prot · GA09114 · 1986-12-31 00:00:00 — En bred majoritet i bostadsutskottet har beslutat attstatliga ombyggnadslån skall kunna utgå till ombyggnad av ålderdomshem.Bostadsutskottets beslut innebär att bostadslån skall kunna utgå tillålderdomshem med den standard som i allt väsentligt överensstämmer med denbeskrivning som socialutskottet enhälligt harbeslutat skall gälla. Om riksdagentar bostadsutskottets beslut innebär det således att statliga lån nii skallkunna utgå till ombyggnad av ålderdomshem. Däremot har socialdemokraterna, nu senasti'socialutskottet, avvisat tanken på att statsbidrag till drift av ålderdomshemskall kunna utgå. I sambänd med den diskussionen har emellertid statsrådetBengt Prot.1986/87:114 gett uttryck för att statsbidrag skall kunna utgå närålderdomshemmen uppfyllerde krav i fråga om standard som socialutskottet enhälligt har beskrivit. Motden bakgrunden och med anledning av bostadsulskoliels fattade besluthade man kunnat förvänta sig förslag i kompletterings-propositionen medinnebörd att statsbidrag till kommunerna för drift av sådana ålderdomshemskulle kunna utgå. Så var emellertid inte fallet. Mot bakgrund härav vill jagfråga statsrådet; Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att statsbidragskall kunna utgå till kommunerna för drift av ålderdomshem med den standard somsocialutskottet enhälligt har angett och till vilka bostadsutskottet nubeslutat att statliga ombyggnadslån skall utgå? 1986/87:245av () till försvarsministern om projektet : I en publikation kallad ÖB 185/86redovisas försvarets verksamhet /86. På s. 7 under rubrikenBesparingar nämns all nya rationaliserings-områden söks kontinuerligt. Ett exempelpå detta skulle projektet vara, som /86 gav enbesparing om ca 20 milj. kr. I tidningen personalvård nr 1/1987 säger chefenför en nyinrättad reseavdelning vid försvarsstaben, . all försvarelsresor kostar mycket pengar och att det skall gå all spara miljontals kronorulan all kvaliteten skall komma i kläm. Av artikeln framgår vidare att försvaret, med kostnaderför hotellrum, konferensutrymmen, biljetter m. m. om 750 milj. kr. budgetåret1985/86, är samhällets största kund i resebranschen. Kvaliteten är en del avarbetet, framhåller . a. nämns att bussresorna för exempelvis devärnpliktiga i som skall hem till skall genomföras med riktigtbekväma långfärdsbussar med videoanläggning. Vi följer upp förseningarna medflyget frän och . Biljettrutinerna för fartygen i kustflottan skall ocksåbli bättre. påpekar att "det"är en fördel om de kan köpasina biljetter i en garanterat försvarsvänlig miljö. Därför sköts delta avförsvarels egen resebyrå." När det gäller Kronhotellets verksamhet inhämtas goda ochdåliga erfarenheter från hotellgästerna, vilket också är ett exempel påkvalitetstänkandet. Vi skall vara kompetenta, säger . Kompetens ärvårt bästa skydd mot byråkralisering av arbetet. Visst är det bra med kompetens i kampen motbyråkralisering. Vad finns det för övrigt för resebranschkompetens i försvaret?Men än bättre är konkurrens. I få branscher i svenskt arbetsliv är konkurrensensä hård som i resebyråbranschen, vilket är en garanti för kvalitet. Om del ärnågot som är ett kännetecken för den svenska resebranschen är del kunskap,yrkesskicklighet och kompetens. Den byrå som försöker få framgångar på andrasätt har små chanser. Detta förhållande inom branschen gör att etableringen avförsvarels egen reseavdelning förvånar. talar om kompetens ochkvalitet, men kompetens och kvalitet är just den service som de etableraderesebyråerna i konkurrens skall erbjuda. Vare sig ÖB som kund skall ha en resaeller ett förbandvärnpliktiga skall ha en weekend-resa, innebär beställningarna av transport hosexempelvis SJ Resebyrå en läng rad serviceåtgärder. Det är planering,förtidsreservationer, beställningar, biljettutskrifter, leverans tillavräkningsmtiner och ekonomisk uppföljning. Allt detta, och mer till, stårresebyrån för. Det ingår i kostnaden för resan. Det förefaller som om försvarsledningen bortsett från service som ingår i priset för en biljett, för en beställning av hotellrumeller en flygtransport av värnpliktiga. Att en statlig resebyrå dessutometableras när debatten om den offentliga sektorn alltmer pekar på andralösningar är uppseendeväckande. Av den ovan nämnda tidningen framgår att försvarsstabensreseavdelning (läs: resebyrå) har 10 anställda. Flertalet avdessa har förmodligen sysslat med resebyråverksamhet. Att blien kompetent och yrkesskicklig resebyråtjänsteman tar . Här kan ensvaghet i servicen ligga. För övrigt måste kostnaden för den egna resebyrån medlöner, arbetsgivaravgifter, kringkostnader, lokalhyror ra. m. uppgå tillåtskilliga miljoner. Mot bakgrund av det anförda vill jag tillförsvarsministern ställa följande frågor: Villförsvarsministern redogöra för hur besparingen om ca 20 milj. kr. /86på projektet gått till? Vilkabesparingar har försvarsledningens resebyrå åstadkommil totalt? Vad är det somsäger att en egen resebyrå inom försvaret - en statlig resebyrå - är altföredra framför utbudet av resebyråljänster i hård konkurrens inom den svenskaresebyråbranschen? 1986/87:246av (vpk) till justitieministern om omorganisation avsäkerhetspolisen: Under en följd av år har densvenska säkerhetspolisen utgjort ett besvärligt och svåråtkomligt problem.Detta har kommit i en särskilt gräll belysning genom del senaste åretshändelser. Allt detta aktualiserar ånyo frågan om landet har en säkerhetstjänstsom är lämplig och förmår fylla sitt egentliga ändamål. Denna fråga har varitaktuell såväl under justitieminister som under justitieminister gjorde försök att frambringa en bättre tingens ordning, synbarligen dockutan framgång. En rad grundläggande anmärkningar kan riktas mot dennuvarande säkerhetstjänstens inriktning, organisation och förhållande till dedemokratiska statsinstitutionerna. Det är sålunda klarlagt, att säpo under årens loppbedrivit uppgiftsinsamling om demokratiska oppositionella vilka vistats iSverige på flykt undan olika diktaturregimer. Det är klarlagt, att säpo vidarebefordrat falska eller tvivelaktigauppgifter från andra länders säkerhelsorgan och att detta påverkat beslut iolika utlänningsärenden. Det ärklarlagt, att säpo allvarligt försummade att sätta den högerterroris- tiskaorganisationen under uppmärksamhet och att detta skapade en lättvindighållning till organisationens brott och förberedelser. Det är klarlagt, att säpo-tjänstemän vid upprepadetillfällen styrt eller deltagit i ryktesspridning mot olika regeringsmedlemmar. Det är klarlagt, att säpos sätt att samla uppgifter ärbehäftat med allvarliga brister och ägnat att leda till allvarliga felslut ispaningar och rättsärenden. Det är uppenbart, att säpo spelat en ytterst olycklig rolli det skeende, som ledde fram till att utredningen av Palme-mordet fixeradesvid det s. k. huvudspåret. Det är tydligt, att den allmänna världsbilden inom säposkår domineras av en förvänd tolkning av politiska sammanhang och av ett absurtkonspirationslänkande. Det är helt klart, att säpo här en ställning som gjortorganisationen oåtkomlig för varje parlamentarisk regering i landet. Dessa förhållanden är ägnade att sänka effektiviteten ochhindra att organisationen fyller sin egentliga uppgift. Landet har inte ensäkerhetstjänst som kan bekämpa statsfientlig och terroristisk verksamhet påett ändamålsenligt sätt, tar inte heller på något sätt hänsyn till detfaktum, att också statliga säkerhetstjänster i dagens värld kan ägna sig åtkvalificerad terrorism. Tvärtom samarbetar säpo med flera sådanasäkerhetstjänster, synes sakna en övergripande och effektiv ledning. Deenskilda undersökarna arbetar alltför isolerat från varandra. Rekryteringen ärstarkt sluten vilket uppenbarligen leder till ensidighet och idélöshet införtidens krav. Allt detta torde nödvändiggöra en fullständigomorganisering av säkerhetstjänsten och en förutsättningslös diskussion ominriktning och arbetsfilo-sofi. En reorganiserad säkerhetstjänst bör bryta sin slutenhet.Den bör bestå av kriminalpolis, för vars tjänsteinnehavare arbetet isäkerhetstjänst bör vara ett led i yrkeskarriären. Svensk kriminalpolis harbåde då det gäller integritet och kompetens en bra internationell standard. Säkerhetstjänsten måste tillföras en heltannan politisk kompetens. Den samhällspolitiska skolningen måste vara gedigenför varje tjänsteinnehavare. Den måste utgå från en demokratisk samhälls- ochmänniskosyn samt vara inriktad på att rensa ut den konspiratoriska och befängdavärldsbild, som dominerar säpo. Säkerhetstjänstens mål måste preciserasförutsättningslöst. Som ny grund måste gälla, att man drar konsekvenserna avden upptrappning av de olika nationella säkerhetstjänsternas ökande aktivitet ifråga om destabilisering och terrorhandlingar. Säkerhetstjänsten måste få enfolklig förankring och av allmänheten uppfattas som en garant för landetssäkerhetspolitiska hållning. Säkerhetstjänsten måste få en fast ledning som fortlöpandegör övergripande prioriteringar och överblickar enskilda tjänsteinnehavaresverksamheter. Säkerhetstjänsten, måste ges en helt annan ansvarighetinför de parlamentariska institutionerna. Dess ställning av eget maktcentrummåste brytas. Säkerhetstjänstens internationella informationssystemmåste omskapas. Informationen måste bli allsidigare och mer professionell.Källorna måste breddasoch kontakterna få en inriktning på demokratiska krafter i andra länder. Dessaär oftast pålitligare bundsförvanter och informatörer än sina respektiveländers säkerhetstjänster. Mot bakgrund av det anförda vill jag ställa följande frågatill justitieministern: Är regeringen beredd att i ljusetav de senaste årens erfarenheter inleda en omorganisering på helt ny bas avlandets säkerhetspolis? Meddelande om i/xterpellationer 1986/87:247 av (vpk) till bostadsminislernom farhågorna för cancerfarlig strålning från högspänningsledningar: Högspänningsledningarna i Sverigebyggs efter hand om för att tåla allt högre belastningar. Ett av skälen tilldetta är att man minskar överföringsförlusterna. Sannolikt uppnår man också enstörre driftsäkerhet och får färre ledningar. har oron ökat för att deelektromagnetiska fäll som finns under och i närheten ay dessa ledningar skallkunna skada närboende. Forskare i har upptäckt oroväckande många fall avfrämst barnleukemi hos människor som bor i närheten av kraftledningar. Nugenomförs en undersökning också i kring dessa problem. Del är naturligtvis svårt att förutse vilka resultat dessaundersökningar kommer att ge. Men måste man i samband med ochannan planering för bostadslokaler och andra lokaler vara ytterst uppmärksampå dessa förhållanden. Denna uppmärksamhet gäller givetvis'främst folkhälsan.Men den mycket betydande kapitalförstöringen som skulle bli följden om detvisar sig att samhällsplanerarna på grund av okunnighet om riskerna tillåtitkraftledningar alltför nära bebyggelse måste också beaktas. Under hänvisning till ovanstående vill jag tillbostadsministern ställa följande frågor: 1, Harbostadsministern skaffat sig någon överblick över om nya kraftledningarplaneras och anläggs så all de kan utgöra fara för människor om farhågorna förcancerriskerna skulle besannas? 2, Vilka initiativkommer bostadsminislern all ta för att förmå kommunerna att vid nybyggande setill att kraftledningar placeras så att farorna för människor minimeras? 3, Är regeringenberedd att vidta snabba informationsinsatser när de svenskaundersökningsresultaten kommer fram? 1986/87:248av () till finansministern om avdragsrätten för räntekostnader: Regeringen har ikompletteringspropositionen lagt fram förslag som leder till en väsentligskärpning av fastighetsskatten. Denna kommer att drabba de boende i form avhyreshöjningar och ökade kostnader för småhusboende. För sraåhusen sker en allmän fastighetstaxering 1990,Taxeringsvärdena kommer då all höjas kraftigt, Deil leder i sin lur till enytteriigare skärpnirtg av fastighetsskatten, eftersom denna uttas medtaxeringsvärdet som bas. Redan tillföljd av dessa åtgärder kommer således småhusägare - liksom hyresgästeroch bostadsrättshavare - att fä kraftigt ökade boendekostnader de närmasteåren. För småhusägare tillkommer sedan effekterna av de kraftigaavdragsbegränsningar som förespråkas i såväl finansminister "idéskiss" om våra framtida skatter som i konkretaskalte-förslag, I finansministerns ganska vaga "idéskiss"argumenteras för att i princip endast den del av utgiftsräntorna som överstigerinflationstakten skall få dras av. En tänkbar metod som redovisas är att endasten viss andel av kapitalutgifterna blir avdragsgilla vid beskattningen, 1 denoffentliga debatten har nämnts som en lämplig avdragsgill andel avränteutgifterna. En begränsning av avdragsrätten enligt den modell somdiskuteras i finansministerns "idéskiss" skulle, fill skillnad frånden nuvarande, drabba alla småhusägare oavsett inkomst. Effekterna skulle blidrastiska vilket nedanstående tabell visar: /år (417kr/mån,) 7 500kr/år (/mån,) 10 000kr/år (/mån,) 12 500kr/år (/mån,) Dessa skatteskärpningar, somtillkommer utöver den höjning av fastighetsskatten som föreslås och den somblir följden av den kommande fastighetstaxeringen, ger helt oacceptablakonsekvenser. Om begränsningen av underskottsavdragen kombineras med enmarginalskaltereform kommer visserligen inkomsttagare med höga inkomster att fåkompensation för de ökade boendekostnaderna. Småhusägare med låga och normalainkoraster kommer däremot att drabbas hårt genom den kraftiga skatteskärpningsom blir följden. Även i förslag till skaltereform föreslås enfaktisk begränsning av avdragsrälten med i stort sett samraa effekter somredovisats i tabellen ovan. Det förefaller således som om det skulle finnas enmajoritet i för en ytterligare avdragsbegränsning. De ökade kostnader som uppstår genom de föreslagnaavdragsbegränsningarna leder dessutom fill att priserna för de berördafastigheterna sjunker. Detta prisfall kommer att innebära betydande kapitalförluster,särskilt för småhusägare som innehaft sin fastighet . Mot dennabakgrund vill jag fråga finansministern: Är regeringen beredd att genomföra ytterligare begränsningar avavdragsrätten för ränteutgifter för bl, a, småhusägare? 1986/87:249av Gimnar () till utrikesministern om bättre kontroll avTIR-transporter genom , m. Under har vid mångatillfällen observationer gjorts som lyder på att s. k. TIR-lastbilar frånSovjetunionen och andra östeuropeiska länder ägnar sig åt verksamhet som intekan anses förenlig med svenska intressen. Exemplen på dessa lastbilar som dykerupp i samband med militära övningar. Misstankar finns om att en del av lastbilschaufförerna isjälva verket är sovjetiska officerare och att dessa utnyttjar sina körningartill att studera presumtiv stridslerräng. Vid ett stort antal tillfällen har olika typer avkringresande försäljare, semesterseglare, svampplockare m.m. hemmahörande iWarszawapaktens medlemsländer observerats i områden av militärt intresse. Ettflertal ingripanden har gjorts, och svenska myndigheter har konstaterat attderas verksamhet ingår som ett led i krigsförberedelser motSverige. Trots detta har inga enskilda personer kunnat fällas för spionage. Den sovjetiska representationen i består avca 210 diplomater och tjänstemän. Dessa återfinns på den sovjetiska ambassadenoch konsulatet i (ungefär 80 personer), handelsdelegationen påLidingö (45), konsulatet och sjöfartsregistret i (30), Matreco HAB iSödertälje (20), Intourist, Aeroflot och ScanSov i (10) och pä Scarusi (3). Dessutom finns det ca 20 ryska journalister och tekniskakontrollanter i landet. En stor del av dessa kan antas vara professionellaunderrättelseofficerare i den civila säkerhets- och underrättelsetjänsten i det militära GRU. Dessa personers närvaro och verksamhet utgör ett hot motSverige och de människor som bor i landet. Militära myndigheter har bett tullen undersöka vilkamöjligheter lagen ger myndigheterna att kontrollera TIR-lastbilarnas körningari . Sådana åtgärder skulle kunna vara de följande: - Tullen bör gesi uppdrag att per dator registrera fordon, chaufför, resmål och last vid bådein- och utfart, - Trafiken börhänvisas till huvudvägnätet med kortaste väg från infart till utfari, - Tiden förTIR-transporter i bör begränsas till den för transporten rimliga. På detta vjs ges med enkla medelbättre förutsättningar för tull och polis att följa och kontrolleraTIR-transporterna, ger rättatt begränsa storleken på diplomatiska och konsulärabeskickningar i landet. Jag villmed anledning av ovanstående fråga utrikesministern följande: 1, Avserregeringen att vidta åtgärder för att bättre kunna kontrollera TIR-transporteri ? 2, Är regeringenberedd att vidta åtgärder för att begränsa den sovjetiska diplomatiskarepresentationen i ? 1986/87:250 av () till finansministern omlöntagarfonderna: Meddelande o/n interpellationer Löntagarfonderna har snart funnits till . Derasverksamhet har varit av den arten att även fondanhängarna måsteifrågasätta om de agerat på ett sätt som är förenligt med de motiv som angavsnär de drevs igenom i mot svenska folkets vilja. Till den absoluta huvuddelen har fonderna placerat sinapengar i börsföretag. Därigenom har fonderna möjliggjort de stora kursvinstersom regeringen i andra sammanhang ansett som orättvisa och orättfärdiga.Fondernas medel har använts till att stärka kursen på börsetableradestorföretags aktier på bekostnad av samtliga vinstgivande företagsinvesteringsmöjligheter. Genom fokuseringen på börsen har fonderna också kommit alldriva kapital från de regioner vars näringsliv framför allt präglas av små ochmedelstora företag, I praktiken innebär detta att fonderna har styrt pengarfrån glesbygdsregioner till storstadsområdena. De små och tillväxtkraftigasmåföretagens investeringar har fått sta tillbaka till förmån för investeringarpå börsen. Aktieköpen har inte präglats av långsiktighet. Tvärtomfinns det exempel på att man målmedvetet arbetat med korta klipp, t, ex, iFermenta, där det kan ifrågasättas om man inte varit kursdrivande. Fondernas påstådda återhållande effekt på lönebildningenhar knappast någon grund i verkligheten. fonderna varit iverksamhet har den svenska lönekostnadsutvecklingen legat över motsvarandeutveckling i våra viktigaste konkurrentländer. Fondernas verksamhet har kännetecknats av stor slutenhet.Ett exempel på detta är ivern att hemligstämpla, ett annat försöken all slippabetraktas som myndigheter, med det med myndighetsrollen följande.kravet attlyda under offentlighetsprincipen. Ytterligare ett exempel är fondernasuttryckliga motvilja mot att bli reviderade av RRV, Slutenheten har tagit sig det kanske mest uppmärksammadeuttrycket i samband med optionsaffären med , där avtalenmed ett stort antal ledande företrädare för banken hemligstämplades, även efterdel att affären ej kom att fullföljas, Fpndernas köp av aktier i tidningsförelag har långsiktigbetydelse för den fria opinionsbildningen och för förutsättningarna attkritiskt granska fonderna. Olika statsråd har gentemot denna typ av affäreruttryckt motstridiga uppfattningar, 1 de tidigare fondutredningarna fastslogsemellertid vilka risker som är förknippade med att fonderna köper aktier i s,k, tendensföretag. Det är mot denna bakgrund intressant att konstatera altRRV vid sin granskning av fonderna föreslagit ett inrättande av en etisk kommission. Med anledning av ovanstående vill undertecknad ställaföljande frågor till finansministern: 1, Är han bereddatt föreslå inrättandet av en etisk kommission med uppgift att fortlöpandegranska fondernas affärer? 2, Är han bereddatt nu vidta åtgärd som gör att avtalsvillkoren.! samband med optionsaffärenmed blir offentliggjorda för allmänheten? 3, Är han bereddatt lämna förslag till som stoppar fondernas möjligheter att ägaaktier i tidnings- och opinionsbildande företag? 4, Är han bereddatt låta utreda i vilken omfattning de små och medelstora förelagensinvesteringsmöjligheter drabbats av tvånget att finansiera fondernas aktieköp? År hanberedd att vidta åtgärder för att öka fondernas öppenhet gentemot allmänheten? Är hanberedd att till lämna en redogörelse för i vilken månlöntagarfondernas existens haft en återhållande effekt på löneutvecklingen? 1986/87:251 av () tillkommunikationsministern om prissättningen på inrikesflyget: Aktuella priser på inrikesflyget varierar mycket på deolika resrutterna i vårt land. Tabellen visar på skillnader iprissättning som på ett iögonfallande sätt missgynnar resenärer påMellanndrrland, Således kostar en resa mellan och mer änen resa mellan och , medan en resa mellan och kostar19 % mer än en resa mellan och , Tabellenkan tolkas så, att på sträckor där tåg och buss är rimliga alternativ sättspriset lägre än på sträckor där sådana alternativ upplevs söm orimliga avresenärerna. En sådan tolkning har dock inte stöd i den prissättningsom gäller för övre , där priset per kilometer är lägre ju längreavstånd, exempelvis ArlandaLuleå och ArlandaKiruna, 1, Vilka skälligger bakom prissättningen på flyget,' som så uppenbart missgynnar resenärerpå ? 2, Vilka initiativavser kommunikationsministern ta med anledning av olikheterna i prissättningeftersom SAS-Linjeflyg i princip har monopolställning inom svenskt trafikflyg? 1986/87:252av () till försvarsministern om varvet: ' ' Sysselsättningsläget vid statligtägda är oroväckande. Om inga nya beställningar av störreomfattning inflyter kommer, enligt vad jag inhämtatfrän företagsledningen, omfattande varsel om permitteringar att blinödvändiga. Eftersom företagsledningen ännu inte gjort någrauttalanden härvidlag gör jag själv en bedömning om de närmaste årenssysselsättningsläge, grundad på varvets nuvarande orderläge. Min bedömning handen all snart tvingas varsla mellan 200 och 250anställda ora uppsägning. Dennabekymmersamma situation skulle inte behöva föreligga om mode- Prot.1986/87: 114 rata samlingspartiets förslagom beställning av ytterligare två kustkorvetter och en ny ubåt för marinensbehov beslutades av vid försvarsbeslu-tet denna vårriksdag. är inriktat huvudsakligen påtillverkning, ombyggnad och underhåll av fartyg för den svenska marinen.Företaget har ca 1 100 anställda. Med nu liggande beställningaroch med de förslag som redovisas i försvarspropositionen förväntas enproduktionssvacka fr, o, m, och framåt. Beläggningen vidvarvet bedöms öka igen . Staten i egenskap av ägare måste ta sitt ansvar och tryggasysselsättningen vid , anförs i en moderat motion. Motionären påpekar att en resursförstärkning till marinen- i första hand för att öka kapaciteten för jakt av främmande ubåtar-skullemöjliggöra ett bibehållande av den nuvarande produktionsvolymen vid företaget. fastslog att regeringen har ett särskiltansvar för beläggning, eftersom varvet med sin marinainriktning har begränsade möjligheter att påverka sin försäljningsvolym genomegna insatser (prop. 1979/80:165, NU 1979/80:69, rskr. 1979/80:405). anförde (NU 1982/83:55) attriksdagens uttalande borde stå fast. Dock framhöll utskottet att det iförsta hand borde vara de militära myndigheternas sak att pä grundval av enövergripande planering sörja för ett såvitt möjligt jämnt och effektivtutnyttjande av de varvsresurser som står till marinens förfogande. Industriminister besvarade i den9 en fråga (1986/87;498) om vilka åtgärder regeringen tänker vidtaför att tillse att varvets produktionssvacka fylls ut. Statsrådet meddelade atthan utgick från att berörda försvarsmyndigheter och gemensamtanstränger sig för att minimera de negativa effekterna av den minskadebeläggningen vid varvet. Statsrådet erinrade om att företaget under de senaste årenhar intensifierat utvecklingen avseende skrovtillverkning i glasfiberarmeradplast samt snabbgående katamaraner för såväl civil som militär användning. Vidare påpekade statsrådet att varvet har ökat sinbearbetning av exportmarknaden. torde dessa ansträngningar pm exportorderha föga framgång. Även näringsutskott förutsätter att de militäramyndigheterna och ledningen för Kariskronavarvet tar ett gemensamt ansvar föratt de negativa följderna av den produklionssvacka som kan förutses blir såsmå som möjligt. i skjuter problemen ifrån sig.Delsamma gör industriministern.