prot · GA0941 · 1986-12-31 00:00:00 — Med det anförda, som också till betydande delar kan gällaför reservationer, yrkar jag avslag på reservationerna 1 och 2. Till betänkandet finns, som har belyst, sexgemensamma borgerliga reservationer. De är i och för sig gamla bekanta: nr 6 om negativföreningsrätt nr 12 omfredspliktsbestämmelserna och 200-kronorsregeln nr 14 omblockad av enmansföretag nr 16 omöversyn av det arbetsrättsliga skadeståndet nr 17 omfacklig vetorätt vid entreprenad nr 19 om MBLinom den offentliga sektorn. Reservationerna har alla ettgemensamt: de är inriktade på att begränsa de anställdas inflytande genom sinafackliga organisationer, de är väl utredda i tidigare behandling i såvälutredningar som i utskottet, och de har diskuterats här i . Påsamma sätt förhåller det sig med de reservationer i övrigt som jag intekommenterat. MBL är grundbulten i den arbetsrättsligalagstiftningen i vårt land. Den har genom sin egen vikt och genom de avtal somträffats om dess tillämpning en vittgående betydelse för de flesta iarbetslivet, då den gäller allt som rör förhållandet mellan arbetsgivare ocharbetstagare. De borgerliga partierna återkommer med förslag somtill sin konsekvens skulle urholka lagens betydelse för arbetstagarna. Med sammaregelmässighet återkommer vpk med krav på sådana förändringar som nästintillskulle innebära systemskifte i vårt land. Med tanke på den betydelse lagen har skall det mycketstarka argument till för att vi socialdemokrater skall överväga förändringar ilagtexten. Några sådana nya och tunga argument har inte framkommit vidbehandlingen av de motioner detta betänkande vilar på. Med detta yrkar jagavslag på samtliga reservationer och bifall till utskottets hemställan. Herr talman, det har dessutom i de inlägg som tidigaretalare gjort riktats några frågor till mig, som jag skall försöka att kortkommentera. efterlyste min uppfattning om det brev som sjunäringslivsorganisationer har tillställt och somjag också har tagit del av. Det är ett av de brev som har inkommit tillarbetsmarknadsdepartementet på det år jag har hållit i en arbetsgrupp där. Dethar kommit många fler, både från arbetsgivarorganisationer och från fackligaorganisa- tioner medsynpunkter på den lagstiftning vi diskuterar . Jag har inte brevet till hands, men i de stycken somkraven sammanfaller med de borgerligas reservationer till betänkandet, som vi har avstyrkt, är det min uppfattning att vi också kommer att avvisa dem isvaret till arbetsgivarna när det skall lämnas. i sade som en slutkläm pä sittinlägg att vi inte längre värnarom medborgarrätten utan före den sätterfackföreningsrätten. Jag skall inte gå in i en debatt om detta. Men en sak äralldeles klar: i ett land där det inte finns fria fackföreningar finns detheller ingen demokrati. Det må vara mitt svar på påstående idetta avseende. AnL 178SONJA REMBO (m): Demokratin, , är ännu starkare iländer där det finns fria människor. Jag tycker att det är beklagligt attnotera den bristande förståelsen från och den dogmatism som svarettill de sju näringslivsorganisationerna bär vittnesbörd om. Det finns andrainom socialdemokratin och inom fackföreningsrörelsen som tycker annorlunda. Jag har i min hand en intervju med , s. k.tungt namn inom Metall. Det är en bra intervju, och jag kan hålla med om mycketav det han säger- om än inte allt. Han säger bl. a. att den snabbaförändringsprocess som vår industri nu är mitt uppe i ställer nya krav. Vidaresäger han: Alla blir mer och mer delaktiga i jobbet. Alla måste ta ansvar ochlägga ned sin själ i arbetsuppgifterna. Den här utvecklingen tvingar fram enhelt ny inställning till arbetet. Om det är fackföreningsrörelsens mål att medlemmarnaskall bli självständiga och engagerade individe;r, måste vi se positivt på denutveckling som pågår. Det som skrämmer eller oroar mest ärrisken för att facket brister i analys och väljer dén enklaste vägen urproblemen - en återgång till beprövade klasskampsmetoder. Han är kritisk tillMBL. Han säger att intentionerna aldrig har blivit verklighet. Det blev förmycket maktspråk. Arbetsgivarna åkte på kiirs och lärde sig förhandlingsteknik-och vi gjorde likadant, säger han. I stället borde vi stanna upp och fundera.Riskerna är annars att vi konserverar strukturer i stället för att ändra dem. Han säger att vetorätt och maktspråk kanske inte alltid ärden rätta vägen. Detaljstyrning uppifrån är ett lika stort fackligt problem som företagsled ningsproblem. ' Om nu inte vill lyssna på oss här i kammarenoch inte heller på de sju näringslivsorganisationerna, vilkas yrkanden heltsammanfaller med dem som vi har ställt här i kammaren, kanske ialla fall vill lyssna på kollegan hemifrån Metallfyrtioettan i , GöranJohansson. Det är en klok karl. Han säger många kloka saker - han har sagt flerkloka saker än det jag nu har refererat. Han förstår näringslivets problem. Han förstår hur viktigtdet är att vi bevarar vår konkurrenskraft och tar vara på det bästa hosmänniskorna på arbetsplatserna - och det är det vi moderater ocksåeftersträvar. Vår syn på de fackliga organisationerna framgår av enmotion som ligger till grund för utskottets betänkande, motion 1985/86:A748.Där säger vi: "Fria,starka och ansvarsmedvetna fackliga organisationer är ett naturligt inslag ien fri marknadsekonomi. Organisationerna kan medverka till att skapa balansmellan de olika intressen som uppträder på marknaden," Jag tror att det är så de fackliga organisationerna kanspela sin mycket stora roll. De har nämligen en stor roll att spela, och deär.väsentliga för samhällets funktion - och frariiför allt för näringslivetsoch arbetslivets funkfion. Jag tror att vi skulle nå mycket längre, StenÖstlund, om vi försökte lyssna på varandra i den här frågan i stället för attta till den typ av klasskampsparoller och klasskampsdiskussioner som tyvärr såmånga just , med i spetsen, förfaller till. AnL 179ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): säger att vpk-krav liknande demsom vi framför har ställts tidigare, och det är riktigt. Vi har under enrad år ställt sådana här krav, som skulle förstärka de lönarbetandes ochfackets position gentemot arbetsgivaren. Men har inte lyssnat pädet örat, har inte insett den fara som finns genom denomfattande och djupgående klassamarbetspolitik som praktiseras, den fara somfinns för facket och framför allt för den organiserade arbetarrörelsen. Det pågår nämligen en djupgående japaniseringsprocess inomindustrin , en charmoffensiv från näringslivet som syftar till att ställafacket åt sidan. Med kvalitetscirklar och vinstdelningssystem har påVolvo plötsligt kommit att bli 1, Han ingår numera i den varma ochfamiljära gruppen tillsammans med platschefen, som skall öka sinaansträngningar för att öka Volvos vinstandelar och marknadsandelar utomlands.Han har fått en uniform, och hans fru får blommor i hemmet. Om Volvosvinstandelar ökar, blir han bjuden på företagsfest, betald med representationspengar. Krav ställs redan på företagsanslutna fackföreningar. Kravställs redan på flexibel arbetstid, säsongsanpassad arbetsfid ochindividanpassad arbetstid, tror inte att den här utvecklingen är ett hotmot facket, men det tror , I nummer 46, den 14november, står en artikel som rubriceras "Charmoffensiven neutraliserarfacket". Jag citerar ur den artikel: "Förnågon tid sedan skrev följande i : 'Och visst har facket rätt i att företagarnas försök atteliminera konfliktorsaker och istället bygga upp känslor av gemenskap ochförtroende är ett hot mot facket',,, 'Våra egna företagare har alltför länge förött sinakrafter i fåfänga försök att övervinna facket. söker de i stället vinna sina anställda, ' 'Charmoffensivens' syfte är alltså att neutralisera facketgenom att köpa de anställdas lojalitet,- ÅkeBergman-citerar Industriförbundets , som säger: 'Bra år ska inte avspeglas i lönestatistiken utangenom-vinstdelning. Då slipper företagen släpa med sig en extra kostnad underdåliga år.' Mycket tydligare kan det knappast sägas - vinstdelningenär ett inslag i en löriepolitisk strategi som syftar till att slå sönder den solidariska lönepoli tiken --- ," Hur mycket skall hända i utvecklingen innan att medbestämmandelagens medverkan i den japaniseringsprocess som pågårfaktiskt hotar fackföreningsrörelsens position. säger att våra förslag bara är jämförbarai ett annat samhällssystem. Hur har ni då tänkt er att genomföra målsättningenom den ekonomiska demokratin, som även ni som parti säger er företräda? Hurskall man kunna genomföra det när man genom medbestämmandelagen fullständigtöverlämnar makten till arbetsgivaren? Är strejkrätten någonting som ärförenligt bara med ett annat samhällssystem? Är inte den en grundläggande demokratiskrättighet som varje arbetare bör ha? Den är dessutom det enda vapen somarbetarrörelsen har till sitt förfogande. Det skulle vara intressant att få ettsvar från . AnL 180 i (c): Ja, , vi har begärt en översyn avMBL. Det har vi gjort därför att vi, när vi har varit ute och pratat medföretagarna, har uppfattat att den innebär problem i många fall. Den skrivelsesom har gått in till departementet från samtliga stora huvudorganisationer inomnäringslivet - den har nämnts här - tar också upp de härfrågorna. Dessa organisationer vill ha en översyn av MBL och denarbetsrättsliga lagstiftningen. Då säger att om denna begäran gåri samma stil som reservationerna blir det nej. Det var ett bra besked de storanäringslivsorganisationerna fick direkt från talarstolen. Ett gemensamt har reservationerna i övrigt, säger . De vill begränsa de anställdas rättigheter. Jag förstår inte på vilketsätt de vill begränsa de anställdas rättigheter, t. ex. när det gäller dearbetsrättsliga skadestånden eller den negativa föreningsrätten. På vilket sättvill förslagen i dessa frågor minska de anställdas rättigheter? Vi vill ju ökade anställdas rättigheter genom förslagen i de reservationer vi fogat tillbetänkandet. Vi vill alltså förbättra MBL. På vilket sätt skulle 200-kronorsregeln försämra för deanställda? Jag förmodar att inte på något sätt är anhängare avvilda konflikter. Det var en onödig åtgärd att en gång ändra denna regel. Mendet var gamla löften som socialdemokraterna hade gett, därför var de tvungnaatt genomföra detta. När det gäller MBL inom den offentliga sektorn sade inteSten sä mycket, och det förstår jag, för där har ni en hel delförflutet. I och var samtligasocialdemokrater med om att kräva att en utredning skulle göras. Men det blevingen utredning. Ni ligger still och tycker att det fungerar bra ändå. Det vardärför jag tog upp frågan om medborgarrätten skulle gå förefackföreningsrätten. Ni vill hävda att det inte blir någon förändring om fackett. ex. när det gäller förhandlingar inom kommun och även på den statligasektorn kommer in på den politiska demokratin. Bara de håller sig lugna skallvi inte stöta oss med dem, tycks ni mena. Därmed sätter ni fackföreningsrättenföre medborgarrätten. Det var statsministern som för inte så länge sedan närdet gällde engångsskatten myntade uttrycket att rnedborgarrätten är starkare änenskild rätt. Jag trodde att medborgarrätten då också var starkare änfackföreningsrätten men tydligen har jag fel på det området. Det är beklagligtatt det inte gäller över hela det politiska fältet. AnL 181ELVER (): Utskottets talesman började sitt inlägg medatt säga att det råder skilda ståndpunkter i utskottet och kammaren i frågorkring medbestämmandet i arbetslivet, och det är ett riktigt konstaterande. Hansade också att det är bra aft vi har en debatt i dessa frågor, och jaginstämmer också i det. Låt mig säga att jag uppskattar bekännelse till principen om de öppna och fria förhandlingarna mediakttagande av fastlagda spelregler. Det är noterbart, och det drar på ettvälgörande sätt upp rågången gentemot kommunisterna. Men sedan upphörde klarsynen, och i litet grumsiga slängarsade att de borgerliga partierna har framlagt förslag som villurholka och försvaga de anställdas möjligheter på arbetsmarknaden. Det är, herrtalman, ett felaktigt påstående. Jag sade i mitt inlägg att vi från folkpartietinte har väckt någon partimotion och att det hör samman med att vår grundsyn äratt de arbetsrättsliga frågorna är angelägna och att vi tar ansvar för hur de iallt väsentligt fick sin utformning men att vi på vissa punkter behöver göraanpassningar till ändrade förutsättningar som har inträffat under de gångnaåren. Vi behöver över huvud taget tillgodogöra oss de erfarenheter som efterhand har vunnits. Jag känner mig föranlåten att påminna ochsocialdemokraterna om utskottets skrivning på s. 9, där man avvisar denallmänna översynen men tillägger: "Detta betyder inte att inte enskildalagar eller delar av dem kan behöva ses över. "-Ja, just det. Vi sägerexakt samma sak från , och även övriga oppositionspartier framhålleratt det på en rad punkter finns delar som behöver ses över. Det är intedetsamma som att attackera de anställdas rätt till medinflytande. har både i opposition och i regeringsställningdrivit frågor som är positiva för de enskilda arbetstagarna. Vi har t.o.m.drivit krav om reformer som socialdemokraterna kämpat emot men sedermeraanslutit sig till. Jag vill påminna om det krav som vi var med om att drivafram i utskottet , nämligen att familjedaghemmens situation skall ses över såatt de som utför detta värdefulla arbete kan få en förbättring. Jag vill, herr talman, bara upprepa det yrkande jag hade,att det på de punkter där vi har föreslagit förändringar finns anledning förriksdagen att följa våra förslag och att vi i övrigt skall slå vakt ommedbestämmandelagens allra djupaste och finaste tankar. De är positiva både förde anställda och för företagen. Jag tror, herr talman, att det på den punkteninte heller finns någon väg tillbaka. AnL 182STEN OSTLUND (s): Det är litet svårt att välja vilkabeskyllningar man skall ta till sig. tycker att jag är ett slagsklasskampskämpe, medan tycker att jag när jag försvararMBL är en stor företrädare för klassamarbetet. Det återspeglar något av pendelni diskussionen. tycker att jag är dogmatisk, och jag är gladatt andra tycker annorlunda. Hon hänvisar till på SKF, som ären i hela landet kändmetallare, och jag kan försäkra att jag känner väl. Vi kommer ju från samma avdelning och har arbetat ihop iavdelningsstyrelsen. Hade förhållandena i arbetslivet överallt i vårt landvarit såsom de var på SKF med dess framsynta ledning och en stark fackligorganisation bakom sig, då hade naturiigtvis inte kravet på en lagstiftning ommedbestämmande varit lika tungt som det blev. Medbestämmandelagens intentionervar genomförda på SKF tack vare företrädare för Metall såsom ,m.fl. långt innan lagens tillkomst. Därför skall man nog aktasig för att använda ord som exempel när han är kritisk motfackföreningens sätt och kanske hans egna fackliga organisations sätt attanvända MBL. I varje facklig organisation - det återspeglas också i en artikeli Metallarbetaren vilket är bra - pågår en intern diskussion om hur vi på bästasätt skall hantera den lagstiftning som står till vårt förfogande. Det ärnödvändigt i en demokratisk debatt i de fackliga organisationerna. Men inteskall man använda den debatten för att gå till angrepp mot den grundläggandearbetsrättsliga lagstiftning som vi har att hantera här i kammaren. Ungefär samma sak kan sägas till bidrar till japaniseringen, som han säger, och han frågarhur vi med den lagen vill förverkliga den ekonomiska demokratin. Jag kan integå in på det under de minuter som jag har till förfogande, men så mycket kanjag säga att medbestämmandelagen, när den infördes, icke tog ifrån arbetarnaoch fackföreningsrörelsen i vårt land någon strejkrätt. Vi har kvar sammastrejkrättigheter. Medbestämmandelagen förde med sig en alldeles utomordentligförhandlingsordning och gav parterna klara spelregler. Vad diskuterar är ungefär samma saksom på SKF diskuterar och som sedan använder motmig när jag försvarar MBL. Det handlar om hur facken skall bemästra dentekniska utvecklingen. Det kan vi inte hjälpa dem med genom lagstiftning här,utan det är något som den demokratiska fackföreningsrörelsen måste klara själv.Det är min alldeles bestämda övertygelse att de också kommer att göra det. Mycket av det som händer ute i näringslivet i form avny teknik, data och annat kommer naturligtvis att följas av en våg tillbaka, dåalla lycksökare och alla som inte stod pä stabil grund sköljs undan. Det kommeralla som trodde att de skulle klara sig själva att bli klartmedvetna om. Alltgår bra och uppåt , men det följs av en tillbakagång. När manupptäcker det inser man också att det behövs fackliga organisationer ochsolidaritet. Där tror jag att fackföreningsrörelsen kommer att spela enbetydelsefull roll. Att jag skulle sätta medborgarrätt före fackföreningsrättvar en ful tillvitelse som jag tillbakavisar på det bestämdaste: Medborgarrättär också fackföreningsrätt. Att tillhöra en fackförening och sammansluta sig ifackföreningar är medborgarrätt. Likaså är det medborgarrätt att utöva sittinflytande kollektivt genom fackföreningarna. Det finns, som jag sade förut,ingen demokrati i länder- som inte har fria fackföreningar. har pekat på att det finns delar som behöverses över i den arbetsrättsliga lagstiftningen. Ja, det gör det säkert iframtiden. försökavara något orakel och tro att allt det som vi nu säger kommer att hålla i allframtid, men för dagen är beskeden klara. AnL 183 (); Det var ett avslöjande inlägg av StenÖstlund. Det hade säkerligen dragit ned applådåskor på . Han talarfackföreningarnas höga visa. Lagstiftningen skall ske på fackets villkor. Det är just detta som vi reagerar emot. Det är intefackets villkor som skall styra lagstiftningen, utan det är de enskildamänniskornas villkor. I denna kammare är det vår uppgift att slå vakt om ochhävda vår grundlag, de mänskliga fri- och rättigheterna, de konvendoner som vihar undertecknat -och Europakoriveiitionen om de mänskliga fri-och rättigheterna, de som erkänner den negativa föreningsrätten. Det är denuppgiften vi har. Det är därför vi säger att vi måste stärka de enskildamänniskornas rätt. Vad gör är att ställa iipp på de övergrepp somsker mot enskilda människor. Han ställer upp på att facket blockerar ChristerSandströms Måleri i för att tilltvinga sig ett avtal och de pengar somföljer därmed, trots att inte har några anställda. ställer upp på att den ende anställde hosRobert berövas rätten att själv bestämma om han vill träffa eget avtalmed arbetsgivaren eller om han vill låta facket förhandla och träffa avtal. Vianser att han skall ha rätten att själv bestämma. ställer upp på att de fackligaorganisationerna på invandrarverket missbrukar vetoreglerna i MBL, vilketresulterar i att flyktingförläggningen i får läggas ner, inte därföratt de som driver den är oseriösa och inte för att de begår olagligheter, inteav någon annan anledning än att det är privat verksamhet. Jag häpnar, herrtalman! Jag vill understryka för kammaren hur otroligt viktigt detär att vi får igenom de ändringar i lagstiftningen som vi har yrkat på, som sjunäringslivsorganisationer har yrkat på, och de tankar som påSKF skriver under på. Han säger: Maktspråk är inte det bästa sättet att kommafrarn. inser behovet av att samarbeta påarbetsplatserna. Han inser att arbetsgivare och arbetstagare är beroende avvarandra. Jag tror att gör honom mycket stor orätt, om han villpåstå att enbart ser mot den bakgrund som gäller på SKF. Detgör han självfallet inte. Jag kan inte göra annat än att än en gångyrka bifall till de reservationer som vi moderater har avgivit till det härbetänkandet. AnL 184ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): uttrycker visioner i sittsenaste.anförande och också fromma förhoppningar. Tyvärr har arbetarrörelsen isin historia haft alldeles för många sådana här fromma förhoppningar.Verkligheten ter sig helt annorlunda. fromma förhoppningar kan inte förverkligasmed den nuvarande medbestämmandelagen. Medbestämmandelagen var inte avsedd och ärinte tillämplig för att öka fackföreningsrörelsens makt, för att öka deanställdas demokratiska fri- och rättigheter, för att göra det möjligt för dévanliga löntagarna att ha något att säga till om. Produktionens utveckling,omfattning och innehåll, hur deras eget liv skall gestalta sig, om de skall bliarbetslösa, utslagna eller permitterade - det har de ingenting att sägatill om med den nuvarande utformningen av medbestämmandelagen. Det ärarbetsgivaren som slutgiltigt avgör sådana frågor i slutna direktionsrum. Skall alltså enligt klassamarbetsmodellarbetarna, de tusentals anställda som jobbar på arbetsplatserna, aldrig någongång få en chans att kunna påverka sin framtid och sin histora? Fackföreningsrörelsen behöver inte hjälp genomlagstiftning, säger.Sten . Varför kan vi inte lagstifta om att facket också skall ha någonting att säga till om när det gällerinförande av ny teknik? Vi har i vara motioner föreslagit att facket skall fåvetorätt i vad gäller införande av ny teknik. Vad är det som hindrar det? Jo,ni åsidosätter de elementära demokratiska rättigheterna för de anställda tillförmån för den kapitalistiska effektiviteten. Följderna av den effektiviteten iform av ökad arbetslöshet och utslagning tar ni på köpet. Sådana här visioner som har gett uttryck åthar vi hört . Tyvärr har de hitintills alltid varit fromma förhoppningar. AnL 185 i (c): Jag skall försöka begränsa mig till MBL inomden offentliga sektorn. Jag har aldrig någonsin förnekat, , att därdet inte finns fackföreningar finns ingen medborgarrätt. Det är inte det vidiskuterar. Min inställning är att vi skall ha fackföreningar, och de skallvara i harmoni med samhället i övrigt. På den punkten råder det ingaoklarheter, så jag tror inte att skall göra några anspelningar påatt yi på något sätt skulle vara mot facket. Det jag tog upp var just den politiska demokratin och MBLinom offentlig sektor. Det får aldrig någonsin vara så, att facket får sittaoch förhandla inom offentlig sektor, där man kommer i konflikt med just denpolitiska demokratin. Det är där jag menar att medborgarrätten går förefackföreningsrätten. Jag hoppas verkligen attjag nu har klargjort detta för , ifall han inte har varitmedveten om vad det var jag sade. AnL 186ELVER (): talar om attfackföreningsmedlemmen måste få utöva sin rätt. Javisst, det är helt legitimakrav från facklig utgångspunkt. Men som politiker och lagstiftare kan vi inteensidigt ta ståndpunkt för någons intressen, utan vi måste ändå stå för denavvägning som krävs då intressen stöter mot varandra. Vår uppgift är att läggaramarna och att ge spelreglerna. erkänner - och det är klädsamt - att haninte är något orakel. Han medger också - och underligt vore väl annat, eftersomhan har varit med på skrivningen - att vissa delar av lagen kan behöva ses över.Skillnaden mellan mig och honom är nu att vi frän sida menar att här finnspunkter sombehöver ses över och korrigeras , och därför har jag yrkatbifall till de reservationer som har medverkat i. Sedan bara ett par örd till, herr talman, eftersomdebatten kommit in på fackföreningsrörelsens sätt att agera och fungera. Jagmenar för egen del med den erfarenhet jag har som facklig medlem att det är förlitet utifrån de enskilda medlemmarnas horisont som fackföreningsrörelsenagerar. Det blir lätt alltför ofta så att fackföreningsrörelsen agerar utifrånett mer strikt egenintresse, utifrån kollektivet och organisationen, och alltför sällan funderar på hur arbetsmarknaden flingerar och hur agerandetfaller ut gentemot tredje man. Jag ser det emellertid som ett välgörande ochgott tidens tecken att flera fackliga ledare nu deltar i debatten omfackföreningsrörelsens förnyelse. Min förhoppning är att den debatten och denförnyelsen skall leda till - utan att man gör avkall pä legitima fackligaintressen - att man också prövar frågor som kan upplevas vara en självprövning. AnL 187 (): säger att jag försvarar fackensövergrepp på enskilda människor, precis som om det varit någonting som händenästan seriemässigt ute i vårt samhälle. Tänk, , om vi skullediskutera om hur mänga gånger facken får försvara de enskilda människorna motövergrepp från enskilda arbetsgivare!