prot · GA09118 · 1986-12-31 00:00:00 — Om man inte uppmärksammar de kravpå åtgärder som vi från oppositionen har ställt, finns det risk för attträdgårdsnäringens möjligheter blir sämre framöver. Jag hoppas verkligen attOve menar allvar, när han säger att vi skall ha kvar enträdgårdsnäring. 253KARL (): För blev en utredning påträdgårdsnäringens område färdig, men den resulterade aldrig i att någonpolitik fastlades för näringen. Vi har därför från i en motionföreslagit att en ny utredning skall tillsättas och att man i den utredningenskall ta upp sådana frågor som konkurrensneutraliteten, likartade framställningsvillkor,möjligheter att stimulera regional etablering, ett riktat stöd tillträdgårdsnäring- en föranvändning av modern teknik och för energibesparing - för att nämna några av desaker som vi trycker pä bör tas upp i en förnyad trädgårdsutredning. Dennafråga tar vi också upp i reservation nr 1, som är fogad till betänkandet. När det gäller import är det snarlika frågor som berörs idetta betänkande om trädgårdsnäringen som de vilka berörs i betänkandet omlivsmedelskontrollen, som vi har diskuterat. Jag noterar att vi i det här sammanhanget har behandlat enmoderat motion av mina länskolleger , där de tarupp frågan om gränsskydd för äpple och päron och även frågan om reglerna förimport. Jag tror att det skulle vara värdefullt om man kunde reda ut någrafrågetecken när det gäller moderata samlingspartiets ställningstagande på dethär området. Vid tidigare behandling i jordbruksutskottet och i denna kammare avgränsskyddet har moderata samlingspartiet inte helhjärtat ställt upp. Möjligenhar moderater från de delar av landet som dessa motioner representerar gjortdet, men knappast hela partiet, vilket naturligtvis innebär att tilltron tillförslagen inte är särskilt stark. En annan fråga som det möjligen kan vara bra att få belystunder den här debatten är skillnaden i attityd till reglerna för import. Tillmin glädje har vi kunnat enas i detta betänkande om en reservation där detkrävs förbud mot import av sådana trädgårdsprodukter som producerats på ett iSverige förbjudet sätt. Det är samma formulering som den vi har förordat närdet gäller livsmedel över huvud taget. På det området var det dock inte möjligtatt få ett så brett stöd för denna formulering, vilket visade sig i det förrabetänkandet. Det skulle vara intressant att få veta vad det är som gör dennaskillnad. Jag vill yrka bifall till de tvåreservationer som är fogade till detta betänkande. Trädgårdsnäringen, rn. 254INGVAR (): påstår att vårt parti intehelhjärtat ställer upp för de synpunkter som jag har gjort mig till tolk för ivåra reservationer. Självfallet ställer partiet upp för våra reservationer! påstår att det skulle vara skillnadmellan de två reservationerna, dels den i det förra betänkandet, dels den i detbetänkande vi nu behandlar. Vi ställer i princip upp på att det skall gälla sammakrav på importen och att man inte skall importera produkter för vilka det iproduktionen har använts i förbjudna medel. måste vi dock vara realistiska och konstateraatt om vi går så långt att vi förbjuder allt, kommer vi delvis att slå undanbenen för konsumtionen i . Vi kan inte producera allaprodukter, och det tycker jag nog att måste inse. Om vi går sålångt, kommer vi kanske att minska den totala konsumtionen, och det kommer inteatt gagna den svenske producenten heller. Det är angeläget att vi försöker komma överens om tagen pådet här området. Annars har vi nämligen i princip samma uppfattning. 10 protokoll 1986/87:118 Ytterligare medel för särskilda insatser i södra 255KARL (): Jag är tillfredsställd med svaret, attuppfattningen nu är densamma. Detta är ju det senaste betänkande vi behandlar -det ligger åtminstone än det förra, där vi inte varriktigt ense. Jag är tacksam för var gång vi kan få sympati för deuppfattningar som har drivit. Av inlägg i den förradebatten förstår jag att hon också i princip delar denna uppfattning med tankepå den svenske konsumenten. lär vi nog kunna uppnå en ganska bred enighethär i kammaren om principen att värna om livsmedelskvaliteten i . 256 (); Jag vill bara understryka att vi i moderatasamlingspartiet alltid har strävat efter att skapa konkurrens på lika villkor,och det gäller i mycket hög grad även på det här området. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 52 § Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1986/87:21 om tilläggsbudget II för /87,(prop. 1986/87:109 delvis). Ytterligare medel för särskilda insatser i södra 257 (): Till detta betänkande har fogats enreservation av och . Reservanterna understrykerbehovet av ett ökat stöd till frontstaterna i anslutning till sanktioner motSydafrika. Det är enligt deras uppfattning olyckligt att inte kombinera ettbeslut om handelsbojkott med ytterligare insatser för frontstaterna.Reservanterna konstaterar vidare' att utvecklingsbiståndet under innevarandebudgetår i praktiken ligger 280 milj. kr. under enprocentsnivån, eftersomregeringen har dragit in ointecknade reservationer på detta belopp. Därför bör,i likhet med vad som sägs i motion, ytterligare 280 milj. kr.anslås på tilläggsbudget för detta ändamål. Regeringen bör ha beredskap för attåterkomma nästa budgetår med förslag om ökade stödinsatser, särskilt ianslutning, till kommande internationella bojkottåtgärder mot . Att dra in ointecknade reservationer innebären urholkning av enprocentsmålet. Jag yrkar bifall till reservationen. Idetta anförande instämde (). Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1986/87:12om konflikten mellan och . Beträffande detta ärende konstaterade tredje vicetalmannen att ingen talare var anmäld. (Beslut i ärendet skulle fattas vidnästa arbetsplenum.) 54 §Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1986/87:13 om viseringsbestämmelser. 258 BO (vpk): Utskottet visar inte prov på någon större,uppfinningsrikedomi sitt betänkande om viseringsbestämmelser. Nästan ordagrant överensstämmerbetänkande 13 med betänkande 25 vid föregående - medundantag, förstås, av de nya skrivningarna om . kan man ju gärna upprepa sig, om man hår starka ochslagkraftiga argument. Men det har faktiskt inte utskottsmajoriteten. Den frågasom behandlas i betänkandet har ju inte bara diskuterats här i kammaren för ettår sedan utan den har också diskuterats i pressen . Starka argumenthar framförts mot ojämlikheten i vårt förhållande till . Men utskottetupprepar bara sina slitna argument. Den nuvarande ordningen är praktisk ur svensk synpunkt,sägs det. Men den svenska underdånigheten är inte praktisk. Den kränker vår nationella suveränitet och värdighet. ' I visumformuläret kräver att svenska medborgare - medstraffansvar för falskt intygande - skall bekräfta att de icke tillhör"vissa" organisationer som myndigheter vägraruppge vilka dessa "vissa" organisationer är. Jag vill i det här sammanhanget gärna återge vad JanMyrdal säger i ett brev till samtliga riksdagsgrupper: "En ojämlikhet i rättigheter mellan supermaktensmedborgare gentemot småstaten och småstatens medborgare gentemot supermaktenutgör ett hot mot statens - i detta fall - suveränitet. Den stat sominte håller på principerna utan tillåter att dess medborgare behandlas somunderordnade undergräver sin egen existens." Detta är för medborgarna direkt rättskränkande och i stridmed varje rättsprincip, skriver också. Det understryker Sverigesklientförhållande. säger utskottet att varje stat själv reglerartillträdet till sitt territorium och att vi därför inte kan krävaviseringsfrihet för svenska medborgare som besöker . Självfallet bestämmervarje land, men vi kan mycket väl göra klart för myndigheteratt förutsättningen för fortsatt Prot.1986/87:118 viseringsfrihet för USA-medborgare som besöker ärömsesidighet i viseringsfriheten.Detta resonemang är naturligtvis också tillämpligt i våra ', '. ', " relationer medFrankrike. Viseringsbestämmelser , ,. .,,. Slutligenvill jag ställa en fråga till utskottsmajoritetens representant, eftersomni i betänkandet resonerar mer orn vad som är praktiskt än vad som ärprincipiellt riktigt: Varför är det inte praktiskt att bevilja den andrasupermaktens medborgare samma privilegier som vi beviljar medborgare? 259 (): Vpk återkommer med en motion om pass- ochviseringsfrihet vilken i stort är identisk med den motion i samma ärende somriksdagen behandlade . Då något nytt i sakfrågan inte har framkommitkan jag vara mycket kortfattad. Självfallet är ömsesidig viseringsfrihet att föredra irelationerna länder emellan. Diskriminering av människor på grund av t. ex.medlemskap i visst politiskt parti strider mot syn på hurviseringsregler skall tillämpas där de förekommer. Någon möjlighet för Sverigeatt kunna utöva inflytande över hur skall utforma sinaviseringsbestämmelser föreligger emellertid inte. Folkrättsligt ankommer det på varje enskilt land attsjälvt fastställa vilka regler som skall gälla för inresa till landet i fråga.Utskottsmajoriteten kan på mycket goda grunder fastslå att det saknasmöjligheter för att undantas från de krav på visum som ställer förinresa till landet från alla länder utom från . Att å sin sida däremot skulle införa visumtvånggentemot skulle vara både opraktiskt, kostsamt och fullständigt omotiveratav invand-rarpolitiska skäl. Då sålunda yrkandet i vpk:s reservation inte har några somhelst utsikter att kunna realiseras vill jag yrka avslag på reservationen ochbifall till utskottets hemställan. 260 BO (vpk): är det litet knepigt att diskutera häri kammaren. Jag försökte nu ta upp vissa principiella resonemang, och vad BengtSilfverstrand gör är att i stort sett läsa upp vad som står i utskottetsbetänkande. Jag har nog själv redan läst in det, och det kan var och en göra. Min avsikt med att över huvud taget begära ordet var attförsöka utveckla en principiell debatt kring dessa frågor. Jag ställde bl. a.frågan om vad som är praktiskt - kan man argumentera på det sätt som ni gör?Här handlar det om en svensk underdånighet gentemot den ena supermakten. Iförhållandet till den andra supermakten har vi den ömsesidighet som ärhuvudregeln i våra förbindelser med andra länder och som också gällerviseringsfrågorna. Men förhållandet fill supermakten präglas alltså inte avdenna ömsesidighet. Jag tycker att detta är en principiellt viktig fråga, somhandlar om värdighet och om vår suveränitet. Det skulle vara intressant att få, diskutera deprincipiella frågorna med I"*" och inte barafå höra att detta är praktiskt. att det ärett bra argument. Och varför är det i så fall inte praktiskt att ha sammaförhållande gentemot ? Detta handlar inte bara om att varapragmatisk och praktisk utan om att vi för vår egen skull bör hålla fast vid vissaprinciper i våra relationer med främmande makter. 261 (): Jag åberopade de sakskäl som finns iutskottets betänkande, sakskäl mot ett bifall till vpk-reservationen. Desakskälen är nästan exakt desamma som vi anförde förra gången motionen var uppetill behandling. Därför finns det ingen anledning att anföra några nyaprincipiella invända ningar mot att vi inte har ömsesidigaviseringsbestämmelser. Den logiska följden av resonemang skulle varaatt alla världens nationer -utom , som har speciella skäl som jag troratt också kan förstå för att ha ömsesidiga viseringsregler med -skulle vara underdåniga gentemot . Så långt tror jag faktiskt inte att dethar gått. Bidrag till viss ortopedteknisk hjälpmedelsverksamhet,m. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 55 § Föredrogs socialutskottets betänkande 1986/87:24 om tilläggsbudget II till statsbudgeten för budgetåret1986/87 (prop. 1986/87:109 delvis). Bidrag till viss ortopedteknisk hjälpmedelsverksamhet, m.m. 262 (): I socialutskottets betänkande 1986/87:24behandlas filläggs-budget II tillstatsbudgeten för /87.1 anslutning till betänkandet har vimoderater i en reservation tagit upp Bemyndigande för regeringen m.m., somgäller mom. 1-3 i hemställan. Vi konstaterar i reservationen att var framgångsrikt med stigande omsättning fram . hamnat i ekonomiska svårigheter. begär regeringen 3,75 milj. kr. -tydligen för att skall undvika konkurs. Regeringen har, anser vi, inte redovisat tillräckliga skälför att vi skall kunna godta den förlusttäckning som föreslås i propositionenoch övriga villkor i föreliggande förslag till överenskommelse. Möjligaalternafiva lösningar har inte heller redovisats. Genom direkt statligt stöd till företag på marknadenförändras konkurrenssituationen även för andra företag. Detta är bådeolyckligt och oacceptabelt. Därför vill vi avstyrka förslaget. Vi gör det ireservation 1, som är fogad till betänkandet och som jag härmed yrkar bifalltill. 11 protokoll 1986/87:118 Bidrag till viss ortopedteknisk hjälpmedelsverksamhet,m. 263 (): Det här ärendet gäller alltså, som IngvarEriksson sade, ett företag där staten är delägare, ett företag som har gåttdåligt och där likvidationsplikt skulle inträda om inte nu beslutarom ett tillskott. Vi har från granskat frågan noga. Vi har fåttin kompletterande upplysningar utöver den bristfälliga information somregeringen har lämnat i propositionen, och vi har efter noggrant övervägandekommit fram till att det kan vara motiverat att tillskjuter de medelsom behövs för att företaget skall kunna drivas vidare i annan regi utan enrekonstruktion via konkurs. Men vi har ett krav som varken regeringen ellerutskottsmajoriteten velat uppfylla, och det är kravet på en hederligvarudeklaration. Vad det gäller är ett tillskott för att undvika en konkurs,ett tillskott för att täcka en förlust i ett företag, där staten inte har sköttsitt ägaransvar särskilt väl. Då tycker vi att det är ett minimikrav att manskall kunna tala om vad det faktiskt handlar om. Vad regeringen har gjort, ochvad utskottsmajoriteten till min bestörtning också vill göra trots att sakenhar påtalats, är att försöka ge sken av att detta är en handikappolitisk insatstill förmån för landets handikappade. Det är faktiskt inte sant, och därförhar vi i utskottet begärt en sannfärdig beskrivning av det anslag vi nu skallbevilja. Jag måste säga att jag är litet ledsen över att socialdemokraterna iutskottet har velat slå vakt om den skenbeskrivning av anslaget som regeringenhar givit. Jag ber att få yrka bifall till reservation2, som ger en sannfärdig beskrivning av bakgrunden, och till reservation 3, somger en sannfärdig beskrivning av anslagets ändamål. 264GUNNAR STRÖM (s); fanns det två ortopediskaverkstäder, dels ortopediska verkstaden på , delsEen-Holmgren Ortopediska AB, som tillsammans svarade förhjälpmedelstillverkning inom . Men kom man till en överenskommelse om ettsamgående i ett bolag. Denna överenskommelse träffades mellan staten och ägarnatill och Landstingens inköpscentral. Dettasamgående skulle skapa förutsättningar att nå en rationell patientservice inomsjukvårdsområdet och skapa anställningstrygghet åt personalen. Därmed skulleman kunna upprätthålla en tillfredsställande hjälpmedelsproduktion vidKarolinska sjukhusets ortopediska verkstad. Genom överenskommelsen blev de tre parterna ägare avaktierna i bolaget. Statens tillskott i det nya bolaget erlades i form avapportegendom, såsom teknisk utrustning m. m., som fanns vid ortopedtekniskaverkstaden på . Dessutom fanns det möjligheter till statligtborgensåtagande på lån till bolaget på högst . bemyndigadefullmäktige i att ikläda staten borgen för lånet. Detta hardock aldrig utnyttjats. Bolaget var framgångsrikt med stigande omsättning framtill . Under detta år förlorade bolaget kompetent personal, som startadekonkurrerande företag. Man tappade marknadsandelar på grund av den nyakonkurrensen. hamnade man i akuta ekonomiska svårigheter ochhade ett starkt behov av kapitaltillskott. Resultatet förebokslutsdispositioner och skatt uppgick till en förlust på 1,5 milj. kr. 1985och 6,2 milj. kr. Man räknar med att bolaget kommer att gå med storförlust även 1987. Landstingens inköpscentral köpte och 1987 den tredjedel av aktierna som familjerna ägde. Den13 fick statens förhandlingsnämnd regeringens uppdrag att säljastatens aktieinnehav i bolaget men med beaktande av avtalet från den 31 mars1977, där det stadgas om hembudsskyldighet. I överenskommelsen som träffades skulle förvärvastatens aktier i bolaget för . I uppgörelsen ingår också att bolagetej får utnyttja statens borgensåtagande som fanns i förutvarande bolag. Överenskommelsen innebär att staten till bolaget ger 3,75milj. som särskilt driftbidrag . Utskottet har vid sin behandling erhållit kompletterandeuppgifter, och mot bakgrund av den redovisning som föreligger anserutskottet att en avyttring av statens andel i bolaget är att föredra och attförsäljning skall ske till inköpscentral på de föreslagnavillkoren. Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i socialutskottets betänkande och avslag på reservationerna. 1986/87:118 . Bidrag till viss ortopedteknisk hjälpmedelsverksamhet,m. 265DANIEL TARSCHYS (fp): Vi har fått en fullkomligt riktigbeskrivning av vad som har hänt. Då vill jag fråga utskottsmajoritetenstalesman; Varför kan inte uiskottsmajoriteten också ge en fullkomlig riktigbeskrivning av vad anslaget skall användas till? Varför vill ni ge sken av attdet är en handikappinsats och inte ett förlusttäckningsbidrag? 266 (): försvarar här regeringensförslag i propositionen. Jag vidhåller vår kritik. Jag anser att det är felatt skapa ett olyckligt konkurrensförhållande till de företag i övrigt somfinns på marknaden. Vi kan därför inte ställa upp på förslaget. Vi tycker attdet är djupt olyckligt. Därför vidhåller vi vår kritik. 267 (); Vi anser att staten har gjort en bra affärgenom försäljningen till Landstingens inköpscentral. Det skulle ha blivitbetydligt kostsammare om vi skulle ha rekonstruerat företaget. Dessutom var dethembudsrätt på aktierna i det här företaget. Därför kunde man inte sälja tillnågot annat företag, utan det måste bli på det sätt som det nu har blivit.Samtidigt tryggas tillgången till bra ortopediska hjälpmedel. Det.är viktigtatt det finns en sådan tillverkning i - det är absolut intedet minst viktiga i sammanhanget. Därför är också namnet på anslaget - Bidragtill viss ortopedteknisk hjälpmedelsverksamhet - helt motiverat. Prot.1986/87:118 . Bidrag till viss ortopedteknisk hjälpmedelsverksamhet,m. 268DANIEL TARSCHYS (fp); inser väl ändå att han inte har rätt! Företaget lever vidare - den saken är klar. Vad dethandlar om är om de skulle ske efter en rekonstruktion eller efter etttillskott av den ägare som sedan säljer företaget. Staten har då ansett sig haett ansvar och gått in med ett ägarbidrag. Vi har accepterat detta - vi tyckeratt det i det här speciella fallet kan vara motiverat att kasta in pengar iefterhand för att täcka de förluster som har uppkommit. De handikappade har juinte någon nytta av det - det är ett sätt att hjälpa företaget att leva vidareutan en rekonstruktion som följer ovanpå ett konkursförfarande. Men när man då gör detta av ansvar för företaget, för deanställda, är det beklämmande att man ger sken av att det är en speciell insatsför de handikappade i . Det är ett exempel av flera på attsocialdemokraterna börjar slira på orden. Vi möter ideligen detta. Enpolisrazzia är inte en polisrazzia, en absolut förpliktelse gentemot Indonesienär inte en absolut förpliktelse. Ideligen märker vi att man slirar på orden.Ideligen försöker man ge sken av att besparingar är reformer. Detta är ett avmånga exempel på detta. Jag tycker det hade varit ärligare om hademedgivit att det gäller ett förlustteckningsbidrag och inte ett stöd tillhandikappolitiken i landet. 269 (): När staten gick in i 1977, diskuterades det naturligtvis en hel del om staten skulle göra det.Som framgår av utskottsbetänkandet träffades det ett avtal enligt vilket statenskulle ingå som delägare i företaget . Det var som sagt 1977, ochstaten har varit kvar som delägare . Staten gick in för att rädda sysselsättningenför de anställda och för att se till att det skulle finnas tillgång tillortopediska hjälpmedel i . Det är väl inget fel att göraen rekonstruktion på det sätt som har skett och se till att företaget finnskvar. Det är nödvändigt att trygga tillgången på hjälpmedel av det slag somföretaget tillverkar, för det är många människor i sombehöver ha sådana. Så jag kan inte förstå inställning i det härärendet. 270DANIEL TARSCHYS (fp): Vi är ju överens i sakfrågan. Både GunnarStröm och jag vill ge det här anslaget. Vi har samma uppfattning omhistorieskrivningen. Vi har samma uppfattning om statens motiv. Vi har sammauppfattning om vad som har hänt, vad som hände , vilken förlust somuppstod och vad staten kan göra för att ta sitt ansvar. Vi har precis sammauppfattning på alla de här punkterna. På en enda punkt skiljer vi oss åt: Jag vill kalla sakervid deras rätta namn. Om det är ett förlusttäckningsbidrag, skall man tala omdet. Jag vill inte gå med på att regeringen försöker ge sken av att det är eninsats i handikappolitiken. Dehandikappade skulle inte stå utan hjälpmedel, om man i stället hade valtlikvidations- och rekonstrukfionsvägen. Som påpekade, finns detmånga andra företag som arbetar i branschen. hadeockså kunnat arbeta efter en likvidafion och rekon-strukfion, men när statenhar varit delägare så pass länge i företaget, tycker vi att det är riktigt attriksdagen medverkar till att klara företaget ur den svacka där det hamnat. Det enda krav vi ställer på socialdemokraterna är att dehederligt talar om vad de begär pengar till. Vi tycker att det kravet har niinte uppfyllt. 1986/87:118 : Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1986/87:23om skadeverkningar av amalgam. 271INGVAR (); I socialutskottets betänkande 1986/87:23 omskadeverkningar av amalgam behandlas åtta motioner. Mofionerna tar upp frågorom forskning i ämnet, produkt- och biverkningsregister, utformningen avtandvården, rätt att avböja behandling med amalgam, m. m. Utskottet avstyrkersamtliga motioner. har vid flera fillfällen behandlatfrågan om oral galvanism och då utifrån betänkanden från socialutskottet.Utskottet har bl. a. förklarat att det gjorts flera rön kring amalgametsverkningar på människan och att vissa av dessa rön ger anledning till oro. sade i sitt betänkande 1985/86:16:"Utskottet kan med fillfredsställelse konstatera att ytterligare ettflertal initiafiv tagits när det gäller frågan om verkningarav amalgam som tandlag-ningsmaterial. Det är viktigt att ansträngningarnafortsätter för att bringa denna fråga närmare sin lösning. Liksom tidigare villutskottet också understryka vikten av att patienter som säger sig lida av oralgalvanism och känner oro inför amalgam och kvicksilvrets skadeverkningarverkligen tas på allvar. Dessa pafienter måste beredas en adekvat vård och börfå möjlighet till behandling av personal med erfarenhet av sådana frågor." Detta sade alltså utskottet , och en delhar hänt . Trots att en rad åtgärder vidtagits, kvarstår problemetför många människor som uppger att de lider av kvicksilverförgiftning. Patienter har upplevt att de inte möts av öppenhet ochförståelse vid besök hos läkare eller tandläkare. Även harupplevts som besvärhg. Det har också påtalats problem i kontakter medfolktandvården. Vi moderater anser att det är nödvändigt med övergripandeinifiativ för att lösa patientens problem vid kontakter med hälso- ochsjukvården samt tandvården. Det behövs en samlad översyn av åtgärderna på dettaområde. Vi anser att med bifalltill motion 1986/87:So468 från i här aktuell deloch rriédanledning av ett par folkpartimotioner, 462 och 481, bör ge regeringen dettatill känna genom att bifalla reservation nr 1, Herr talman! Uiiderförutsättning att reservation 1 bifalls anser vi att det avsnitt i utskottetsyttrande på s, 17 som börjar med "Samtliga här" och slutar med"So478 (c) yrkande 3" bort ha den lydelse som framgår i reservation2, Jag yrkar även bifall till reservation 5, där vi framhåller rätten att väljabehandling med amalgam.