prot · GA09136 · 1986-12-31 00:00:00 — Han talar ofta om atf vi behöver mer avmarknadssignaler och minskning av regleringarna, och funderar hansärskilt över orti vi . kan avreglera äggproduktionen. Detta är sådana tankarsom även vi i folkparfiet har varit irtne på. Jordbruksministern talar vidareom att man behöver förbättra djurhållningen och öka miljöhänsynen. Han talar om en partiell arealersättning för vissa marker. Om jag förstår saken rättär det fråga om sådana marker som har särskild betydelse för flora och faunaoch som är på väg aft försvinna. Allt detta är vi beredda att skriva under pä. Jag villdock i detta sammanhang återigen aktualisera vårt yrkande om en ny jordbruksufred- ning. Vår kritik går ut på att regeringen arbetar partiellt, med små, snabba experfufredrtirtgar, i stället för att artlägga en helhetssyn och ta samladegrepp i en ny jordbruksufredning. När vi har diskuterat Norrlandsjordbrukef har vivarit inne pä hur jordbrukspolitiken griper in i regionalpolitik ocharbetsmarknadspolitik. Jordbruksministern har nämnt de olika grupper som nuarbetar. Vi har en spannmålsgrupp och en infensitefsgrupp. Dödsboufredningenhar avslutats, och det pågår en utredning om konkurrcnsförhållandenainom förädlingsindustrin. Varför inte, jordbruksministern, sammanföra alltdetta till en ny, parlamentariskt tillsaft jordbruksufredning, där vi i lugn och.ro får försöka komma fram till enbättre jordbrukspolitik? Vi har den uppfattningen, vilket har belysts i kammaren och i andra sammanhang, att diskussionen om jordbrukspolitiken förs i ettlugnt tonläge både i jordbruksutskottet och i kammaren. Därför menar vi frånfolkparfiet atf en sådan här jordbruksutredning skulle kunrta arbetakortstruktivt för aft få fram en bättre jordbrukspolitik. Vi menar aft livsmedelskommitténaldrig fick den möjligheten, eftersom den tid den hade till förfogande var förkort. Man hann med faktainsamling och vissa analyser, men kom inte fram fillnågra konstruktiva förslag. Jordbruks- och livs-medelspoliliken, m. m. När det gäller Norrlandsjordbruket sade KarlErik att vi borde ansluta oss fill hans reservation, om inte vidvoteringen så ändå i värt handlande. Ett skäl för att inte göra def är attderfinns en rad felaktigheter i denna reservation. Jag tror att jag förstårvarför man driver reservationen så som man har gjort. Man säger att det härinte talas någonting om samordning, men det gör vi. Arbetet i programmet ärtvärtom upplagt så att man kan samordna olika stödformer, såsom glesbygdsstödetoch arbetsmarknadsstödet, som man tar upp en diskussion om,osv. Ocksåklimatfrågorna har berörts. Infe mirtst talar vi om dcrt forskning som 1986/87:136 4junil987 Jordbruks- och livsmedelspolitiken, m. m. vi villförlägga fill Röbäcksdalen i norra . I denna berörs i hög gradNorrlandsjordbrukcfs klimatfrågor, bl. a. dess klimatfördelar, som vi också harnämnt. Vad gäller den formella gängen är det ju infe bara så atfprogrammet har varit ute på remiss. Vi har också haft överläggningar, där vihar lyssnat till LRF;s Norrlandsjordbrukspolifiska grupp innan vi har skrivitvårt program. Gruppen har presenterat sig för oss och framfört sinasyrtpurtkter. Vi har fått promemorior från gruppen, och den har varit i kontaktmed våra tjänstemän. Vi har givetvis sedan tagit ansvaret för vårt program, menvi har förvisso i arbetet med programmet haft mårtga kontakter med och fåttvärdefullt underlag från jordbrukets företrädare. På dessa punkter tycker jag alltså att reservationen ärett slag i luften. Det har förts en diskussiort om formfrågornavad gäller Norrlandsjordbruket. har väl själv litet grandantytt atf def helt uppenbart inte finns någort borgerlig polifik när detgäller i varje fall Norrlandsjordbrukef. Def har alldeles klart framkommit attni inte har något alternafiv fill det Norrlandsprogram som regeringen lagtfram. Det är väl också skälet fill att debatten har fått den av mig nämndakaraktären. När det gäller frågan om ansvaret för omställningen frånspannmälsarcaler till nya grödor vill jag säga att regeringen i högsta grad tarsitt ansvar. Vi har enligt vad som har beslutats här i ett40-procentigf ekonomiskt ansvar, och vi är pä grundval av detta ansvar ocksåberedda att ställa pengar till förfogande för utveckling av nya grödor ochprodukter. Vi har satsat på ett omfattande forskningsarbete bäde genom skogs-och jordbrukets forskningsråd och genom . Det gäller nyaproduktionsformer inom jordbruket och som bekant också hela livsmedelskedjan.Här kommer också in frågor om alternativa anvärtdningar, nya grödor ochlikrtande. Vi gör faktiskt från regeringens sida ganska mycket för atf ställaunderlag till förfogande och för atf underlätta anpassningen. Men när det sedan handlar om att finna nya produkter somskall säljas på en marknad, dessutom på en marknad utanförjordbruksprisreglcringen, t. ex. kemiska produkter som skall säljas på denvanliga marknaden till den kemiska industrin, är det givet att det måste varaföretagen som bedömer vilka produkter som har möjligheter på denna marknad. Sedankan regeringen hjälpa fill rned forskning, kanske i vissa fall med inifialstödosv. Jag blev rnycket förvånad över def som iLjung hävdade, atf dessa frågor irtte ens skall ligga under regeringertsansvar, som menar, utan skall avgöras av . I vilkaandra fall menar ett marknadsinriktaf parti som moderata samlirtgspartiet attriksdagen skall besluta om utvecklingen av nya produkter beträffande vilkaenskilda företag eller grupperingar av företag har atf avgöra om det finnskommersiella möjligheter på en marknad? Jag tror aft det finns skäl att göra enordentlig distinktion mellan den typ av ansvar som riksdag och regering har,dvs. att ställa resurser och forskning till förfogande - vilket vi också gör -och ansvaret för att fa reda på var de kommersiella möjligheterna finns. Dettamåste vara näringens eget ansvar. Om det är så aft småjordbrukare, som varinne på. är oroliga för Laholmsbukfsprogramrnet, tror jag att det beror på dentyp av Jordbruks- och livs-medelspoUtiken, in. argumenteringsom har förts av honom själv, innebärande - orn jag Prot. 1986/87:136förstod honom rätt - att def är särskilt de som riskerar att drabbas. Det var 4juni 1987 klart utsagt när Laholmsbuktsprogrammef korti till att denomställning som def handlar om - till en miljövänligare struktur iLaholmsbukten - måste tillåtas att fä fid, just av det skälet aft enskildajordbrukare inte skall ställas i besvärliga ekonomiska situationer. Det ärframför allt de stora jordbruken som är miljöförstörande och som ocksådiskuteras i programmet, exempelvis i sambartd med miljöskyddslagen. i Ljurtg mcrtade på likrtartdc sätt attde små jordbruken blir särskilt utsatta i , om intensiteten ijordbruket allmänt minskas. Jag möter när jag är ute och reser i landet rättmycket den motsatta ståndpunkten. De små jordbruken ställer visserligen upp medden solidaritet som finns inom lantbrukskooperationen, men det är ganska oftaockså tvärtom sä att de små jordbrukarna i mellanbygder är de främstafillskyndar-rta till en lägre intensitet. De vet ju aft de med sina småresurser får vara med om att betala de stora överskott som framför allt skapas avde stora producenterna i Syd- och och som leder till sänktainkomster för bönderna. De får solidariskt bidra fill aft betalaöverskotfskostnaderna. Dessa kostnader, som den höga intensiteten i de storajordbruken driver fram, är naturligtvis en besvärartde belastrting för de småjordbrukarna. Därför möter jag ganska ofta småjordbrukare i mellaubygdcr somtillskyndar en lägre intensitet. Detta kan man för övrigt se också om manföljer motionsskrivandet inför de olika LRF-stämmorna i landet. Jagtror också att det i många avseenden finns stora överensstämmelser mellan desynpurtkter som Bertgt fört fram för del och den politik somregeringen bedriver. Men jag har tidigare påpekat att vi har haft en storkommitté - livsmedelskommiffén -som lagt fram förslag fill etf omfattandeprogram. fattade också 1985 beslut orn att anta detta program och utifrån detta program skall utveckla jordbrukspolitiken till enlivsmedelspolitik. Det är nu vår uppgift -regeringens, ochlantbrukskooperationens-att förverkliga denna livsmedelspolitik, snarare än aftnu tillsätta en ny stor utredning. Jag tror atf vi skulle förlora i tempo i detnödvändiga arbetet för denna jordbrukspolitik, om vi tillsatte en ny storutredning. Låt oss i stället vara överens om att i största möjliga samförståndförverkliga de målsättningar som ställt sig bakom i detta avseende. 22KARL () replik: När def gäller Norrlandsfrågan är detalldeles uppenbart att jordbruksministern och regeringspartiet försökerinstämma i de synpunkter som fanns med i föregående års beslut och som delvisär behandlade och delvis inte behandlade i det program som föreligger. Jagtycker att det är en posifiv utveckling, och jag ansluter mig till dessatankegångar. Låt oss gå vidare och göra mer efter hand. Men jag tror inte atfdet hade gått om vi inte från oppositionens sida försökt pressaregeringen. När det sedan gäller frågan om sambandet mellan enförbättrad miljö och ekonomin i de enskilda jordbruken svaradejordbruksministern att def måste få ta tid för att enskilda jordbrukare och dåframför allt familjejordbruk infe Prot.1986/87:136 4junil987 Jordbruks- och livsmedelspolitiken, m. m. skallkomma i kläm. Jag hoppas att jag kan tolka det svaret så att jordbrukarna idessa bygder - kanske i hela - kan känna sig litetlugnare i förvissningen om att rnan- far ett sådant här ansvar för ekonomin närdet kornmer till förhandlingar. En fråga som jordbruksministern inte kommenterat är vadjag fidigare tagit upp, nämligen frågan om framförhållning när det gäller nyariktlinjer. Jag tror att det också där skulle vara bra med ett uttalande frånjordbruksministern att man skall ge jordbrukarna en chans att anpassa sig itid, så att man inte planerar växtodlingen på ett sätt och sedan tvingas levapä etf annat, därför att.beslutet kom mitt under vårsådden. När def gäller ansvaret för omställning vill jag infe pånågot sätt påstå att def ligger ett mindre ansvar på näringen änjordbruksministern kräver av den. Men jag upprepar kravet på atf ävenregeringen, samhället, har ett ansvar när def gäller att ta initiafiv. Detgäller här en vikfig nationell resurs. Det hartdlar alltså om, sornjordbruksministern sagt, attanvända nya grödor och en ny teknik. Vad som skullevara möjligt är att gå en genare väg och använda nuvarande grödor mednuvarande teknik i stället för att ersätta detta med någonting som är ganskasnarlikt. Jag hinner i denna replikomgång infe gå närmare in på detta. Men härfinns säkerligen stora möjligheter. Jag tror att näringen behöver en.stimulans, och regeringen borde kunna ta litet mer initiativ i detsammanhanget.- 23ARNE i () replik: Jagar litet osäker på hur jordbruksministerntänker beträffande def stöd han anser sig ha från de mindre jordbrukarna närdef gäller frågan om de är tillskyndare fill en sänkt infertsifet eller inte.Jordbrukarna i skogs-och mellanbygderna, som nästan undantagslöst äranimalieproducenfer, har på eget initiativ rett upp sina problem i sä måttoatf de fått en hygglig balans inom mjölkproduktionen och en något så närhygglig balans inom de andra branscherna. Dessa jordbrukare är nästanundantagslöst köpare av spannmål till sin tämligen intensiva djurhållning. Dehar lidit skada av att det på världsmarknaden infe finns någon avsättning förderas produkter, vilket också kosfat staten stora pengar. Jag har svårt aft seatt de skulle vara tillskyndare till en sänkt intensitet. De har nog förväntatsig att på något sätt få ersättning för den minskning av intensiteten som detvingas till. anledningen försökte jag påvisa aft inte hade så stort stöd hos dessa jordbrukare. De har litat päjordbruksministern. Jag vill inte rycka undan den plattformen förjordbruksniinistern, utan det är bara för honom att sä långt dét går leva uppfill det förtroende han anser sig ha i skogs-och mellanbygderna. Det är möjligtatt detta kommer atf lösa sig. Resonemanget om en borgerlig Norrlandspolitik var väl braonödigt. Om det nu var sä att man to the bitter end rnåste försvara den åtgärdsorn nu vidtagits genom att -fundera över hur det skulle vara med en borgerligNorrlandspolitik, vill jag fråga jordbruksministern orn han inte tror attsocialdemokraterna och de borgerliga har ungefär samma problem. Visst kan viklara av en borgerlig Norrlandspolitik. Men både ni och vi är så rasandeberoende av dagsformen inom vpk och hos att vi inte riktigt vet omdet är en socialdemokratisk eller borgerlig Norrlandspolitik som kommer atf föras.Det bestämmer man dar uppe vid väggen. Det är en nyckfull tillställning som dåäger rum. Till slut en rner konkret fråga om uppdraget tilljordbruksnämnden beträffande en avreglerad äggproduktion. Jag har ingenanledning att ha några andra synpunkter i det avseendet men vill fråga omavsikten möjligen också är atf ta bort gränsskyddet och låta denna marknad blihelt fri. Svaret på den frågan intresserar mig en aning och kanske även dem somsysslar med denna produktion. Jordbruks- och livs-inedelspolitiken, m. m. 24 () replik: Def finns rnycket sorn är inkonsekvent i vårnuvarande jordbrukspolitik. Jag pekade i mitt anförande på atf vi har enjordbruksreglering som dels stimulerar den enskilde jordbrukaren till att ökasin produktion genom garanterade priser och avsättning, dels genom olikaproduktionsbegränsningar förhindrar honom att producera. Jordbruksministern tog i sitt senaste anförande upp enannan inkonsekvens. Lantbrukarna får betala miljöavgifter på handelsgödsel ochväxtskyddsmedel. Dessa avgifter används för att bedriva en forskning föralternativ odling. När denna forskning, som alltså lantbruket betalar, inte fårfram några resultat, tillhåller jordbruksministern - och det gjorde även dentidigare jordbruksministern - lantbrukarna att inte fortsätta att odla spannmål,eftersom staten inte kan fortsätta att ta ansvar för överproduktionen. Vadskall då den enskilde lantbrukaren odla? På en mängd områden behöver vi förändrajordbrukspolifiken. Livsrne-delskomniitténs arbete medförde enligt minuppfattning inte några stora förändringar. Vi började kalla jordbrukspolitikenför livsmedelspolitik i stället, och vi införde ett miljömål med litet lägrestatus än de övriga målen. Av den intensiva debatt som pågår i massmediaframgår att rnan har många olika synpunkter på de förändringar sorn behöver skeinom jordbruket. Stafistiken visar att lantbrukarna har det niycketbekymmersamt ekonomiskt. Det gäller framför allt de nystartade lantbrukarna,sorn inte får sina rörelser att gå ihop. Jag tror att det finns underlag för ettkonstruktivt arbete i en , ny jordbruksutredning, som kan få fram en politiksom gör att vi tillgodoser jordbruket på ett sådant sätt att det kan fortsättaaft spela den stora roll som det har i vårt samhälle, inte bara när det gälleratt producera livsmedel utan även många andra nyttigheter. Dessutom gerjordbruket den övriga delen av vårt samhälle en högre livskvalitet. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Till vill jagsäga att haninte behöver tolka vad jag sagt när def gäller programmet som att det skulleinnebära besvärliga ekonomiska omställningar .för enskilda jordbrukare. Bådemiljö- och energiministern och jag sade vid den presskonferens. då progr-amrnetpresenterades att detta innebär att man skall göra upp individuella program Jordbruks- och livs-inedelspolitiken, m. m. för de stora jordbruken i en sådan takt att svårigheterinte uppstår - det är alldeles givet. Jag tror att och jag harlikartade uppfattningar på den punkten. Det kunde han i och för sig hakonstaterat redan när programmet presenterades. Då hade kanske en del av denoro som eventuellt finns hos enskilda jordbrukare inte behövt uppstå. kanskeandra uppfattningar har spritts om vad regeringen faktiskt har sagt vidpresskonferensen och i programmet. Jag håller helt med om att det voreutmärkt om man kunde komma i gång och experimentera rtär det gällerfrädart och artvärtda olika typer av grödor som inte ligger inomprisregleringssystemcf och ta reda pä vad de ger för resultat. jag med jordbrukarnas ungdomsförbund i om detta var möjligtirtom frädarts ram. Vi tog ganska snabbt reda på det. gickockså snabbt in och konstaterade att detta var möjligt. Vi har således ageratfort efter det att de unga jordbrukarna kom till oss och bad att fäexperimentera när det gäller trädan . Jag tror att jag har samma uppfattning om aft def var etf bra initiativ från JUF:s sidasom av någon anledning inte fogs upp vid de ursprungliga förhandlingarna förraåret mellan LRF och andra, men som regeringen och jordbruksnämnden nu har gåttin och möjliggjort. Jag undrar om i ändå inte håller medom atf spanrtrtiålsöverskoftet, som huvudsakligen genereras av de storaproducenterna i och i delar av , innebär en besvärandebelastning på ekonomirt hos mårtga små animalieböndcr. Exempelvis när spannmålspriset sänktes skulle detha inneburit en viss lättnad i fråga om foderkostnaderna för animaliebönderna.Nu blev def som bekant på def sättet aft man tvingades återföra den potentiellalönsamhefsöknirtgcrt hos artimaliebörtderna till spannmålskassan, därför atfläget när def gäller spannmålskassan är så utomordentligt prekärt. Jagkrifiserar inte denna åtgärd. Den var nödvändig, men det är ju infe bra attpåfrestningen på prisrcglcringskassorna är så stor måste flytta pengarmellan kassorna på det sätt som har varit nödvändigt. När jag har talat medmindre jordbrukare på animaliesidan har de sagt att de upplever de storaöverskotten som ett stort besvär. Dessa jordbrukare menar att de irtte självaär med och genererar dessa överskott utan atf dessa uppkommer genom en mycketinfcrtsiv odling, en odling som är mycket intensivare än deras egen. Däremotställer de upp solidariskt inom larttbrukskoopcrationen när def gäller dessakostnader, men de upplever det som ett besvär. Jag avser aft ge jordbruksnämnden i uppdrag att studeraformerna för och konsekvenserna av en avveckling av prisregleringcrt på ägg.Mart kart då tänka sig olika möjligheter. En möjlighet är att slopagränsskyddet. En annan möjlighet är att behålla ett gränsskydd som motsvarar destörre foderkostnader som äggproducenterna i har jämförda medfoderkostnaderna för producenterna i de importländer som konkurrerar. Men dettaär frågor som jordbruksnämndert får överväga i dert studie som den skall göraom formerna för och konsckvcrtserrta av ert avveckling av prisregleringen påägg. Som bekant är äggprodukfiortCrt den mest industriliknande av våra jordbruksgrenar,och det är anledningen till att vi gör denrta studie. 26BIRGITTA (): Jag kommer att tala om alternativt jordbrukmed anledning av jordbruksufskottefs betänkande 1986/87:22. Alternativodlarna har bevisat att det går att bruka jordenlönsartit utau drivartde handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Flerjordbrukare bör fä en charts att arbeta efter dessa metoder. Det finns ca 300 gårdar i om sammanlagt ca 5 000hektar som brukas alternativt. De samarbetar bl. a. i sin korttrollorganisafionKRAV och i SamarbefsorganisatiortCrt för alternativ odling, SAO, placerad vidlantbruksuniversitetet i . Intresset för alternativt odlade produkter är växande, ochsom utskottet påpekar på s. 16 "har kommuner och landsting i allt störreutsträckning gått över till alternativt odlade produkter". länslandsting med , centerparfiet, som drivande kraft verkar för aftkommunens mark skall upplåtas till alternativjordbrukare. Gemensamt för de samarbetande organisationerna är att debygger vidare på de odlingssystcm som , dekanus vid , anservara det optimala, nämligen växelbruk med vall. De odlingssystem som dominerar,handelsgödseljordbruk och kemikaliejordbruk, har framtvingats avjordbrukspolitikens rationaliseringskrav. De försvaras nu av den industri somlever på atf sälja kemikalier, medan en rnajoritet av landefs jordbrukareskulle vilja slippa den intcrtsiva, kemikalieberoertde odlingsformen. Med växelbruk och vall försörjde 7 miljonermänniskor och 300 000 hästar utan att importera något . Def skullevi inte klara av . Samhället stöder det konvcrttionella kemibaseradejordbruket med professurer, hundrafals miljoner i forskning och utbildning ochrådgivning. Jordbrukarna tvingas på många sätt till specialisering ochstordrift, bl. a. för att få larttbruksrtämndernas godkännande fillinvesteringar och därmed lån. kritiseras jordbrukarna när de lydersamhället och uppfyller dess krav. Def konventionella- jordbruket kostar samhället i form avöverskott, sårbarhet och utarmning av jord, växter och djur. En möjlighet som borde prövas seriöst och som samtidigtskulle lösa alla dessa problem vore att ge alternativodlarna ett stöd somnärmar sig det som den kortventiortclla odlingen fär och därmed göra detmöjligt för fler att gå över till den alternativa odlingsformen. inrtart dcrt nuvarandejordbruksministern hade ansvar för jordbrukspolifiken, ligger en begäran frånalfernativodlarna hos regeringert om att slippa förmalningsavgiftcn.Alterrtativt odlad säd exporteras irtte till underpris och borde därför intebehöva täcka samhällets kostnader härför. Regeringen har inte svarat på dennabegäran. I motion Jo607 har och jag krävt attalternativodlarna inte skall behöva betala förmalningsavgiftcn. Utskottet tarinfe éns upp vårt krav. Jag ämnar återkomma vid nästa motionsfillfälle medsamma förslag, och jag hoppas att def då är möjligt för utskottet att övervägadetta. och jag föreslår vidare i motion Jo204 attett omställnings-stöd skall utgå till trädgårdsmästare och lantbrukare somönskar övergå fill Jordbruks- och livsmedelspolitiken, m. m. Prot.1986/87:136 odlingsformerutan användning av kemiska bekämpningsmedel ochhandels- Jordbruks- och livsmedelspolitiken, m. m. Vi anser aft det är jordbrukspolitiken som tvingat injordbrukarna i den mivarande odlingsformen. Det är då rimligt att samhälletställer upp och ger sfrukturomvandlingsbidrag. En majoritet av jordbrukarnaskulle gärna vilja slippa kemiberoendet. Jag är övertygad om att ert stor majoritet av Sverigesfolk skulle ställa sig bakom ett sådant stöd. Vi är också vana vid att lämnasådant, stöd till industrin, s.k. strukturomvandlirigsstöd, t.ex. tillståliridustrin när den behöver investera för att lägga om produktionen, sä attdenna får ert framtidsinriktad struktur. Genom att besluta om atfhandelsgödsel- och bekärnpningsmedelsavgifter-na skall gå tillbaka tilljordbruket har redan gett sitt gillande till idén. gäller def attgöra stödet effektivt för en omläggning fill ett resurshushållande jordbruk somökar markens alstringskraft, som är självförsörjande på insatsmedel och sompassar bra in i det kulturlandskap som vi alla älskar. 27ALF (); Ingen kan påstå något annat än atfjordbruksdebaften är mycket intensiv i vårt land. Så gott som finnsdet möjlighet atf läsa debattartiklar eller höra debattinlägg som handlar omjordbruket. Det rör sig om priser, familjeinkomster, 'överskott och alternativagrödor eller om nedläggning av odlad åkerareal.. Debatten rymmer, somframkommit entydigt här, också frågor orn livsmedelskvalitef, djurhållning ochjordbrukets inverkan på miljön. Jag har i motion 1986/87:Jo241 framförtsynpunkter på hur vi skall kunna minska jordbrukets påverkan på miljön. Det rörsig främst om den negafiva påverkan pä havsmiljön men även på grundvattnet.Urlakningen av kväve och fosfor bidrar till övergödningen av vattendrag ochsjöar. Förhållandena i och Skäldcrvikcn visar att även havetpåverkas. Övergödningen skapar också problem i . Kvävebelastningenbedöms här vara ungefär fyra gånger större än . Även fosfornhar ökat. Ökningen av näringsämnena har medfört ökade algblomningar. Andelengiftiga algarter har ökat. Vid nedbrytningen av döda alger har syrebristuppkommit över niycket stora ytor. På grund av syrebristen saknas botfendjur påca 100 000 krn av . Farhågor finns aft djupvaftnet i forskensoch rödspäftans lekområden kan drabbas av syrebrist.