yrkarockså avslag på reservation 7, i vilken det begärs en utredning om samhälletstotala kostnader för enskilda brott. Även om det i och för sig kan finnas intresse av aftnärmare få belagt vilka kostnader för def allmänna och för de enskilda sombrott riktade mot de senare orsakar, ställer sig utskottet dock tveksamt tillmofionsönskcmålef. Genom brottsstatistiken får man en god uppfattning ombrottslighetens omfattning. Enligt utskottets mening måste också andra faktorerän de rent ekonomiska tillmätas betydelse när det gäller att bedöma behoyet avbrottsförebyggande insatser. Brottslighetens skadeverkrtirtgar spärtrtcr överett synnerligen vidsträckt område och varierar i hög grad beroende på vilkentyp av brott det gäller, Atf mot den bakgrurtden koncerttrera irttresset tillde rent ekonomiska skadeverkningarna och samhällskostnaderna kan frånkriminalpolitisk synpunkt vara olyckligt, I sammanhanget förtjänar det ocksåatt beaktas att en forskrtirtg av det slag som motionärerna förespråkar tordevara tämligen resurskrävande med tanke på ämnets omfattning. Slutligen ett par ord om reservation 8, somberör tjänsfean-svaret. Den frågan behandlades av utskottet och riksdagensenast . Utskottet sade då att kraven på en skärprting avstraffansvaret för offentliga tjänstemärt irtte kart lämnas obeaktade och attdärför frågan om tjänsteartsvaret srtarast borde ses över på nytt. Enutgårtgspurtkt för deuna översyn skulle, ertligt vad utskottet uttalade, varaatt en reell utvidgning av straffansvaret kommer till stånd; en ledstjärna förarbetet borde vara att tillgodose medborgarnas intresse av att den offentligaverksamheten utan ovidkommande härtsyrt fullgörs på ett riktigt sätt. Utskottetanlade också ytterligare synpurtkter på det förordade översyrtsarbetet. -enhälligt - anfört beträffartde en översyn av tjänsteartsvaret gavriksdagert som sin menirtg regerirtgert till kärtna. Jag yrkar med detta avslag på reservafion 8 och bifalltill utskottets hemställan. Anslag tdl utredningar m. m. 103KARIN AHRLAND (fp); Jag trodde faktiskt att aft tre olika partier kan ha fre olika åsikter. Det är sådant,, som gör politik spännande. sägerUlla-Britt Åbark att det inte finns några delade mcrtirtgar om behovet avforskrtirtg kring könsrollernas betydelse. Det gör det visst det! Här är detfaktiskt så att vi är två olika parfier, och , som har enmertirtg och två andra olika partier, och socialdemokraterna, somhar en artnan. Det är mycket beklagligt att socialdemokraterna och moderaternahar en artnart merting än och om vikten och värdet ävytterligare och ordentlig forskrtirtg på detta område. Det är beklagligt atfdet råder delade mcrtingar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1986/87:36om ändring i polislagen (prop. 1986/87:115). 104GÖRAN (); Det till volymen tunrta betärtkartdet rtr 36frårt justifieutskottet innehåller två synnerligen centrala frågor, vilka påett påtagligt sätt berör den crtskilde och i icke obetydligmån.rättsförhållartdet mellan den enskilde och statsmakfen. I proposition 1986/87:115 har regeringen föreslagitriksdagen atf dels via polislagen utöka polismans rättighet att i vissa fallkroppsvisitera personer för att söka efter vapen och artdra farliga saker, somkart tärtkas bli föremål för förverkande, dels utvidga rätten i polislagcrt förcrtskild polisman att fatta beslut om husrannsakart. Def är rtågotöverraskartde att regerirtgert rtu har lagt fram dessa förslag, irtte mirtstsom problemet huvudsakligen inte gällt befogenheter för svensk polis att vidtadessa åtgärder utau mer gällt frårtvaron av faktiska polisiära resurser för attkunna fungera effekfivt. De nu gällartde bestämmelserrta om kroppsvisitatiort irättegårtgsbalken täcker väl in de behov som föreligger. Rätfcgångsbalkcrtsbestämmelser är också väl irtarbetade och kärtda. Hanteringen av dessa ärsåledes inget bekymmer för polisen. Genom de nu existerande stadgandcrta ipolislagcrt finns, en heltäckartde och enligt moderat menirtg tillräckligtlångtgående lagstiftning för att polisen effektivt skall kurtrta utföra sittarbete. Justitiemirtisterns försök att genom det rtu föreslagrtafilläggsstadgandet i polislagcn göra polisens broftsförebyggartde arbete mereffektivt är, enligt min menirtg, närmast löjeväckande och mindre att ansesåsom ett seriöst försök till brottsförebyggande arbete. Det faktiskaförhållandet är det att svensk polis under socialdemokratisk regeringstidsuccessivt har förlorat så många poliser att det i polisdistrikfcrt numerahandlar om ett betydande problem att få den reguljära polistjänstcrt attfurtgcra. Något förebyggartde arbete av någon dimensiort är inte ensatt tärtkapå. Min fråga blir då fill : Påvilket sätt menar ni socialdemokrater att det broftsförebyggartde arbetet blireffektivare med dertrtalagstiftrtirtg, om det saknas poliser att utföra det brottsförebyggandearbetet? Dertrta fråga är, herr talman, central och en av de två avgörandefrågorna i denna debatt. Den andra frågeställningen är om denna lagstiftnirtg ståri samklang med den enskilde medborgarens grundlagsfästa skydd mot påtvingadekroppsliga ingrepp, något som exempelvis pekat på i sittremissvar. Från moderat sida är detta viktigt i en situation där vi står ibegrepp att stifta lagar som inskränker denrta grurtdiagsskyddade rätt. Det är,herr talman, inte så, att vi moderater vill ställa oss vid sidan av ertlagstiftning som skapar en bättre situation när det gäller våldsbrott medtillhyggen, men om lagförslagen rtalkas det grärtsområde där gruudlagsfästa.rättigheter firtrts, kräver vi moderater ett avsevärt djupsiurtigare juridisktdokumcut ärt dert rtu föreliggande propositionen. Ufskottsmajoritefens motiv för en vidgning avpolismans rätt atf företa kroppsvisitation är tunn och föga övertygande.Utskottsmajoritetert för i betärtkandet etf resortemang om institutetkvalificerad risk som skall föreligga för atf dcu rtya lagstiftrtingen skallvara tillämplig. Denrta kvalificerade risk artses föreligga i situationer som"ter sig allmänt hotfulla och konfliktfyllda". Sedan pekar man på ettantal populära sådana: rivaliserande ungdomsgäng och situationer där det ärtroligt att vissa närvarartde bär på krtivar eller artdra tillhyggen. Andrafall, säger majoriteten, är fotbollsmatcher och andra offentliga evenemang,där erfarenhetsmässigt risken för våld med bruk av vapen är överhärtgande. Vi reservartter tar i reservation 2 upp indikafiortcrtallvarlig risk såsom ert förutsättrting för aft kroppsvisitation får äga rum.Frågau om rtär kvalificerad risk föreligger är ert tolkrtirtg som till sirt strukturär alltför vid för att kunna motivera en så ingående och kränkartde åtgärd somkroppsvisitafiort. Vi mcrtar också att beslutet som-huvudregel skall fattasav polismyndigheten och således ej av enskild polisman som i en stökigsituation gör en felaktig och subjektiv bedömning av riskmomentet. Det gäller,herr talman, atf finna strikta avvägnirtgspurtkter där beslutert fattas, uär vihartterar frågor av sådart vikt som kroppsvisitation. Så till frågan om husrannsakart. Denrta delav propositionen har rönt ett massivt motstårtd frårt oppositionen i riksdagenoch har av justitieministern hänvisats till justitiekanslern för utrednirtg.Jag tror att detta också hade varit en tämligen klok åtgärd även när dét gälltfrågan om kroppsvisitation. I reservation 1 tar vi moderater upp frågan omhusraunsa-kart. Vi vill i denna reservation peka på allvaret för somrättsstat atf utart ingående överväganden och analyser kraftigt utvidga rättenför enskild polisman att företaga en sådan åtgärd. Vi menar därför att ertlösning som ligger närmare till är att bestämmelserna i omhusransakart ärtdras så att dcrt bringas i saklig överensstämmelse riied dcrtrtuvarartde regeln i 20 § polislagen. Därmed skulle husrannsakaninstitutet bli operativttillgängligt och inte enbart vara ett brottsutredningsinstitut. I den delert ser vi moderater fram emot resultatet avjustitiekanslerns översyrt. Mot bakgruud av vad jag här artfört yrkarjag bifall fill reservatiorterrta 1, 2 och 3 i utskottefs betärtkartde. 105KARIN AHRLAND (fp): Frårt sida yrkar vi bifall tillreservatiort 2 och i övrigt till utskottets hemställart, som i detta fallbetyder bifall till bl. a. folkpartiefs mofion och avslag på regeringertspropositiort om ärtdrirtg i polislagcrt rtär def gäller husraunsakan. Därmedgår vi emot de båda förslag som behartdiats i betänkandet. Mycket har redan ordats om förslaget aft utöka polisensbefogenheter att genomföra husrannsakan, både i den allmänna debatten och iriksdagsdebatten inom utskottet. Från sida har vi alltsedanjusfitieministern kom med förslaget om större rått för polisman att företahusrannsakan varit emot def. Jag avstår från att här och upprepa alla våraargument i dcrt debattert. I tycker vi nämligen att resultatpolitikär viktig. Vi ville infe ställa upp bakom regeringens förslag. Vi harkritiserat det hårt, och vi har nått vårt mål. Till och med jusfitieministerrtsegrta partikamrater går emot förslaget. Därmed firtrts def irtte någonanlednirtg atf bråka merdcrt här gårtgert. Vi nöjer oss med att påpeka aft vi för vår del infe idagens läge kan se några skäl för atf göra en ändring i den riktning söm varavsikten med förslaget. Det är mycket möjligt, det är rent av troligt, att defborde vara tvärtom, men vi är övertygade om att om landets jusfitiekanslcr harett utredningsuppdrag blir nog harts utredning ganska ingående. Vi misstänkerhonom inte för någonting annat. I är vi också starkt kritiska till förslagetatt ge polisman ökade befogcrtheter fill kroppsvisitatiort. Vi är alldeles ensemed majoriteten om den oroande ökningen av våldsbrottsligheten, infe minst medtartke på att den medfört ett ökat bruk av vapen. Men för dert skull är vi inteberedda att låta polismärtrtcn mer eller mirtdre rutirtmässigt kroppsvisiterahela gärtg där det kanske möjligen måhända kan finnas våldsmän.Kroppsvisitatiort är ett mycket allvarligt irtgrepp mot den personligaintegriteten. Def måste finrtas starka och tydliga skäl för aft tillåtasådartt. De har inte presenterats i propositionen. Den ger helt enkelt irttetillräckligt klara besked, och den sätter kravet på effektivitet före kravet pårättssäkerhet. Det är skäl nog för att vi infe vill ställa upp. 106 (); I nu förevarande betänkartde behartdiäs tvåförslag som rör ärtdringar i polislagen. För det första föreslås i dcrtpropositiort som ligger till grurtd för utskottets betärtkande att det ipolislagcrt irtförs ert bestämmelse som Urtder vissa omstärtdigheter gerpolismärt rätt aft kroppsvisitera persorter för att söka efter vapen och andrafarliga föremål som kan förklaras förverkade. För det andra föreslås ipropositiortert en ändrirtg i polislagcrt i syfte atf artpassa dess regleringav husrannsakan till motsvarande regler. Dcrt här propositiortert har väckt omfattartde debatt ochkritik. Def är ert krifik som ertligt mitt förmertartde i hög grad har skjutitöver målet och som i inånga stycken bygger på grova osakligheter. Det kritiken främst riktar sig mot är förslaget tillregler om beslut om husrannsakan. Vad gäller då saken? Enligt gällande rätt kanbeslut om frihetsberövandeunder brotfsutredrting verkställas av polismärt gertom att dert misstärtktehämtas i sirt bostad, i ert lokal som är tillgärtglig för allmärthefcrt ellerpå rtågot artnat ställe där han uppehåller sig. Regler om detta har furtnits iräffegårtgsbalkcrt. Dcrt juridiska termert för detta är husrannsakan. Räffegångsbalkcrts regler gäller bara broftsutrednirtgar,mert de har uuder tillämpats analogt även i andra fall, dvs. när detgällt främst administrativa frihefsberövandcrt. På sistnämnda område gälleremellertid numera polislagcrt frårt 1984. Polislagerts och regler stämmer infeöverens i det aktuella avseendet.