prot · GA0916 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:16 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 16 innevarande månad. 2 § Meddelande om svar på interpellation 1986/87:24 Interpellafion 24 av omalkoholskatten var avsedd att besvaras , men interpellanten hade intemöjlighet att närvara. Interpellationen kommer därför att besvaras fredagen den7 november. 3 § Svar på interpellation 1986/87:15 om desamhällsekonomiska effekterna av regional obalans har ställt följande frågor: Vilka konkretaåtgärder som vidtagits för en balanserad regional utveckling är"ruinerande" för samhällsekonomin? Kommer regionalbalans att vara ett övergripande mål för regeringens ekonomiska politik? Vilka åtgärderavser finansministern att vidta för att täcka underskottet i sjukförsäkringen? En bättre regional balans är ettövergripande mål för regeringens ekonomiska politik. Så sent som i vårenskompletteringsproposition framhöll jag under avsnittet politikens inriktning:"Av särskild vikt är det att arbetsmarknads- och industripolitiken främjaren utveckling som leder fill bättre regional balans. Sysselsättnings- ochinkomstförhållandena är för ojämlikt fördelade i landet." Att enbart fokusera sig på antalet flyttningar när mandiskuterar regional utveckling är emellertid tveksamt. Det är i och för sigriktigt aft antalet flyttningar ökat något de senaste två tre åren. Man bördock komma ihåg att antalet personer som flyttade över länsgräns 1985 faktisktvar lägre än Otn de samhällsekonomiska effekterna av regional obalans Prot.1986/87:16 årsgenomsnittet för . Det finns anledning atf gåett steg till och se litet närmare på vad som ligger bakom denökade utflyttningen från yissa län och den ökade inflyttningen i andra. Det är nämligen inte sä enkelt aft den ökade inflyttningenfrån ett län eller en ort nödvändigtvis innebär atf arbetsmarknads- ochlivsmiljön där försämrats. Vad som också hänt är ju att vi haft engynnsam ekonomisk utveckling som medfört en allmänt ökad efterfrågan påarbetskraft inom stora delar av landet. Därmed har def också funnits arbetenatt flytta till. och början av 1980-falefhade vi som bekant en stagnation i den svenska ekonomin som medförde en ökadarbetslöshet i hela landet! Men lika litet som vi accepterar en ensidig satsning påekonomisk tillväxt utan hänsyn till miljön och sociala mål, lika litet kan viacceptera en regionalpolitik med innebörden att landets geografiskabefolkningsstruktur inte får genomgå några som helst förändringar. I denciterade artikeln i tidningen , sade jag därför följande; '----------------------------- Om vi däremot strävarefter att behålla befolkningen exakt värden bor ,kommer vi att dra på oss ruinerande kostnader och därtill försämra ekonominsvitalitet." Innebörden av detta uttalande är att syftet med en polifikför regional balans aldrig kan vara att förhiridra varje förändring i närings-och befolkningsstrukturen. Däremot skall regionalpolitiken bl. a. ha tilluppgift atf förhindra atf den ekonomiska utvecklingen driver fram enoacceptabel omställningsprocess i vissa regioner eller på vissa orter. Detfinns klara samhällsekonomiska motiv för detta; de infrastrukturella ochsociala konst-naderna kan bli mycket stora vid en alltför snabbstrukturomvandling. En rent marknadsstyrd regional omvandling skulle innebärastora mänskliga påfrestningar. Ett relativt begränsat antal människor skulle fåbetala en orimligt stor del av priset för den ekonomiska tillväxten. Detta voreför.delningspolitiskt bacceptabelt. Men regionalpolitiken måste också ha en offensiv uppgift,nämligen att inom varje region förnya och förändra produktionsförutsättningaroch näringsstruktur; att främja de enskilda regionernas möjligheter att vändastrukturomvandlingen till sin egen fördel. Förutom de direkta regionalpolitiska insatserna, inkl.transportsföd och stöd till def norrländska jordbruket, som uppgår fill ca 2,3miljarder kronor , syftar samhällets åtgärder på flera områden till atflångsiktigt främja eri god regional utveckling. Här kan t. ex. nämnasutbildningspolitiken och kommunikationsväsendet. En ökad satsning påhögskolorna i olika delar av landet gör att fler orter och regioner blirattraktiva för nya och expanderande företag! Det gäller inte minst de små öchmedelstora företagens behov av utbildad arbetskraft. Andra åtgärder som främjaren bättre regional balans är arbetsmarknadspolifiska insatser och den kommunalaskafteutjämningen. Vad gäller sista fråga betvivlar jag aftökningen av antalet sjukdagar och ökade sjukförsäkringskostnader skulle bero päökat antal flyttningar! Hur de ökade kostnaderna för sjukförsäkringen skallfinansieras koriimer regeringéri att redovisa i den kommande budgetpropositionen. 3PER-OLA (); Jag vill först tacka finansministernförsvaret, även om de 75 raderna i def utdelade svaret lämnar mycket övrigt aftönska. Den regionala obalansen har förvärrats . Avlandets 24 län har merparten fått vidkännas en mycket kraftig avfolkning.Skogslänen, Bergslagen, sydöstra och utgöravfolkningsområden som i genomsnitt avfolkats med 25 personer per dag. Undersamma fid har befolkning ökat med drygt 40 000 personer. Den här utvecklingen, herr finansminister, är ingentingannat än en kopia av 1960-talets folkomflyftningspolitik. Den satte mycketdjupa spår. Det skapar problem för människorna i inflyttnings- såväl somavfolkningsområden. Det innebär slöseri med ekonomiska resurser, Iavfolkningsområden utnyttjas inte det samhällskapital som investerats i skolor,bostäder, vägar, va-anläggningar, vårdinrättningar osv. vet vi aft vifår investera nytt och dyrt kapital i inflytfningsområden för att bygga upphelt nya samhällen. Det är därför förvånande atf finansministern inte reagerarnär han ser detta enorma slöseri med människor och kapital. Tydligen vägerintresset för ett koncentrationssamhälle över i finansministerns vågskål. Vi har haft högkonjunktur , .Vilka hartjänat på det? Ja, i första hand de redan expansiva områdena, de storaexportföretagen och de stora företag som är förlagda i och har sin verksamhet iandra delar av landet än i avfolkningsområden. Förlorarna är de människor somfinns i glesbygden och avfolkningslänen. framhöll industriministern atf "särskildainsatser bör göras för aft främja utvecklingen i glesbygden". Att döma avden beryktade intervjun med finansministern i tidningen är def istället "ruinerande för samhällsekonomin" att behålla människorna iglesbygden, aft ha hela befolkat och att åstadkomma regional balans. Därför vill jag ha svar på min fråga; Vilka av de åtgärdersom har vidtagits för regional balans är ruinerande för samhällsekonomin?Finansministern har inte i sitt svar berört denna fråga, som var min första, I en liten by utanförKorpilombolo i bor EdvinAndersson, Han driver ett litet jordbruk och får därigenom försörjning för sigoch sin familj. tillför han skatteinkomster till kommun, somär en utpräglad glesbygdskommun. vill jag fråga finansministern: aft , och alla andra som vill bo och verka iglesbygdslänen, ungdomar som vill stanna kvar och få sin framtid tryggad där,orsakar samhället "ruinerande kostnader och försämrar ekonominsvitalitet"? Jag och centerrörelsen vill ha hela befolkat. Detvill också människorna i glesbygdsområdena. Det vill många märiniskor istorstadsområdena som lider av ökad trängsel och ökade bilavgaser iinnerstäder. Det vill även kommunalpolitikerna i avfolkningsområdena. För demär en människa inte en belastning utan en fillgång. För finansministern tycksdet vara tvärtom, aft döma av intervjun i tidningen , Han tycksvilja göra våra glesbygdsområden till något av "de fattigas kvarter". Om de samhällsekonomiska effekterna av regionalobalans Om de samhällsekonomiska effekterna av regionalobalans I sitt svar säger finansministern atf man måste förhindraatt den ekonomiska utvecklingen driver fram en oacceptabelomställningsprocess. Det är riktigt. Då drar jag, mot bakgrund avfinansministerns rriånga uttalanden, den slutsatsen att finansministern anseratt det som skett infe är sa allvarligt. Annars skulle intefinansministern hylla den politik som bedrivits. En följdfråga som infinner sigär då: Var gär gränsen för en oacceptabel omställningsprocess? Det kanskefinansministern kan ge svar pä . Sedan till sjukförsäkringen och underskottet isjukförsäkringen. Vi får alltså vänta ytterligare en fid på finansministernsbesked om hur underskottet skall täckas. Det är inte bra. Jag kan barakonstatera att den höjning av sjukförsäkringsavgiften som torde komma med allsannolikhet motsvarar ett belopp som finansministern nu anser är för mycket förarbetsgivarna att betala under den pågående arbetsmarknadskonflikten. Är det såaft höjningen av sjukförsäkringsavgiften motsvarar glappet mellan löntagarnas- t. ex. sjuksköterskornas - önskemål och vad finansministern anser ärförsvarbart ur samhällsekonomisk synpunkt, då kan jag konstatera atf de som får betala priset, på grund av underskottet i sjukförsäkringen, ärlöntagarna. Det är resultatet av den senaste tidens förda politik. Jag hävdar inte atf hela ökningen av antalet sjukdagarunder beror på folkomflyttningen. Men def är mångaforskningsresultat som har presenterats som visar atf def kan finnasett samband mellan folkets ohälsa och folkomflyttningen. Det visades under1960-talet, och def har visats senare också. I spåren, av en folkomflyttningföljer osäkerhet, otrygghet och anonymitet för dem som flyttar tillkoncentrationsorterna. Def blir också problem för människor som bor kvar iglesbygden, som saknar vänner och anhöriga och som har problem inför framtidenoch oroar sig för framfiden. Detta är frågor som är oerhört viktiga att diskutera i denpolitiska debatten. fråga om ruinerandekostnader för samhällsekonomin har ingen anknytning fill något som jag harsagt. Han har helt hittat på själv att jag skulle ha sagt atf några åtgärdersom vidtagits har ruinerat . Visserligen var det Per-OlaErikssons egna regeririgar som höll på att ruinera en gång i fiden, menjag har aldrig hävdat att regionalpolifiken skulle ha haft sådana verkningar. Vad jag sagt är atf om man skulle driva deregionalpolitiska utjämningssträvandena så långt att det inte tillåter någraförändringar alls i denna struktur, skulle det leda fill att folk flyttar, ochdet är någonfing helt annat. Jag tycker därför att kan lägganed tjatet om detta uttalande i tidningen - som jag aldrig hargjort. Men jag tycker det finns en intressant fråga att diskuteramed när det gäller regionalpplitiken. talar mycket, föraft infe säga ständigt, om aft hela måste vara befolkat - om allt sommåste göras för aft bibehålla den nuvarande regionala situationen och förstärkaden regionala balansen. I denna sin verksamhet utgör jämsides medvänsterpartiet kommunisterna marknadsekonomins hårdaste kritiker i , Niangriper exportindustrin därför att den gör vinster. Ni angriper storstädernadärför atf de är attraktiva. Ni angriper hela den koncentrationsprocess som enkapitalistisk marknadsekonomi överallt och allfid leder fill. När ni då utfört denna operation mot marknadsekonominövergår ni fill att angripa oss socialdemokrater därför att vi skulle ha låtitmarknadskrafterna verka alltför ohämmat. Men def är inte, ,statliga byråkrater som har fyllt bussarna och tågen med folk och dragit i vägmed dem från eller , utan def är def privatanäringslivet som har åstadkommit detta. Men jag håller med närhan säger, att om vi låter marknadsekonomin verka ohämmat och om vi infeanvänder samhällets resurser för att påverka både marknadsekonomin ochkapitalismen, då får vi koncentration, I def här sammanhanget kommer den intressanta frågan varcentern i realiteten står. Ni säger att ni är ett icke-socialistiskt parfi. Ni harsom främsta mål att få regera ihop med de två extremt marknadsliberalapartierna i : och . Men iregeringsställning tillsammans med dessa partier såg vi ingenting av någon nyorienteringinom regionalpolifiken. Det var under den fiden som den verkliga utslagningenav jobb ägde rum i skogslänen. Det andra man frågar sig är: Vad är ni då i realitetenberedda att göra? Hur långt är ni beredda att gå för atf hämma marknadskrafternashärjningar i ? Hur långt är ni beredda att gå när det gäller att ingripai privatkapitalismens sätt att fungera? Ser jag på böndernas egna ekonomiska förehavanden som dekommer till uttryck i t, ex, jordbrukets föreningsrörelse kan jag konstateraatf - detta vad det gäller mejerier, slakterier och def övriga ni äger - tordestå för den mest långtgående koncentrafionsprocess som ägt rum inom någonnäring. Den verkliga betongklumpen i är ju era lokaler förböndernas föreningsrörelse, Föreningsbariken och allt def ni äger där. Men det är möjligt att allt detta är en tillfällighet ochatt det bakom de ilskna, aggressiva angreppen på marknadsekonomin verkligenligger en vilja att göra någonting. Då skall jag säga fill ,för den händelse han inte har något bra svar på de här frågorna : Ni fårchansen fill våren, när regionalpolifiken skall behandlas i , attbekänna färg och. att tala om hur långt ni är bredda att slå följe med deparfier ni vill regera med och hur mycket ni i realiteten är beredda att göraför aft skall bli mer balanserat. Prot,1986/87:16 Om de samliällsekono-miska effekterna av regional obalans 5 (): Finansministern lägger sig på den debattnivådär byaslagsmå-len brukar höra hemma när han tar till de gamla, beprövadedebattinläggen om den ekonomiska föreningsrörelsen och dess lokalisering avsina anläggningar. Jag tänker infe ge mig in på den diskussionen, och jag troraft finansministern bör vara tacksam för det. Det är ju i stor utsträckning denjordbrukspolifik som har förts under socialdemokraternas år vid makten som Om de samhällsekonomiska effekterna av regionalobalans harmedverkat fill den koncentrationen. Men den frågan kan vi lämna . Jagåterkommer gärna fill den . Enligt finansministern har hitfills inga åtgärdervidtagits som har varit ruinerande för samhällsekonomin då det gäller att skaparegional balans. Då följer frågan; Vilka åtgärder är det som finansminsfernbefarar kan få en sådan ruinerande effekt? Kommer uttrycket regional balans ochmålsättningen aft uppnå en. sådan hädanefter atf vara utraderade urregeringens dokument, eftersom regional balans förutsätter atf människor harmöjlighet att bo och bosätta sig varhelst i landet de önskar för att få sintrygghet tillgodosedd? Men om det inte är regeringens och finansministernsönskemål att människor skall ha den möjligheten, då bör man fala om varnågonstans i landet de icke får bosätta sig. Finansministern har inte svarat på frågan: Var går gränsenför den oacceptabla omställningsprocess som finansministern talar om? Finansministern förde också ett resonemang ommarknadsekonomins effekter. Men är det någon som har hyllat den extremamarknadsekonomins principer , så är def den nuvaranderegeringen. För vad har man gjort? Jo, man har utan atf uppställa ett endavillkor för de stora företagen låtit dem investera i de delar av landet somredan är tillräckligt expansiva och tillräckligt stora. Vilka åtgärder harregeringen vidtagit för atf förmå och aft lokalisera sinaverksamheter i andra delar av landet än de delar där de nu med generösatillskott av pengar har fått möjlighet att investera? Jag skulle vilja se litet grand av de Strängska tagen ifinansministerns åtgärder - jag tänker på de åtgärder som den tidigarefinansministern vidtog då def gällde aft villkora insatserna och åtgärderna.Jag skulle vilja se mer av småföretagspolifik av den modell som . Åslingmedverkade till som industriminister, där man lade om kursen för attsatsa på småföretag. Def är småföretagen som kommer att rädda glesbygdsregionernai framtiden. Det är vikfigt atf komma ihåg aft den process som pågårkommer att leda fram till oönskade effekter för kommunerna. Det finns enuppenbar risk aft små kommuner som står på randen fill katastrof får geupp sin självständighet. Det finns risk för att vi får oönskadekommunsammanläggningar. Priset för de senaste årens koncentrationspolitik ärju minskat skatfeunderiag och minskade skatteutjämningsbidrag fill följd avlägre befolkningstal. Kommunerna befinner sig därigenom i en mycket svårekonomisk situation. Detta borde finansministern som ekonomiskt ansvarig varaintresserad av att diskutera i stället för att föra en raljant debatt omföreningsrörelsens olika delar i landet. Det dammade ganska mycket om vägen närPer-Ola försvann bort i buskarna för att slippa diskutera detgrundläggande i regionalpolitiken, nämligen hur mycket kraft man är beredd atfsätta emot de krafter soni naturligt driver mot koncentration, geografiskt ochstorleksmäs-sigt. Detta gäller ju varje land med en marknadsekonomi och enöppen och fri utrikeshandel. Om åkte tillEngland, eller skulle han få se att det finns stora delar avdessa länder där man nu på allvar överväger aft börja stänga städer, atttvångsförflytta befolkningen, helt enkelt därför att arbetslösheten har blivitså hög och den sociala utarmningen gått så långt att dessa städer infe längreär beboeliga. Så har det gått i länder som verkligen har drivit vad Per-OlaEriksson kallar en extrem marknadsekonomisk linje. Om vi skall komma till rätta med de regionalpolitiskaproblemen, räcker det inte med att hålla flammande tal om det. Jag vet inte vadman slåss om i de byar som besöker, men att man där skulleslåss om privatkapitalismens koncentrationskraff, det betvivlar jag. Det vorebra om ville tala om var står - om man är beredd attgöra sådana ingrepp i det nuvarande systemet att vi kan vända strömmen. Dåbetyder det naturligtvis att det finns utrymme för en större enighet om det härän vad man försöker göra gällande. Jag har definitivt inte försökt göra centerpartietansvarigt för vad som händer inom jordbrukets föreningsrörelse. Jag barakonstaterar att där denna föreningsrörelse fungerar enligt marknadsekonominslagar leder det till koncentration. Det var bra atf . Åsling var värilig motsmåföretagen. Men han var. ännu vänligare mot storföretagen, ,Om småföretagen fick några miljoner fick storföretagen miljarder av ,Åsling, Det som har hänt är atf medan vi under en lång periodnästan infe hade någon nyetablering alls av företag i , har vi nu fackvare den uppryckning av ekonomi som den nuvarande regeringen harmedverkat fill fått en nyetablering av företag i som vi inte sett makentill sedan 1930-talét, Jag vill påstå att def som händer ute i många delar avlandet är väldigt positivt både vad gäller nyetablering avföretag och vad gäller samhällets insatser för forskningen öch den högreutbildningen, De stora investeringar vi har gjort när det gäller kommunikationerna,satsningarna på vägarna och allt det som sker på telekommunikationernas,område, är något posifivt. Samhället har alltså gjort och fortsätter att görabetydande insatser. Sedan är det tydligen meningslöst att försöka få någonrätsida på själva diskussionen. Man säger att det går en gräns och talar om denoacceptabla koncentrationen. Ja, var gränsen går-alltså när människor intelängre kan stanna kvar - kan vi se i. varje liten ort, i varje .by. Där bynssociala och ekonomiska fundament försvinner, där går gränsen. Detta har vikämpat för aft förhindra. Om vi skulle försöka göra det genom att lägga en dödhand över den näringsgeografiska utvecklingen i , tror jag kostnadernapå sikt skulle bli ruinerande. Jag får tydligen vänta och se om är beredd atfsätta kraft bakom alla orden när det gäller regionalpolitiken. Prot;1986/87:1624 oktober 1986 Otn de samhällsekonomiska effekterna av regional obalans 7 (); , Herr talman! Det är lättatt inse att det är som en koncenfrationssamhällets förespråkarefinansministern uppträder i den här debatten. Han talar om aft' man ser dengräns där människor kan bo kvar. Om de samhällsekonomiska effekterna av regionalobalans slutsatsen,som också understryks av finansministerns senaste replik, atf då är det baraatt släcka och stänga i gårdarna och låta flytfbussarna gå. Vore def inte en större insats om regeringen såg till inte når den där gränsen ute i byarna, atf befolkningstalet inte kommer sålågt i våra glesbygdsområden och avfolkningsbygder aft man tvingas lägga ner sinverksamhet? Är def infe en fördel att ha hela landet befolkat? Skall vi intedriva en ekonomisk politik som har som mål atf nå regional balans, som tar varapå människorna ute i bygderna och utnyttjar resurserna? Atf hela landet ärbefolkat är också ett försvarsinfresse. Vi vet ju att i skattefrågan hyllar vissapolifiker på andra sidan . Det var näsfan så att jag fick intrycket atthan också hyllar vad som händer i : fortsätter vi att eftersträvaregional balans så kommer det att leda fill att vi till slut måste stänga helastäder - nu handlade det inte längre om byar- därför att def blir för dyrt attdriva dem. Det är ju en kuslig framtidsbild finansministern utmålar med allasina uttalanden om regipnalpolitiken! Sedan till frågan hur mycket vi är beredda att sätta emot.Jag vill kvittera; Hur mycket är finansministern och regeringen beredda aftsätta emot marknadsekonomin och de stora företagen så att de infe medverkarfill koncentrationen, som enligt finansministern i hans ljusa stunder är såfarlig? Vilka krav ställde regeringen på de storföretag som man samlade påHarpsund? Jag tror att man var tämligen överens om vikfen av aft fortsättakoncentrationen. Att döma av de många uttalanden som finansministern har gjortom den ekonomiska politiken och regipnalpolitiken är nämligen det privatanäringslivet och den s. k. storfinansen tämligen överens med finansministernpå den punkten. Jag beklagar att man inte lyssnar på småföretagare,ungdomar i glesbygdsregioner och de människor som står inför hotet attlämna sin bygd. Det hade varit viktigare att samla dem på för att fåidéer om framfiden. har beskrivits som ett avcenterpartiets framtidshopp. Jag måste uttrycka en blandning av besvikelse ochförvåning över def sätt varpå han väljer aft föra den polifiska debatten, t. o.m. När jag som ett varnande exempel för fram konsekvensernaav en ohämmad marknadsekonomisk politik i , under total frånvaroav regionalpolitik, och säger att det är genom att driva regionalpolitik ochgenom att föra en annan ekonomisk politik över huvud taget som vi skall undvikaatf hamna i den situationen, då fångar han snabbt upp några strödda delar avdeffa resonemang och förvandlar det till att jag skulle hylla politik! Om det är så tänker hantera den politiskadebatten , tror jag det kommer att gå lika illa för som det gör för centerparfiet. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Meddelande om svar på interpellation 1986/87:3 har framställt eninterpellation till bostadsministern om socialnämndernas medverkan isamhällsplaneringen. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande.Jag hade tänkt besvara interpellationen , men på griind av aftinterpellanten inte kan ta emot svaret då har vi kommit överens om atf denskall besvaras . Om forskningen med aborterade 5 § Svar på interpellation 1986/87:2 om forskningen medaborterade har frågat mig omregeringen har försäkrat sig om att frågan om forskningen med aborterade fosterblivit föremål för prövning och debatt i samt omregeringen vill medverka fill att frågan prövas utifrån de grundläggandevärderingarna i samhället i ett mera allmänt åsiktsutbyte. Vid den forskning som bedrivs med aborterade fosteranvänder man sig av enstaka nervceller från döda . Forskningen ärinriktad på att bota Parkinsons sjukdom. Svenska läkaresällskapets delegation för medicinsk etikhar antagit provisoriska riktlinjer för användning av vävnad frånfoster i transplantationsverksamhet. Antagandet av riktlinjerna har föregåttsav en omfattande faktainsamling och diskussion.