prot · GA0989 · 1986-12-31 00:00:00 — Då får man också finna sig i resultatet: attSverige kan bli akterseglat. Jag skall ta upp en fråga och en utveckling som jag känner oro för ochsom också har berörts här . Jag gör det inte i något polemisktsyfte utan för att medverka till en medvetenhet och till ökat ansvarstagandefrån oss alla. Sverigehar förvärvat ett gott anseende utomlands. Enligt min mening finnsdet risk för att detta anseende håller på att naggas i kanten, och vårtrovärdighet håller på att få sig en törn. Vi har just nu många företeelseri vårt samhälle med negativa förtecken. tidigare - på regeringens tillskyndan - en debatt om sänkning avenprocentsmålet när det gäller vårt bistånd. FrånSverige talades i högtidliga sammanhang om stöd till de sovjetiska judarna ochnödvändigheten av att de fick utresetillstånd från . Men när defick det var de inte välkomna tiU . I debatten omvapenhandelsfrågorna finns inslag av dubbelmoral. Utredningenom Palmemordet har negativt påverkat bilden utåt av svensk polis och svenskträttsväsende. En hel folkgrupp - kurderna - har kommit i kläm här i Sverigeefter mordet. Jaganser däremot inte att solidaritet med de fattiga och de förtrycktahar urholkats. lägger vi här i kammaren åter fast ett ambitiöstbiståndsprogram, där vi står enade i vårt arbete för solidaritet. Menhur är det med vår solidaritet med flyktingar som kommer till ?Behandlingen av familjen från är omänsklig. Det är ovärdigtSverige att agera så som har skett. Dessaskeenden skapar en otrygghet bland oss vanliga människor här i . Detinnebär också att vårt förtroende för myndigheter urholkas. Stabiliteten isamhället ersätts av osäkerhet. Allt detta bidrar ocksåtill att underminera vårt internationella anseende. Många får ta på sigskulden: regering, myndigheter, politiker. sak är säker: ansvaret för att stabilisera vårt samhälle, att förbättra vårtinternationella anseende - det åvilar oss aUa! Här instämmer jag helt med vadutrikesministern sade när han talade om allas vårt ansvar för att ge en klararebild utomlands av . Vipolitiker måste ta vårt ansvar att ständigt informera inom och utanför vårapartier om det oerhörda behovet ute i världen av stöd och hjälp, om behovet avöppna dörrar mot dem som lider och har det svårt. Vi måste informera omsolidariteten som något av det viktigaste i världen människor emellan, densolidaritet som kan minska orättvisorna och som är en av vägarna för att byggaen värld i fred. IFN-stadgan läggs de folkrättsliga grunderfast som reglerar förhållandena mellanstater och folk. De innefattar bl. a. folkens rätt till självbestämmande och staternasterritoriella integritet. Dessa folkrättsliga grunder borde vara ett skydd förde mindre staterna gentemot stormakterna. Menbåde och sätter sig över dessa grundläggande principer. Detär utomordentligt allvarligt när två stormakter på sätt som sker överträder deregler de själva har accepterat som medlemmar i . I kraft av sin råa styrkautövar de våld mot sina svagare grannar. Jag tänker på övergrepp motNicaragua, där t. o. m. har lagt fast att strider mot folkrätten. Jagtänker självfallet på krig mot folk. Det är ocksåett exempel på stormaktens förakt för ett litet folks vilja att självt bestämmaöver sitt öde. Vidett besök i afghanska flyktingläger som jag gjorde såg jag det enormabehov av stöd som finns bland de 3 mUjoner flyktingar som lever sitt liv iflyktingläger i . Men jag såg också deras kampvilja, derasförhoppningar om att få komma tillbaka till sitt land. Krigethar orsakat svält i olika delar av . Tillgång till bra utsäde är enviktig förutsättning för att avhjälpa bristen på mat. fredsråd startardärför en insamling till ett utsädesprojekt i Kunardalen iAfghanistan. OcksåMarocko är en av de stater som också gör sig skyldiga till övergrepp mot enmindre grannstat, det gamla . Genom ett grymt krig strävar Marockoefter att få så stor kontroll över landet att man kan utvinna de mest värdefuUanaturtiUgångarna. Det sahariska folket får ekonomiskt stöd från - detbehöver detta stöd, och det behöver även vårt moraliska stöd. ITurkiet fortsätter kränkningarna av de mänskliga rättigheterna. Även omförhållandena har förbättrats sker fortfarande godtyckliga arresteringar, ochdet förekommer tortyr vid polisförhör. tvångsförflyttar kurder itusental, och kurderna utsätts för bombningar. Diktatureri olika delar av världen fortsätter sitt förtryck. Khomeiniregi-men överträffaralla i grymhet. hjälper till att håUa en förtryckarregim vidmakten. Kriget är väsentligt för den iranska regimen. Social välfärd och omsorgom medborgarna kommer i sista hand, och i kriget fortsätter bombningarna motcivila mål. Detbrukar sägas om oss svenskar, herr talman, att vi bara kan tala om en fråga itaget. är ett exempel på detta. engagerar vi oss framför allt motapartheid och för frågan om Sydafrikasanktioner, och det är naturligtvisviktigt, men vi tycks varken se eller höra vad som händer i . Chilesexport till ökar mycket kraftigt. är t. ex. i dag- hör och häpna- den största exportören av skogsråvaror till , medan 1985 intealls hade någon sådan export. Vår fruktimport från har fördubblats under1986. MenChile är fortfarande samma gamla militärdiktatur som när vi på 1970-taletgenomförde en del begränsade handelsbojkotter mot landet. Det får inte gå tUlså att vi minskar importen från och i stället ökar importen frånChile - vi får inte vara så enögda. Vi måste på nytt ta upp och diskuterasituationen i och vår starkt ökande import därifrån. En sak vet vi, och det äratt förtrycket har samma ansikte var det än förekommer, och det ärkvinnor och barn som drabbas mest av förtrycket. Folkrätten värnar också om demänskliga rättigheterna, men, som sade, vi får anledning attåterkomma till dessa frågor när vi senare här i kammaren skall diskutera demseparat. Detfinns som väl är, herr talman, också en positiv utveckling ute i världen.Diktaturer går under. Nya länder tar sina första svåra steg på demokratins väg.Med mjukhet, värme och blommor gjorde Corazon Aquino revolution i FiUppinernaoch störtade . Med styrka och kraft arbetar hon nu för attinföra ett demokrafiskt system. Jagstuderade situationen i och fick en inblick i huroerhört svår och labil situationen är och hur motsättningarna har vuxit ilandet under tid. Senast fick vi höra om angreppet moten militärakademi i - ett nytt bevis på oron och instabiliteten ilandet. bör öppna sin marknad för filippinska varor. bör stödjaFilippinernas ekonomiska utveckling, och vi bör också ge filippinarna vårtmoraUska stöd i deras arbete på att bygga upp en demokrati. 20 (): Det heter att detta är en debatt, och därför tänkte jag inledningsvista upp några av de frågor som berörde i sitt anförande. GunnelJonäng krifiserade och för att de inte harinsett hur viktigt det är att andra fas kommer att ägarum här i . Jag tror nog att det finns ett intresse inom alla partieroch på alla händer av att den andra fasen av konferensen anordnas i Stockholm.Det är emellertid inte vi i som avgör, och jag tror inte heller att detär de lokalfrågor som tar upp som är avgörande, utan det är enhel del andra faktorer, bl. a. vilka politiska lösningar man kommer fram tiU.Även om organiserandet av den första fasen lyckades mycket bra kan det varasvårt att få alla de andra 34 länderna att gå med på vad de betraktar som enutlokalisering av konferensen till . Vadsedan gäller tal om att internationella anseendeurholkas tycker jag att hennes exempel var litet dåligt valt, när hon tog uppett enskilt flyktingfall. Jag vill påstå att anseende ärutomordentligt gott i de sammanhangen. Vi har världens kanske mest generösaflyktingpolitik; vi tog emot 17 000 flyktingar . T.o.m. 200 svenskakommuner ställer upp för att hjälpa till att ta hand om flyktingarna. Jagskulle därför vilja vädja till att inte försöka göra partipoUtikav enskilda flyktingfall. Myndigheterna befinner sig alltid i ett underläge iden debatten, eftersom de inte öppet kan redovisa alla de fakta som liggerbakom de utredningar som har resulterat i beslut som kanskefinner mindre lyckade. Den säkerhetspolitiska situafionen i är av central betydelse försvensk utrikespolitik. Vår utrikespolitik är i sin tur en betydelsefull del avdet säkerhetspolitiska mönstret i . Detökade intresse som de båda militärblocken ägnar det nordiska området orsakas avden militärtekniska utveckUngen. är av stor strategisk betydelse förSovjetunionens luftförsvar och som bas för de kärnvapenbestyckade ubåtarsom garanterar andraslagsförmåga i den globala terrorbalansen. Dessastrategiska ubåtar har ökat intresse för och . Denframskjutna offensiva marinstrategi, som tycks dominera tänkandet bland deamerikanska amiralerna, gör haven norr om till ett område därsupermakterna nu är inbegripna i en rustningsduell. NATO har ett betydandestrategiskt övertag, eftersom angränsande kust och flygbaser är av storbetydelse för det moderna kriget. är sårbar, och ettframflyttat försvar, dvs. söderut längs den norska kusten, skulle vara tillstor fördel för . Dettaär i korta drag bakgrunden tiU NATO:s och ökade intresse förden nordligaste delen av . konstaterade att vidkris och krig i närområdet har vårt läge blivit mera utsatt och att risken ökatför att vi i ett tidigt skede kan bli indragna i en stormaktskonflikt. Däremotanses inte risken för krig i vår del av världen ha ökat. En tämligen stabil balansråder i . Detär inte helt lätt att föra en säkerhetspolitisk diskussion på det nordiskaplanet. har byggt på förutsättningen att säkerhetspolitikeninte tas upp till diskussion. De nordiska NATO-länderna har starkt begränsadrörelsefrihet, därför att de garantier om stöd som alliansen skall ge dem ärUtet osäkra och påverkas av det politiska agerandet i och Köpenhamn.Finland har genom fredsavtalet och sin med Sovjetklara restriktioner för sitt handlande. Formellt har störst frihet, menvi måste ständigt vara lyhörda och ta hänsyn till förändringar i vår omgivning.Våra närmaste grannländers utsatta geopolitis-ka läge påverkar starkt vårpolitik och våra åtgärder. Den reala ökning av våra militärutgifter somregeringen nu föreslår är en konkret illustration till detta faktum. Någotsom komplicerat vår situation är att militärallianserna numera operativt tordebetrakta det nordiska området som en enhet. Därmed ökar behovet av samnordisktagerande och ömsesidigt hänsynstagande - inom ramen för våra länders olikasäkerhetspolitiska bindningar. Vi bör utnyttja de möjligheter som finns, att isamverkan bevara som ett militärt lågspänningsområde. Detsom mer än något annat gjort det möjligt att på många olikanivåer föra en säkerhetspolitisk diskussion mellan de nordiska länderna, harvarit förslaget att göra till en kärnvapenfri zon. Zonförslaget harhittills haft sitt största värde i att det stimulerat fill en samnordisksäkerhetspoUtisk debatt. Den har ökat intresset och höjt kunskapsnivån i våraländer för de hot och de faror som vi måste försöka hantera . Debattenhar också ökat medvetenheten i aUa nordiska länder för hur beroende vi är avvarandras säkerhetspoUfik. Många har kommit till insikt om, att det bara ärgenom samnordiskt agerande som vi kanske kan påverka den UtveckUng som förtNorden närmare centrum i stormaktskonfrontationen i . gemensamtkanske kan bidra till att något höja kärnvapentröskeln. Den chansen får vi inteförsitta. Därför måste diskussionen om en kärnvapenfri zon i hållas igång. Tiden räcker inte för atthär ge bakgrunden till dagens zondebatt, utan jag får nöja mig med några,som jag tror, aktuella argument. Vihoppas att de nordiska utrikesministrarna nu äntligen skall tiUsätta denämbetsmannakommitté som skall ta fram underlag för ett framfida samnordisktagerande i denna sak. har speciella säkerhetspolifiska problem skallförhoppningsvis inte hindra den isländska regeringen från att delta i sådanaöverläggningar. Samtal mellan diplomater i en förberedande kommitté innebär juinga bindningar. Det bör rimligen ligga i nationella intresse att ävensäkerhetspolitiskt markera sin nordiska hemvist. Somett resultat av den samnordiska parlamentarikerkonferensen, som hölls iKöpenhamn , har en informell nordisk parlamentarikergrupparbetat med att formulera samnordiska ståndpunkter, som kan utgöra en grundvalför det fortsatta arbetet med zonförslaget. Ett 20-tal partier från de femnordiska parlamenten har deltagit och de representerar majoriteter i samtligadessa parlament. Tyvärr har högerpartierna i de nordiska NATO-länderna och iSverige tackat nej tiU att delta. har representerats av ,vpk och socialdemokraterna. Ett textutkast som kan bli grundvalen för enfortsatt nordisk diskussion är nu ute på remiss i de deltagande partierna. KnutFrydenlund tog före sin alltför tidiga död ett initiativ, som kanföra zonfrågan ett stort steg framåt. Jag är övertygad om att hans efterträdareThorvald kommer att agera i samma anda. Frydenlund konstateradeatt om de nordiska NATO-medlemmarna skall kunna delta i ett zonarrangemang,måste det klargöras vilken roll kärnvapnen kommer att spela inomNATO-försvaret. avser därför att inom NATO ta upp en diskussion omalliansens kärnvapenberoende och begära att frågan utreds. KåreWilloch, numera ordförande i utrikesutskott och som alltid mycketlojal med aktueUa åsikter i , gick genast till motattack motFrydenlund. Enligt Willoch måste man börja med att säkra balansen mellan dekonventionella styrkorna i öst och väst. Först därefter kan man ge avkall påkärnvapnen. Det blir en katastrof om man tar dessa frågor i fel ordningsföljd.Sedan tillägger Willoch: "har en meget betydelig overvekt ikonventionelle styrker i ." Dettaär i koncentrat högerns sakliga invändning mot en ändring av NATO:skärnvapenstrategi i och mot att mellan de nordiska NATO-länderna förarealdiskussioner om en kärnvapenfri zon. Synpunkter av samma innehåll somWillochs har här i kammaren framförts av moderatema. Alltfler västliga bedömare går öppet emot de traditionella åsikterna om östsstora övertag i fråga om konventionella styrkor i . The Institutefor Strategic Studies, som anses allmänt pro-västligt i sina bedömningar, harnu under en rad år kommit till slutsatsen, att den samlade konventionellabalansen mellan NATO och är sådan, att ett militärt angreppskulle vara ett högst riskfyllt företag för båda sidor, eftersom ingenderaparten har tillräcklig samlad styrka för att garantera seger. Enrapport från det ansedda i konstateradeatt den konventionella balansen inte bara är nära jämvikt utan m. i västs favör. Ordföranden i USA-senatens utrikesutskott, ,har gett uttryck för liknande uppfattningar. Egenfligenär det här inte särskilt egendomligt eftersom NATO:s samlade BNP är ungefärfyra gånger så stor som . Det betyder, att även om Sovjetanvänder en större andel av sina resurser på militära rustningar, så kommer manändå på efterkälken. Det är svårt att göra annat än grova kalkyler på de totalamilitärutgifterna, men enligt SIPRLs årsböcker torde västalliansens militärakostnader vara ungefär dubbelt så stora som . Detta har gälltunder och NATO har därigenom byggt upp en styrka, som mycket väl kanmäta sig med östsidans. De16 NATO-staterna utgör den starkaste, ekonomiskt mest stabila och folkrikaallians världen någonsin skådat. Det är en gåta varför de polifiska ledarna fördenna allians inte agerar med större självförtroende och frigör sig från dettrauma, som det kollekfiva självmordshotet om förstaanvändning av kärnvapen nuutgör i dagens . Allt fler - även militära bedömare -menar att NATO:skärnvapenopfion inte är ett trovärdigt hot, och därför gör mer skada än nyttaför försvaret av de västliga demokratierna. Det poUtiska beroendet avslagfältskärnvapen börjar i dagens alltmer uppfattas som enbelastning. Frydenlunds initiativ ligger därför rätt i tiden. Willoch däremothar inte följt med sin fid, när han bygger sitt försvar av NATO:s obsoleta kärnvapendoktrinpå myten om östsidans enorma konventionella övertag. Häri har ÖB haft regeringens uppdrag att göra en studie av demiUtärstrategiska, militäroperafiva och militärtekniska förhållandena i . "" har engagerat den bästa expertis vihar på området, med tillgång till all den information vi har lyckats samla.Flera av deras rapporter är hemliga, men publicerades ensammanfattning av slutrapporten. Det ÖB delger oss är mycket intressant läsning.Det ständiga talet om hotet från östs enorma konventionella övertag bland degrupper som jag brukar kalla "det moderat-militära komplexet" bordenu dämpas. har i sin självupptagenhet undvikit en redovisningav . Försöker redaktörerna tiga ihjäl ÖB:sredovisning, eftersom den inte stämmer med de fördomar som de med sådan frenesipropagerar? ÖBkonstaterar att det inte går att ge ett enkelt och entydigt svar på frågan omdet föreligger militär jämvikt mellan och NATO. Warszawapaktenhar visserligen större markstyrkor, främst stridsvagnsförband, som kananvändas för en offensiv, men NATO har starkt pansarvärn och väsentligtstarkare flygstyrkor. Studien framhäver flygkrigets avgörande betydelse förstyrkebalansen. I ett längre rustningsperspektiv tycks tendensen vara ettökande tekniskt försprång för NATO, vars ekonomiska potential ju är fleragånger större än . Med det här inlägget har jag velat bidra till det politiskaupplysningsarbete som krävs för att ta död på myten om östs enormakonventionella övertag i . Starka intressen vill hålla denna myt vid liv- bl. a. de i vårt land som ständigt kräver kraftigt ökade satsningar på detmilitära försvaret. En mer realisfiskbedömning av de konvenfionella styrkerelationerna mellan NATO ochWarszawapakten håller nu på att breda ut sig i . Därmed måste denNATO-strategi som bygger på förstaanvändning av kärnvapen i såsmåningom överges. Den processen kan ta . Vi som engagerat oss iarbetet för att göra till en kärnvapenfri zon upplever att tidenarbetar för vår sak. 21 ()replik: och jag var ju båda delegater vid ,och vi vet hur de europeiska delegationerna uppskattade lokaliteterna i det förutvaranderiksdagshuset vid . Vi kan nog tillsammans ge en eloge tillregeringen, tiU UD och till den svenska delegationen för det väldigt finavärdskap som utövades. Jagvet att - och det tror jag att även vet - många delegafioner medstor glädje skulle ha kommit fillbaka tiU . Men utvecklingen pålokalitetsområdet försvårar naturligtvis detta. Detär rikfigt som säger att anordnandet av en 2beror inte främst av lokaliteterna utan framför allt av utvecklingen nere iWien. Jag tog upp den frågan speciellt i mitt anförande och framhöll att mångastater har önskemål om att nedrustningsförhandlingarna skall föras mellan destater som är anslutna till pakterna och att ESK skall arbeta vid sidan om samtatt det skall ske en kommunikation däremellan. Naturligtvis spelar det här in ibetydande omfattning. StureEricson sade att vi har världens generösaste flyktingpolitik. Det är riktigtatt vi har en generös flyktingpolitik, men låt oss tillsammans värna denpolifiken och vara rädda om den. Är politiken bra skall vi ju inte försämraden, och därför måste vi ständigt analysera situationen och se vad som händer.Vi måste ständigt penetrera fallen och undersöka hur flykting-poUtiken följsupp här hemma, hur vi bemöter dem som söker asyl osv. Jagdrev nu inte, anser jag, mycket partipolitik i mitt anförande, för jag tyckteatt hela den här utrikespolitiska debatten i hög grad hade präglats avsamförstånd, och jag ville försöka vara en röst som gav uttryck åt dettasamförstånd. Att man för fram ett specieUt exempel kan ändå inte hänföras tillpartipolitik, såvitt jag förstår. Anf.22 () replik: backar nu i sin kritik när det gäUerStockholmskonferensens andra fas och håller med mig om att det inte ärlokalfrågorna som avgör om konferensen kommer till eller inte. Såförhåller det sig. Vi kommer att lösa lokalfrågan, om de 35 staterna nere iWien bestämmer sig för att hålla den andra fasens sammanträden i Stockholm.Lokalfrågan blir inget stort och avgörande problem för oss. Detär riktigt att det är den politiska utvecklingen i de förhandlingar som förssom avgör om är en lämplig lokaliseringsort eller inte. Det är baraatt beklaga att framför allt driver linjen att de neutrala skall hållasutanför diskussioner om nedrustning och att man bara skall föra förhandlingarom förtroendeskapande åtgärder när de neutrala är närvarande. Härvidlag finnsalla åsikter företrädda i västgruppen. 5 protokoll 1986/87:89 vara med, men även dengruppen är - som sade i sitt första anförande - litet splittrad.Schweizarna driver en egen linje. Vifår väl se vart den här förhandlingen leder. Vi skall nog inte ännu ge upp våraansträngningar att föra också nedrustningsdiskussionerna inom ESK-ramen. Förvad blir kvar av ESK och balansen mellan de oUka korgarna -mänskliga rättigheter,säkerhetspolitik - om man bryter ut nedrustningsfrågorna och börjar föradiskussionen om dem på paktnivå? Vi neutrala tror också att vi kan tillföra eneuropeisk förhandling om nedrustning någonting posifivt, att vi kan fungera somnågot slags katalysatorer i konflikten mellan militärpakterna. Slutligen:Gunnel håller nu med om att vi för en generös flyktingpolitik. Jagreagerade mot vad jag tyckte var en antydan fill att försöka partipolitisktutnyttja ett enskilt flykfingfall. Den sporten brukar excellera i.Jag trodde inte att höll på med sådant. 23 ()replik: Jag tror faktiskt att missuppfattade mig. Jag backadeinte i min kritik när det gäller lokahteterna. har jag sagt attlokaliteterna är naturligtvis en del av det hela. Och det är väl ändå uppenbartför alla att om inte har några lokaliteter att erbjuda, så är denförsta förutsättningen borta när det gäller att få en 2.Men vi är överens om att det är utfallet av förhandlingarna nere i somkommer att vara avgörande. Detär riktigt som säger att driver linjen att de neutralastaterna inte skall vara med i nedrustningsförhandlingar. Härvidlag har jagprecis samma uppfattning som , att detta är väldigt svårt för ossatt förstå, därför att vi i - liksom fallet är i de andra neutralaländerna - är ju medvetna om att avspänning och nedrustning i är inte enfråga bara för dem som fillhör pakterna. Det är en fråga även för oss neutrala.Detta står helt klart för oss. Vi tror också att vi har något konstruktivt attbidra med i de här nedrustningsförhandlingarna, och jag vet att regeringenagerar för att det skall åstadkommas resultat i detta avseende. Jag hoppasockså att man, som jag sade, skall kunna diskutera detta i utrikesnämnden ochse vilka åtgärder som kan vidtas för att försöka förbättra möjligheterna att fånedrustningsfrågorna behandlade inom ESK-processen. StureEricson upprepade påståendet att jag utnyttjar ett enskilt flyktingfall. Mentycker verkligen att man kan försvara det som hände med den härfamiljen? Det gällde en höggravid kvinna som hämtades från ett sjukhus. Jag kaninte se att det finns något försvar för ett sådant handlande. Det ärnaturligtvis detta som oroar mig. Jag sitter med i invandrarverkets styrelse,och jag skall ta upp frågan. Jag har väldigt svårt att förstå hur en familj kanutsättas för en sådan här behandling. Jagtycker att vi skall inte väja när det gäller de här exemplen. Vi skall se pådem, analysera vad som är fel och vad som har gått snett samt göra vad vi kanför att reparera skadan. 24 ()replik: sitter i invandrarverkets styrelse och har alltsåmöjligheter att personligen ta fram all den information som behövs för attbedöma det här fallet. Men hon gör inte det utan ställer sig upp i kammaren ochförsöker bedriva partipolitik med utgångspunkt från ett enskilt utvisningsfall.Det tycker jag är Utet diskvalificerande för en ledamot av invandrarverketsstyrelse. Närdet gäller lokalfrågan för beklagar jag att här i kammaren och lämnar felakfig informafion. Hon säger att vi har intelokaler för att ta hand om den andra fasen av . Vi har lokaler.Jag beklagar att påstår att så inte är fallet - detta kommer mani att citera bland de konkurrenter som har för att arrangerakonferensen. De är mycket vaksamma. De kommer att säga att parlamentariker iStockholm har konstaterat att inte längre har några lokaler - dåfaller bort ur konkurrensen.