prot · GA0932 · 1986-12-31 00:00:00 — Man skulle kunna ändrasystemen, man skulle kunna aridra myndigheternas sätt att fungera, så att mansamlade in färre uppgifter. Det skulle vara bra för skyddet av de känsligauppgifterna, och det skulle vara bra för den enskildes integritet. Vi har inomkommissionen som skall granska folkbokföringen 1985 sett hur man många gångerkan slå ned på vanlig praxis och rutin och ändra och minskauppgiftsinsamlandet. Det är mot den bakgrunden vi moderater har motionerat omatt man skall begränsa myndigheternas uppgiftsinsamlande, bl.a. - genom atttillsätta en särskild sådan delegation. Utskottet hänvisar i ett par frågor tilldata- och offentlighetskommittén, bl. a. när det gäller myndigheternasförsäljning av personuppgifter. Situationen är den att data- ochoffentlighetskommittén har lämnat ett förslag som innebär att man legaliserarförsäljningen ur de nio register som är de största försäljarna. Det är,menar vi, en helt oacceptabel situation -staten skall inte ägna sig åt attsälja ut medborgarnas integritet. Staten skall ägna sig åt att samla in deuppgifter som man behöver för sin rriyndighetsutöv-ning och inte åt att aktivtsprida den. Men så länge detta ärende behandlas ' inom är viberedda att nöja oss med det särskilda yttrande som vi har avgivit. I den frågan liksom i många andra frågor görsocialdemokraterna och regeringen frågorna om den enskildes integritet till ettslags avvägning, där det alltid är relativt hur stor den enskildes privata sfärskall få bli. Vi menar att den enskilde har rätt till ett skyddat privatliv,att-den enskilde har rätt att kräva ett skydd för sin integritet. Vi ser oftahur socialdemokrater i regeringsställning när man prövar olika besvärsärendenöver datainspektionens beslut allfid gör avvägningen så att det offentliga fårväga tyngst. Det leder oss till att kräva en betydligt mer stringent tolkningav datalagen vid besvärsärenden. Vi menar att det är felaktigt att regeringentillåts göra allmänna och godtyckliga avvägningar om den enskildes integritet.Datalagen är inte konstruerad så att det skall göras en godtycklig avvägning -även i datalagen slås det mycket klart fast att den enskilde har rätt till enskyddad integritet. Vi tycker mot den bakgrunden att det är naturligt attregeringsrätten och inte regeringen skall pröva besvär över datainspektionensbeslut. Om regeringrätten får den uppgiften är det en garanti för att man fåren stringent tolkningav datalagen och inte allmänna och mycket vida avvägningar som Prot.1986/87:32 regeringen för tillfället finner lägliga. Mot bakgrund av dettavill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 3. 215MARGITTA (): hade ett antal motionsyrkanden omdatafrågor. De gällde forskningen, sambandet människa-teknik och satsningar påinformationsteknik för handikappade. Dessa två motioner förväntar sig ett enigtutskott att man kommer att beakta i den avviserade forskningspolitiskapropositionen. Vi vill också ha datummärkning och relevansmärkning avuppgifter i dataregister. De frågorna kommer data- och offentlighetskommitténatt behandla enligt uppgift från de av DOK:s ledamöter som sitter i . Bakgrunden till reservation nr 1 har för. Jag vill passa på att yrka bifall till den. Vårt återstående yrkande gäller sårbarhet och säkerhet ochhur myndigheter och företag skall uppmanas upprätta katastrofplaner för sinamest känsliga register. Jag tänkte ta upp dessa frågor på litetolika nivåer. Från början var datorerna räknemaskiner. Inte ensflertalet av dess upphovsmän kunde ens i sin vildaste fantasi ana-att de skulleutvecklas till dagens datorer. Vi vet att de är kraftfulla hjälpmedel ide flesta samhälleliga sammanhang. Från början var de dyra, och detta bidrogtill att man av ekonomiska skäl centraliserade användandet. Lokal verksamhethade varken ekonomi, behov eller personal för att ensam fullt ut tillgodogörasig kapaciteten. Detta gällde för såväl offentlig verksamhet som näringslivet.Exempel på detta är sjukförsäkringsregister, bilregister, bankers register ochförsäkringsbolags. växte databasteknikeri fram liksom terminalteknik.Det blev alltså möjligt att utifrån periferin koppla upp sig i de storacentrala registren och därmed också möjligt för obehöriga att manipulera ochutnyttja - och det var därmed som stora mängder data försvann vid relativt smådrifthaverier. Tekniken förblindade systemutvecklare och beställare,vilket inte är ovanligt när ny fantastisk teknik ställs till förfogande. Det ärlättare att så här i efterhand vara kritisk när erfarenheter av avigsidornarullar fram. Det har varit svårt att väcka beslutsfattare på allanivåer i både offentlig och privat verksamhet till insikt om att datorer ochdatorisering är en verksamhet som också kan ge samhället problem och göra ossonödigt sårbara och osäkra. Det finns många både stora och småsårbarhetsrisker. En del står det inte i vår makt att skydda oss för om vi villanvända fördelarna med de datoriserade hjälpmedlen. tekriik har barafördelar, men det gäller att minimera nackdelarna. Jag vill ge några exempel på onödig sårbarhet, och jagbörjar med ett exempel på hur nationen utsätts för onödigasårbarhetsrisker och som dessutom visar hur det kan gå till i samhället när enenskild myndighet Prot.1986/87:32 hittar på något som är fiffigt för den egna verksamheten utan att såatt säga tänka efter före. har utvecklat ett system, PTS, för sina behovmed mycket detaljerade uppgifter om hur ser ut. Man har framställt enSverigekarta i digital form. Allt är med, vägar intill varenda småväg ochkörbar stig, broar med exakt bärförmåga och vidd, kustlinjer, öar, sjöar,järnvägar inkl. stickspår. Det skall också tillföras, om det inte är gjort,husnummer, våningsplan och lägenheter. Trots att detta inte är ett personregisterär det en mycket betydande säkerhets- och sårbarhetsrisk. Det är inte underligtatt militär expertis fick hicka av förskräckelse och talade om "ettutomordentligt underlag för fientligt sinnad makts planering av militäraoperationer". Även SÅRB, sårbarhetsberedningen, konstaterade att dettasystem blir mycket känsligt för den nationella säkerheten. Och lägg då märketill att personuppgifter eller andra befolkningsregisterdata inte finns ikartinformationen - . Jag tycker att detta är ett bra exempel på hur uppgiftersom en och en är tämligen oskyldiga men som tillsammans och sedda med heltandra ögon blir till sprängstoff. Det finns mera dynamit i våra databaser. Detkonstaterade statskontoret efter en utredning och hemligstämplade sittmaterial. Det kallas nu i datakretsar för terroristbibeln. Exempel på systemen i offentlig förvaltning med betydandesårbarhetsrisker är våra befolkningsregister, alltifrånfolkbokföringsregister, register till skatteregisteroch register över all statligt och kommunalt anställt personal. Här behövs attresp. myndighet sätter på sig andra glasögon och tänker igenom vad dessaregisteruppgifter kan tänkas användas till om någon har onda idéer eller vadsom händer om det blir driftstopp eller störningar. Det räcker inte med attbara tänka efter, utan det gäller också att försöka prioritera och ta reda påvilka register som är mest känsliga och därefter upprätta katastrofplaner föratt veta hur man handlar om det värsta händer. Vid KU:s utfrågning av sade denne attbåde öst och väst har fullständiga dataregister över befolkning -uppgifter som visserligen förts ut ur landet olagligt men som skulle underlättamycket, exempelvis en invasion. Likaså säger , teknisk direktör pådatainspektionen, att man vet att register finns både inom NATO ochWarszawapakten. Det har bl. a. visat sig genom att svenskar utomlands barabehövt uppge sitt personnummer för myndigheterna. Dessa har sedan självakunnat ta fram resten av personuppgifterna. Sårbarhet och säkerhet är också en fråga för näringslivet,även om sårbarhetsfrågorna där först fått en störreuppmärksamhet. VPC, Värdepapperscentralen, lär inte i första taget släppa sinasårbarhetsfrågor vind för våg efter det dyrbara driftstopp som stängde Börsen1983. Det blev så bara för att ingen hade tänkt på att reservdrift skulle kunnabehövas i vissa situationer och upprättat en katastrofplan. Ett bra exempel på samarbete när det gällerkatastrofplanering är det som har upprättat tillsammans mednäringslivet. Man har gått in för ett helt nytt datasäkerhetssystem som byggerpå en katastrofplan, alltså en gemensamsäkerhetsmodell som är testad i fiktiva katastrofsituationer. Så till slut, herr talman, några ord om sårbarheten förden enskilda människan, den personliga sårbarheten. Just nu har vi alla lästupprörande exempel på hur kvinnor inte kan skyddas vid fall av misshandel ifamiljen. Enligt uppgifter från informationssekreterarelever 1 000 kvinnor bara i ett hemligt liv av rädsla för misshandel.500 har gått under jorden och skaffat hemlig adress. Några har fått hjälp attbyta namn, men det hjälper inte så länge de inte också får byta personnummer. Det går bra att byta vistelseort och namn.Folkbokföringssekretessen medger att länsstyrelserna skyddar den riya adressen,men den går att finna i massor av andra register dit den nya adressen oskyddadhar fortplantats. Det nya namnet går också lätt att hitta, så länge det äromöjligt att byta personnummer, och det går bara om man byter kön. Med vad jag har sagt vill jag för deluttrycka oro för att sårbarhetsriskerna i samhället växer och instämma i vadsårbarhetsberedningen framhåller, nämligeri att "när ett datasystemväxei- sig alltför stort tappar användarna, beslutsfattarna och experternaöverblicken och kontrollen över det. Och det man inte kan överblicka kan manheller inte skydda." Utskottet är enigt om att sårbarheten i samhället äroacceptabelt hög och är också enigt om att regeringen skyndsamt skall läggafram förslag till hur sårbarheten skall minska och hur säkerheten i datasystemskall höjas. Vi i ser fram emot detta. 216BENGT KINDBOM (c): När vi skall diskutera någradatafrågor, kan jag göra det konstaterandet att vi verkar vara mera eniga än påmånga år. Det beror på att det egentligen bara är några resterande frågor sombehandlas i det här utskottsbetänkandet. Några initiativ utöver vissa saker somregeringen har kommit med under det här året har inte tagits. Det har alltså inte hänt särskilt mycket . Detsom har hänt från regeringens sida kan närmast karakteriseras som ett fataltmisstag. Den broschyr som regeringen har givit ut och som kallas "Skyddetför den personliga integriteten i datasamhället nu och " innehåller,av en händelse som ser ut som en tanke, ett ganska dråpligt tryckfel. Manpåstår nämligen att om datainspektioneri finner att det finns risk förotillbörligt integritetsintrång skall tillstånd att föra registret beviljas.Det är precis tvärtom. När det gäller de frågor som diskuteratsvill jag redogöra för vad vi från sida ser som det viktiga pådataintegritets-området. Frågan om utvidgat grundlagsskydd för den personligaintegriteten bör enligt vår uppfattning utredas. finns också ett mycketklarare uttalande från utskottet än vad vi haft tidigare. Utskottet säger nuatt syftet med pågående utredningsarbete i data- och offentlighetskommittén äratt i grundlag reglera skyddet för den personliga integriteten. Det är bra attutskottet kunnat säga så, för då kommer vi ifrån den något konstiga debatt somfördes på denna punkt. Alla partier ställer upp på attpröva denna fråga med denna klara målsättning. Sedan ärdet självklart att den enskildes integritet skall skyddas, att integritetsfrågornaskall hävdas till den enskildes förmån. Datalagens skydd på denna punkt fårinte urholkas. Man kan peka på vissa saker som är viktiga att beakta.Uppgiftssamlandet bör begränsas. Detta har uttalat , ochdet gäller oavsett om det handlar om uppgifter för databehandling eller förmanuell hantering. Samkörningar bör begränsas. Enligt vår mening skall det krävasmycket starka skäl för att tillåta en samkörning. Personnummeranvändningen bör begränsas och i huvudsakanvändas för vad den ursprungligen var tänkt till, nämligen folkbokföring ochbeskattning. Det finns ingen anledning att också använda personnummer i ettantal privata register. Uppgifter som är insamlade för ett ändamål får inteanvändas för andra ändamål - en ganska given utgångspunkt. Det är inte genomsamkörning och dubbelutnyttjande av data eller maskinell värdering av denenskilde som våra förmåns- och avgiftssystem skall administreras. Nej, beslutom förmåner och skyldigheter skall grundas på uppgifter som vi lämnar var ochen i samband med undersökning eller redovisning som vi är ålagda att gemyndigheterna. Det gäller också försäljning av uppgifterna. På något sättmåste sådan försäljning begränsas. Detta har vi tidigare tagit upp i motionerfrån sida. Framför allt bör inte heller hos olika myndigheteruppgifter bearbetas för att bli särskilt användbara i kommersiellt syfte. Alla dessa integritetsfrågor utreds i data- ochoffentlighetskommittén. Vi har hänvisat till den. Många av deupprörda debatter vi haft både i samhället och delvis här i skulleenligt vår uppfattning ha kunnat undvikas om hade följt vårt krav påmoratorium under detta utredningsarbete. .Utskottsmajoriteten har hävdat att det skulle vara olämpligt att låsatillämpningen av datalagen. Enligt min uppfattning är det inte fråga om attlåsa någon tillämpning. Det moratorium vi föreslår gäller nya,integritets-kränkande register, register som utvidgas och har betydandeintegritetskrän-kande innehåll. Det kan vara andra stora register där det ärfråga om samkörningar som berör den enskilde djupt. De register som är i bruk och är berörda av datalagenrullar vidare till dess nya beslut fattas. T. o. m. inför en diskussion om grundlagsreglering avintegriteten i datasamhället är majoriteten beredd att låta nya tunga registersättas i sjön. Vi tycker inte detta är riktigt, och vi har från sidareserverat oss. Jag yrkarmed detta bifall till reservation 2. När det gäller datalagen i övrigt är det viktigt att denrestriktivitet som så uttalat sig för inte undergrävsgenom att regeringen upphäver datainspektionens beslut, eller inte gerinspektionen förutsättningar att verka. Vid granskning av regeringen harvi- särskilt uppmärksammat vad som skett i detta avseende. Om det fortsätterfår vi på nytt ta upp det från utskottets sida. Enligt ett uttalande från civilminister harregeringen sårbarheten under kontroll. är naturligtvis inte sårbarheten ochsäkerheten under kontroll bara därför att någon uttalar att så är fallet.Därför är det tillfredsställandeatt utskottet enhälligt har skärpt skrivningen på den här punkten. Sårbarhetenmåste tas på allvar. Det konstateras att den kan vara oacceptabelt hög. Jagvill påstå att den i många fall är det. Det krävs alltså kraftfulla åtgärder. Mot den bakgrunden är det tillfredsställande attmajoriteten också har gått med på att en redovisning bör ske till kammaren, såatt också vi från oppositionens sida får ta ställning till och pröva defortsatta sårbarhetsåtgärderna. Även i det kommande försvarspolitiska beslutetmåste sårbarhetsfrågorna beaktas. Regeringen har valt att lägga hela det datapolitiskaarbetet inom väggar, utan insyn och medverkan frånoppositionen. Därför är det också av den anledningen angeläget att understrykavad utskottet har sagt om redovisningen till . Datadebatten måste hållas levande och drivasvidare med hänsyn till det skydd som den enskilda människan är i behov av.Snart börjar den allmänria motioristideri, och då får vi åter ta upp dessafrågor till närmare granskning mot bakgrund av det material som eventuelltkommit att redovisas men också mot bakgrund av de åtgärder som bör vidtas tillskydd för den enskildes integritet. Jag yrkarän en gång bifall dll reservationen 2. 217KURT (): 1 betänkandebehandlas ett antal under den allmänna motionstiden väckta motioner omdatafrågor. Motionsyrkandena har avstyrkts eller ansetts besvarade med vadutskottet anfört, i flera fall med hänvisning till data- ochoffentlighetskommitténs pågående arbete eller till förslag som har lagts fram.. Efter , och kan det finnas fog för några kommentarer, framför alltnär det gäller sårbarhetsfrågorna. har sårbarhetsfrågorna kommit att stå iförgrunden för den datapolitiska debatten. Det är i högsta grad förståeligt,för här rör det sig om mycket viktiga frågor. Det är därför särskilt glädjandeatt utskottet i denna del är helt enigt, vilket också klart framgår avföreliggande utskottsbetänkande. Efter riksdagsbehandlingen av regeringens datapropositionför ungefär råder det inget som helst tvivel om vem som ansvararför frågorna om datasäkerhet och datasårbarhet i myndigheterna. Statskontoret har en särskild samordningsroll när detgäller ADB-säkerhet för den civila statsförvaltningen och affärsverken. Manskall göra lägesbedömningar, utforma åtgärder som ökar säkerheten och aktivt,stödja myndigheterna i deras eget säkerhetsarbete. Statskontoret skall ocksågöra sina metoder tillgängliga för näringsliv, kommuner och landsting. Men - och det är viktigt att komma ihåg - varje myndighethar ett eget ansvar för datasäkerheten inom sitt område. Här gäller sammaansvarighetsprinciper som för andra säkerhetsfrågor i myndighetens verksamhet.Konstitutionsutskottet betonar i sitt betänkande att det är angeläget attplarieringeri i myndigheter och företag till skydd för känsliga registerintensifieras. Utskottetutesluter inte heller att tvingande åtgärder måste kunna vidtas mot företag ochmyndigheter. har det övergripandeansvaret för ADB-utvecklingen inom totalförsvaret. Försvarsbeslutet kankomma att påverka ambitionsnivån i vad gäller ADB-verksamheten under krig. Härär det försvarsministern som har det politiska ansvaret. har ansvaret för nödvändiga åtgärder för enacceptabel säkerhet när det gäller tele- och datakommunikationer. Kommunikationsministernhar det politiska ansvaret för verksamhet. Databrotten handläggs av polisen. Här harjustitieministern det politiska ansvaret. Om en myndighet eller statskontoret skulle finna attextraordinära åtgärder krävs för att upprätthålla en acceptabel säkerhetsnivå -och därvid behöver regeringens beslut - utgår jag ifrån att de nödvändigakontakterna tas med regeringen. Det bör kanske också nämnas att regeringen tillsatt ensärskild samrådsgrupp för sårbarhetsfrågor. Dess uppgift är att analysera ochföreslå åtgärder som syftar till större säkerhet och minskad sårbarhet iADB-hanteringen. Tvärtemot vad har sagt har regeringen visathandlingskraft och snabbt omsatt beslut tillpraktiska åtgärder. Jag vill understryka att det i konstitutionsutskottetsskrivningar om sårbarheten inte riktas någon kritik mot regeringens sätt atthandlägga sårbarhetsfrågorna. Jag tror att det är rätt viktigt att understrykadetta. Till utskottets betänkande har fogats tre reservationer.De behandlar begränsningar av uppgiftslämnandet, ett moratorium för nya ochutökade dataregister och besvärsinstans i frågor rörande datalagen. 1 ettsärskilt yttrande berörs också myndigheternas försäljning av personuppgifter. När det gäller begränsningar av uppgiftslämnandet är vinaturligtvis i sak överens om att det är viktigt att man inte registrerar andraeller fler uppgifter än vad som behövs för verksamheten. Detta ingår också som en del i vår datalagstiftning. a. av datalagens 7 §. Dessutom vill jag understryka att såvälkonstitutionsutskottet som finansutskottet gjort avriksdagen godkända uttalanden där man framhållit vikten av att så långt det ärmöjligt begränsa uppgiftslämnandet. från dessa utgångspunkter slårreservanterna faktiskt in öppna dörrar. Vidare bör det kanske också påpekas att reservanternavisserligen påstår att många statliga myndigheter uppenbart tar på sig enavsevärd överinsamling av uppgifter, men att detta inte är så uppenbart. Jaghar i vart fall inte kunnat finna att det skulle förhålla sig på det sättet. I reservation nr 2 krävs ett moratorium för nya ochutökade dataregister i avvaktan på att data- och offentlighetskommitténs arbeteslutförs. Detta förslag har - som Kindbom mycket riktigt påpekade - tidigareprövats och avslagits av . Motiveringen för avslaget har varit att detknappast är möjligt eller ens lämpligt att generellt låsa tillämpningen avdatalagen eller ny lagstiftning . Något nytt som skulle geanledning att förändra denna ståndpunkt har enligt utskottet inte framkommit. Attregeringsrätten och inte regeringen skall vara besvärsinstans över datainspektionensbeslut, som förordas i reservation 3, börjar också bli en ständigt återkommandefråga. Detta krav avslogs av så sent som sedan.Det är riktigt, som anförts i reservationen, att det vid datalagens tillkomstdiskuterades att regeringsrätten skulle bli besvärsinstans. Vissa skäl, bl. a.sambandet mellan offentlighets- och sekretessreglerna, talade för detta. Man fann emellertid till slut, efter en mycket ingåendeprövning, att de avgöranden som det skulle bli fråga om var av sådan natur attde inte borde prövas av domstol. Den granskning som gjort vid ettpar tillfällen, senast , av datalagens efterlevnad har visat,enligt min mening, att det var riktigt att regeringen och inte regeringsrättenblev besvärsinstans över datainspektionens beslut. Jag vill, herr talman, yrka avslag på reservationerna 1, 2och 3 och bifall till hemställan i betänkande 7. 218BENGT KINDBOM (c) replik: Jag tänkte beröra två frågor i denna replik.Kurt säger att det är helt klart var ansvaret för"sårbarhetsfrågorna ligger. Det är möjligt att det har blivit det just nu infördenna debatt. När vi diskuterade frågan om sårbarhetsberedningens avskaffandeoch datadelegationens avskaffande reserverade vi oss motdessa beslut - med rätta hardet visat sig, eftersom regeringen hardragit ut påtiden när det gäller att införa något annat i stället. Det första sammanträdet med den referensgrupp där de olikapartierna ingår äger rum . Det har då gått beslutetfattades. Det är möjligt att oppositionen kommer att få insyn på detta sätt,men den får i varje fall inget inflytande som den har haft tidigare, även närsocialdemokraterna var i opposition. Det finns anledning att i detta sammahangerinra om den debatt som socialdemokraterna förde 1977/78, då det var en väldigveklagan över att dåvarande budgetministern hade samlat tre riksdagsledamöterkring sig för att diskutera vissa datapolitiska frågor. agerar regeringen påsamma sätt. När det gäller sårbarhetsfrågorna har vi ändå kommit sålångt att vi är eniga i utskottet om det angelägna i att vi får en redovisningtill om detta. Vi får fortsätta denna diskussion när dennaredovisning har kommit. Den andra frågan som jag tänkte ta upp gäller det som KurtOve sade om moratoriet. som han sade att man generellt inteskall låsa tillämpningen av datalagen konstaterar man att utskottet gjordevissa uttalanden. Man förutsätter att regeringen, liksom övriga tillämpandemyndigheter, noggrant bevakar integritetsproblemen. Det finns anledning, säger utskottet,att på nytt understryka vikten av dessa uttalanden. Det visar ändå att detta ärganska känsligt. Trots de uttalanden som utskottet gör har det ständigt ochjämt föreslagits nya och utvidgade tillämpningar av de stora registren. Jagvill med detta peka på att det finns fog för att stanna upp och avvakta DOK:sförslag. 219GUNNAR () replik: Man måste vara en mycket lojal riksdagsmansom representerar regeringspartiet för att kunna påstå att regeringen harvisat handlingskraft när det gäller sårbarhetsfrågorna. Man har möjligtvisvisat handlingskraft då det gällt att tillsätta en lång rad olika referensgrupper,kommittéer och andra ad hoc-grupper som skall syssla med sårbarhetsfrågor. Mensedan regeringen tillträdde har den inte kunnat redovisa en enda konkret åtgärdför att minska sårbarheten. Trots att sårbarhetsberedningen har väckt en lång radförslag har regeringen inte kunnat vidta någon konkret åtgärd. Jag vet inte omKurt skulle vilja nämna en enda åtgärd som denna regering harvidtagit för att minska sårbarheten i det svenska samhället. När det gäller den nya gruppen som skall samordnasårbarhetsfrågor har regeringens handlingskraft visat sig genom att det tog ettår för den att tillsätta en ny grupp.