prot · GA09135 · 1986-12-31 00:00:00 — Men margirtaleffektcrna är ett mycket större ochvidare problem. Det handlar också om vad man får ut av den senast tjänadehundralappen. Det handlar om att familjerna hamnar i en situation där de intekan påverka sin ekonomi, och det handlar - vilket landets finansminister nog ärirttresserad av - om att rtiart irtte kart ha avtalsrörelser utan mycketkraffiga nominella lönehöjnirtgar för att fåriågon liten real inkomsthöjning.Det system som m socialdemokrater slår vakt om innebär att förutsättnirtgarnaför den ekonomiska politiken rubbas som barnfamiljerna hamnar i enomöjlig situation. Sedan trodde jag att vi hade fått bort den därindustriarbetaren som hade förlorat en månadslön under den borgerligaregeringsperioden. Ni har ofta talat om detta exempel tidigare, och jag vet attdet sitter fast. Ni använde det i valrörelsen och har lärt er detutantill. Men det har-jag upprepar det-kommit LO-statistik som visar att ettvauligt industriarbetarhushåll infe förlorade några pengar alls under dessa år.Denna information från socialdemokraterna har kontrollerats av LO och visat sigvara felaktig. Jag tror, herr talman, atf de lustigheter vi fick höra härkanske uppskattas i kammaren, mcrt jag tror att mårtga barrtfamiljer medknackig ekonomi kan hålla sig för skratt när de nödgas jeva med effekterna avsocialdemokratins familjepolitik. 46 () replik; Jag förstår att väljer atfraljera med en så viktig fråga som aft ge mer tid för barrt och föräldrar ochinte diskutera sakfrågan, eftersom socialdemokraterna här står fullkomligttomhänta. En folkomröstning skulle kanske tvinga socialdemokraterna till ettkonkret ställningstagande. vågar inte eller vill inte lyssna påden starka opinion som vill ha en vårdnadsersättning. En vårdnadsersättning skulle faktiskt ge många fördelar.Den skulle med vårt förslag ge föräldrar möjlighet att förkorta sin arbetsdagtill vid en inkomst på upp fill , om man nu väljeralternativet att förkorta arbetsdagen. Det skulle ge föräldrar mer fid förbarnen, och det är något som efterlyses i dagens situation när ungdomsproblemen- uppenbara och fördolda - på gator och torg, på skolgårdar och i klassrum ökartrots de massiva insatser som välmenartde statsmakter och myrtdigheter nu hargjort atf man borde kunna se resultatet. Det borde stämmaockså till eftertanke. Man kan fråga sig om det är vist ordnat attsmåbarnsföräldrar skall vara borta sju, åtta, och ägna de resterandetrötta timmarna åt barnen. Ökad tid för barnen under någrabetydelsefulla år skulle öka livskvalitetert både för barrtCrt och förföräldrarna, som tillerkändes rätfen att vara föräldrar genom att samhälletäntligen inrättades så att hänsyn togs till att barn och föräldrar behövervarandra. Det skulle också öka arbetsglädjen i det yrke somflertalet föräldrar har och vill utöva, både mäu och kvinnor. Samhället skallkunrta säga till föräldrar; Ni fullgör en viktig och väsentlig uppgift gcuomatf ta hand om barnen, och det måste få ta sin tid. Arbetsliv öch näringslivmåste också Produktionen av varor är naturligtvis viktig, men födandet ochfostrandet av barn är livsviktigt. Ett samhälle som genom en vårdnadsersättning skaparvalfrihet och. utrymme för barnen i samhällets mitt, det är ingensamhällsmodell från i går utan det är i stället ett samhälle för morgondagen.Det tillåter en harmonisk kombination av arbete i hcrtimet och arbete påarbetsmarknaden. Etf sådant samhälle erkänrtcr människors rätt att förverkligasig både i yrkeslivet och i föräldrarollen. Ni glömmer föräldrarollen, EvertSvensson! Etf harmoniskt förhållande mellan de två rollernaelimirtcrar dert plåga som drabbar rtiårtga föräldrar ; dåligt samvete föratt mart försummar barnen eller grämelse över.att man försummar enyrkeskarriär. Men felet ligger infe hos dessa mänrtiskor utau hos ett samhälleoch ert regering som vägrat att skapa förhållanden som möjliggör ennågorlunda harmonisk kombination. Den stora skillnaden gär mellan socialdemokraterna och vpkå ena sidan och folkpartister, moderater och å andra sidan.Socialdemokrater och vpk vill satsa på kollektiv barnomsorg, vi andra påvalfrihet. Prot.1986/87:135 \ .. Ekonomiskt stöd tdl barnfamdjer, rn. 47INGA (vpk) replik: För mig betyder kollekfiv barnomsorgdetsamrtia som valfrihet. har gått igenom vad de olika förslagen tillvårdnadsersättning skulle innebära. per dag, . per dag eller 66kr. beskattat var de siffror han tog fram. Var och en kan se att det handlar omväldigt litet pengar. Man jag vill ändå upplysnirtgsvis, så att komplettera sin föredragning när det gäller vårdrtadsbidragcrts nackdelar,säga att trots atf det är litet pengar till var och ert kostar det ofarttligtmycket för staten. Vpk har gjort en beräkning att vårdnadsbidraget skulle kosta18 miljarder kronor. Def är pengar som skall tas fram, och med den syn som deborgerliga har på den offentliga och kommunala barnomsorgen skall dessa pengarnaturligtvis tas från den offentliga barnomsorgen. Då utarmar man dcrt ytterligare. Dessutom är vårdnadsbidrag ett sätt aft vrida klockantillbaka. När yi vet atf av kvinnorna med barn i aktuella åldrar villförvärvsarbeta och dessutom vill förvärvsarbeta mer, eftersom många tvingastill deltid för att den kommunala barnomsorgen är dä dåligt utbyggd, är dettainget förslag som attraherar människor. Och om de visste hur ynka litet pertgardet handlar om - där har rätt - tror jag infe aft en så storprocent som det sägs skulle tycka atf förslaget är bra. Jag vill ha svar från på frågan hur denfulla behovstäck-ningen skall genomföras. Jag hoppas att jag får svar frånregeringen också när kommer upp i falarsfolcrt; Hur skall manklara utbyggnadert av barnomsorgen? backade gartska markant. Hanupplever tydligen aft är 1991 kryper närmare och närmare. När beslutet fattadeshade man på sig, men är det fakfiskt kvar. Han sadeatt beslutet kanske var för ambitiöst. Def var inte för ambitiöst. Det är baradet atf man inte har låtit tåget gå för full ånga utan man har trott att alltskall lösa sig på något vis. har vi siffror som att bara vart fjärde barnfår plats på Ekonomiskt stöd tid barnfamiljer, m. m. dagis, att25 % av personalen slutar, att 36 000 behöver utbildas för atf klaraarbetet inom barnomsorgen. Mert kom inte och säg att det var för ambitiöst. Detvar det inte. När man lägger fram sådana här förslag måste man se fill att deföljs upp, att det finns resurser och atf det ställs krav pä kommunerna attförverkliga de infentiorter som jag hoppas aft ni menade allvar med. Vi hade entioårsplan . Den uppfylldes fill . Detta borde ha lärtsocialdemokraterna atf om man ställer sådana här krav måste man också skaffafram medel för att förverkliga dem. riskerar regeringert att få ett kraffigtbakslag i frågart. 48 () replik: Först till Irtga Larttz. Jag kanske drog pådef när jag talade om möjligheterna aft uppfylla ambitionen, men det var inteför att jag mcrtar att vi inte kommer att klara det som jag gjorde det. Deambitioner som vi från socialdemokratiskt håll har - nämligen att bygga utbarnomsorgen fill full behovsfäckrtirtg och att bygga ut föräldraförsäkringenså att den omfattar fiden fram tills barnet är etf och etf halvt år - innebärnaturligtvis mycket stora kostnader. Man måste då naturligtvis se till att manfår fram de pengarna. Har staten - jag upprepar det - inte en god ekonomiklarar vi inte heller att leva upp fill den ambitionen. Vi måste alltså klaraäven problemen på inkomstsidan. uppfattade def så att jag raljerade, och detär rikfigt att jag tycker aft def aren befärtgd tartke att ordna en folkomrösfrtirtg om detta - det tycker jag. jag utformade röstsedlarna så atf depassar precis vad man har föreslagit från borgerligt håll. Jag tillfogade ocksåaft de frågor vi behandlar är en del i en större väv, eftersortifamiljerna lever i etf samhälle och är beroende av mycket anrtat än det vidiskuterar här . Till och vill jag säga aft detsom är viktigast att ta hänsyn fill är vad det finns för behov. Om man barafrågar om människor vill ha vårdnadsbidrag i stället för barrtomsorg och folkinte fär reda på vad det är fråga om, är det klart att de lätt svarar atf defär bra aft få pengar hem till familjen. Jag tycker att det viktigaste är att seefter vad det finns för behov och försöka täcka dem. ägrtade inte en tartke åt de ensamståendeföräldrarna. Man kanske också kan fråga : Vad gjorde ni ni satt i regeringert? Dcrt återståertde frågart i derthär debatten är; Vad finns def för gemensamt förslag från de borgerligapartierna att presentera för väljarna irtför nästa val? Det finns inget sådant. 49DANIEL TARSCHYS (fp) replik; uudrade vad vi gjordeurtderdesexår visatt i regeringen. Vi fördubblade antalet daghemsplatscr ilandet, vi byggde ut familjedaghemmen kraffigt, vi såg till att fritidshemmenexpanderade mycket snabbt, vi ökade barrtbidragcrt kraftigt, vi byggde utföräldraförsäk-ringen - vi vidtog en mängd olika åtgärder för att utvecklafamiljepolitiken. Jag tror atf man med lugnt samvete kan säga atf det var ensnabbare utbyggnadav barnomsorgert uuder dcu periodert ärt vad det har varit efter1982. Def är som jag ser det irtgen motsättrting mellan attsatsa på barnomsorg och att satsa på vårdrtadsbidrag. På den punkten delar jagEvert kritik av den urtdersökrtirtg som refereradefill. Tvärtom -genom att få fram ett realistiskt värdnadsbidrag kan vistimulera utbyggnaden av den barnomsorg som föräldrarna efterfrågar. Jag serdef som två hörnstenar i den framtida familjepolitiken, att vi får till stårtdett brett och varierat utbud av barnomsorg, som mer och mer anpassas till vadföräldrarna önskar, och aft familjerna, föräldrarna, får en starkare ekonomiskställning och därigenom mera kart bestämma vilken barnomsorg de vill ha försina barn och bättre kan reglera hur mycket tid de vill ägna åt arbete och hurmycket tid de vill ägna åt sina barn. Det är vad vi måste sträva efter, och detär här som jag finner soicaldcmokratin beklagligt tomhänt. Def spelar då inteså stor roll hur många varianter som finns på programmet - defvikfiga är att den grundläggartde rörelscriktningcrt är dcrt rätta, I socialdemokratin saknar jag en grurtdiäggande förståelseför att föräldrarnas ställning måste stärkas. När den irtsiktert vinnerinsteg, , tror jag det finns underlag för ett mycket bredaresamförstånd om familjepolitiken än vi har. Ekonomiskt stöd tid barnfamiljer, m. m. 50 GÖTEJONSSON (m) replik; Behoven är det vikfigaste, säger . Vem formulerar behoven, och vem formulerar målen som skallfillfredsställa behoven? Enligt är det och framförallt den socialdemokrafiska regeringen och allra mirtsf föräldrarrta själva.Vilka åtgärder mart kommer fram fill att mart skall vidta beror på vilkenbehovsanalys som görs. Frågan är då: Vem skall göra behovsanalysen? Den skalltydligert göras i kanslihuset och i riksdag! Det är detta som är det fundamcrtfala felet. Skillnadenmellan mig och , skillnaden mellart den borgerligareservationert till utskottsbetänkandet och den socialistiskamajorifetsskrivningen är att ni anser att ni är experter på att ställa frågornaoch att ge svaren. Då blir def som det blir. Då stämmer inte denfamiljepolitiska kartart med dcrt familjepolitiska verkligheten ute i landet.Vid undersökning efter undersökning visar det sig att en stor majoritet avsvenska barnfamiljer har en helt artrtart uppfattning än den som återspeglas ide beslut som fattas av den socialistiska majoritetert i riksdag. Lyssrta i-stället, , på vad de ertskildaföräldrarna tycker, både när rti ställer frågorrta och när ni formulerar eramål! Om man stryper den alternativa barnomsorgen så att föräldrarrta irtte hartillgårtg till dcrt ökar trycket på dert kommurtala, och då har plötsligt både konstruerat en fråga och formulerat ett mål som stämmer meddcu socialistiska handboken, men den socialistiska handboken stämmer inte medföräldrarnas önskemål. Vi kan strida om beloppen när det gällervårdnadscrsäffningen. Har mera pengar att lägga på ertvårdnadsersättning än vi har, så presentera de pengarna, men ställ ändå frågan,vad familjerna vill ha, och Prot.1986/87:135 smit inte undart genom att raljera över olika alternafiv i enfolkomröstning! Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. Def finns, , inget motsatsförhållandemellart en konsum-fiortsrteutral vårdrtadsersättrting och möjligheterna attutnyttja den kommunala barnomsorgert. Om föräldrarna bara får välja kan deanvända sin vårdnadsersättning till atf utnyttja den kommunala barnomsorgen.Konstruera inte motsättningar som infe finns! 51 () replik: säger att det är en befärtgdtanke att ordna en folkomröstning. Men ni inom socialdemokratirt tycker ju aftockså de opinionsundersökningar som visar att det finns en stor majoritet förvårdrtadsersättrtirtg är befärtgda. Att så är fallet är bekräftat av fleraundersökningar. Även om man räknar med crt fclmargirtal är det ert förkrossandemajoritet, som infe ger utrymme för något tvivel, som vill havårdnadsersättning. Den majoritet som finrtsför ert vårdnadsersättning, sominnebär en ökad möjlighet för människor atf själva bestämma, har vuxit framsamtidigt som den kommunala barnomsorgen-har byggts ut. Möjligen var det en socialdemokratiskförhoppning att tankert på vårdnadsersättning skulle försvinna som enöverspelad idé i och med att den kommunala barnomsorgen växte fram, men så haralltså inte skett. Men rti socialdemokrater kan inte rimligen vara opåverkadeav dessa siffror, som visar på en stor brist i det system som ni så ensidigthar byggt upp och bygger upp. frågade vad vi gör för de ensamståendeföräldrarna. Vår vårdnadsersäftnirig gör det möjligt för de ensamståendeföräldrarna att förkorta sin arbetsdag och gerkompensation vid en inkomst . Vad har ni att erbjuda? Vad gäller frågan om vad vi gjorde under de sex borgerligaregeringsåren hänvisar jag till mitt tidigare anförartde och fill DanielTarschys uppräkning av åtgärder. Min repliktid skulle irtte räcka fill för atträkrta upp allt vad vi gjorde Urtder dessa är. När tog initiativ till gemensammaöverläggningar om familjepolitiken gjorde hon det för att vi i centerrt irtsågoch artsåg att de tre borgerliga partierrta hade så mycket gemensamt. Det somär gemertsamt för oss är det mest väscrttliga, rtämligert att vi vill ökavalfriheten för föräldrarna. Ett viktigt motiv för våra samtal är att vi vetatt så mårtga märtrtiskor irtom alla läger otåligt ser fram mot en ordning därvalfriheten är bättre tillgodosedd. Det är en kraftig för oss. Jag villvarrta socialdemokraterna för att rtonchalera styrkart i dert. Jag vågar säga att vi alla harövertygelsen att familjepolitiken representerar ett centralt område både isamhällslivet och i den enskildes liv. Det är därför som en genomgripandeförändring som vårdnadsersättningen innebär kommer att upplevas sombetydelsefull både för stora och för små. 52INGA (vpk) replik: Jag har ju inte något till övers för enborgerlig familjepolitik eller för en borgerlig barnomsorgspolitik. Men jagskulle ändå vilja vädja till atf sluta tjafsa om de sexborgerliga regeringsåren. har ni haft på er atf lösa vissa väsentligafrågor, och vi vet hur katastrofalt illa ställt detär med kvaliteten på barnomsorgen på många håll i vårt land. Infe heller byggts ut i örtskvärd takt. Ni borde ha gjort mycket mer för att irtfriaambitionen atf klara barnomsorgens utbyggnad fram fill . Är det irtte,, dags aft lagstifta om en utbyggd barnomsorg? Årtalet 1991kryper ju närmare och närmare. Är det infe också dags aft ge barrtomsorgen deresurser som behövs för att den skall få god kvalitet och bygga ut dert itillräcklig omfattrting? För hur skall ni eller vi - då tärtker jag på vpk ochsocialdémokraterrta - klara att bygga ut barrtomsorgert, om det inte vidtaslagstiftningsåtgärder och sätts in stora resursförstärknirtgar? Jag kärtrter enmycket stor oro inför barnomsorgens framfid. Det har talats mycket om pengar, men det hartdlar faktisktirtte bara om det rtär det gäller att tillförsäkra barnfamiljerna en godstandard. Viktigare är just en utbyggd barnomsorg, en bostadspolitik som göratt hyrorrta hålls nere, aft sänka matkostnaderna för människor och attgenomföra sex timmars arbetsdag. Det är oerhört viktiga krav för de allraflesta barnfamiljer. Jag kan irtte förstå att det irtte skall vara möjligt attförena förvärvsarbete med att ha familj och barn. Dessa två saker skaparförutsättningar för en god livskvalitet. Det får infe hartdia om att tvingasvälja det ena eller andra, utan det måste gå att förena förvärvsarbete öchfamiljeliv. Det kräver aft barnomsorgen är tillräckligt utbyggd och bra.Dessutom måste vi genomföra sex timmars arbetsdag, få en bäftrckollektivtrafikoch skapa bostadsområden som furtgerar. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. 53EVERT () replik; Till vill jag säga att vi underiurtcvarande regeringsperiod har inriktat oss på atf höja barnbidragcrt rejält.Det har vi också lyckats med, Mcrt vi kart irtte göra allt på crt gårtg. Om vihade pengar skulle vi kunna infria alla våra ambitioner nästart på rtollfid. Jag medger, herr talmart, att det skedde crt del under deborgeriiga regeringsåren på familjepolitikens område. Men den stora fråga somdiskuteras här och ofta har diskuterats, nämligen frågan om vårdnadsersättnirtgert,såg vi egentligen bara plakat i TV-rutan om. Det blev inget mer av den. Jagförstår det, eftersom de borgerliga partierna har olika infresseinrikf-rtirtgar. Av utskoffsordförartdcrts irtlägg här får man intrycketatt det fanns en viss samstämmighet mellan vpk, ochsocialdemokraterna. År vi överens om att barrtomsorgert skall byggas ut tillfull behovsfäckrtirtg? Svaret på den frågan är ja, och det skall ske fram fillår 1991, Är vi övércrts om att föräldraförsäkrirtgcrt skall byggas ut ochomfatta med irtbyggt garantibelopp? Inom parcrttes kartjag säga atf det garantibeloppet till storleken infe skiljer så mycket från de vårdrtadsersättningarsom ni i de borgerliga partierna för fram. Det kan vi fa upp en diskussiort om,mcrt det är, som jag har sagt tidigare, i mycket en semantisk fråga. Är vividare överens om att barnbidragen skall höjas? Det tror jag också aft vi är. Viär också överens med certterpartiet. däremot har aldrig sprungitbenen av sig för att höja barnbidragen. Är vi, , överens om att sänka arbetstiden?Jag tror att svaret på den frågan är ja, och def gäller naturligtvis då att hjälpafamiljerna till denrta kortare arbetstid. Prot.1986/87:135 Vi har divergerartdc åsikter ombostadsbidraget. För mig är det viktigt att 3 juni1987 se till att familjerna har en godbostad och atf det sker ert utjäuining av Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. ni. kostnaderna.En fråga som knappast fas upp i debatten är de stora inkomsfskillrtaderrtamellan familjer i vårt samhälle. Vi strävar efter en inkomstutjänirting, ochdet måste också ge utslag i familjepolitiken. vice talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få artteckrtat att deirtte ägde rätt till ytterligare repliker. skall fatta beslut om ettrtytt statsbidrag till barnomsorgen, Def är etf viktigt beslut därför aft det berör en angelägen verksamhet och handlar om crt stor summa pengar. Statsbidraget till barnomsorgen ökar från 8 490 milj, kr, till .9 140 milj, kr,, om riksdagenantar regeringens förslag, - Syftet med det nya statsbidraget är att förenkla systemetoch fä bort några orättvisor i def nuvarande sfafsbidragssysfemet.Bl, a, gäller def att få bort en del oönskade effekter, t:ex, att barn filldeltidsarbetande har svårt att få plats på daghem. Det rättas nu till samfidigtsom vi inför några andra förbättringar. Vi höjer bidraget till barn med behovav särskilt stöd. Vi inför statsbidrag fill nattöppna daghem, till personalensfortbildning och till nya former av fritidshemsverksamhet för skolbarn. På några punkter föreslår utsköftsmajoriteten förändringari förhållande till propositionert. Dessa förärtdringar kan jag ställa migbakom. Regeringens, förslag har fått ett gott mottagande ikommunerna. De uppskattar den förenkling som det nya statsbidragssystemetirtrtebar. Kritik har däremot kommit från kommuner som gynnats av det nuvarandestatsbidragssystemet och som följaktligen förlorar på omläggningen. Om detta vill jag säga följande. Det rtya statsbidragetinnebär inte några besparingar i förhållande fill om de nu gällande reglernaskulle gälla även . Men det är ofrånkomligt att förenklingar av ettstatsbidrag av det här slaget kommer aft inrtebära atf vissa kommurter vinneroch andra förlorar på omläggnirtgert. Genom övergångsregler-en tioöresspärruppåt och nedåt - har vi försökt mildra sådarta effekter. I dcrt allmärtrta debatten om statens bidrag tillkommunerna - och jag menar då irtte bara till barnomsorgen - framförs ofta kravpå förenklirtgar och schablortisering av bidragen. Enigheten blandkommunalpolitikerrta brukar vara stor i det sammanhanget. Men kanske skulledebatten vinna på att de som kräver dessa förenklingar också inser att omläggningarav det slaget alltid irtrtebar att några vinner och några förlorar. De borgerliga partierna medger att regeringens förslaginnehåller en del förbättrirtgar av statsbidraget. Trots detta yrkar de avslagpå propositionen. har de infe kraft nog aft lägga fram ett egetgemensamt förslag till ett nytt statsbidrag. Vi har på ert del purtkter i propositiorten försökttillmötesgå den kritik som firtrts i familjepolitiska mofion,inlämnad under den allmänna motionstiden. Jag väntade mig därför attfolkparfiet skulle haft kurage att den härgången också ställa upp och stödja statsbidragettill barnomsorgert. Mcrt partitakfikcrt har uppertbarligert spelat en tyngreroll än förrtuftet i det här sammarthanget. verkar inte våga brytasig loss från de partier här i som har gått emot utbyggnaden avbarnomsorgen. Detta beklagar jag. har inneburit en utvecklingav svensk barnomsorg som är helt unik och som egentligen förtjänar en störreoch mera posifiv uppmärksamhet. Det första steget i denna väldiga utvecklingtogs vid den socialdemokratiska partikongressen 1984, när beslut fattades om enutbyggnad av barnomsorgen, kvantitativt och kvalitativt, fill full behovsfäckrtirtgi . Def andra ledet var proposifionen här i om enförskola för alla barn och en plan för utbyggnaden fram fill 1991. När jag i debattenbetecknade beslutet som historiskt, var det några debattörer som ifrågasattedetta. Så märkvärdigt var det väl inte, tyckte de. Men det är etf historisktbeslut, om vi lyckas genomföra utbyggnaden fullt ut. Jag tror att det ärmänga fler som inser kraften och betydelsen av det här beslutet än det var1985. I regeringsdeklarationen slog regeringenfast att "utbyggnaden av barnomsorgert skall ske i enlighet medriksdagens beslut". Jag vill rned anlednirtg av dcrt debatt som blossarupp nu och dä kring utbyggnaden av barnomsorgen än en gångunderstryka att regeringen är fast beslutert att genomföra beslut ienlighet med den plan som gjorts upp och den tidtabell som gäller. Det här är en utomordentligt vikfig rättvisefråga. Jag hardärför svårt aft förstå dem i som går emot utbyggnaden och alla barnsrätt till plats i förskolan. Det är fråga om en rätt och infe etf obligatorium. Vi är i vårt land i själva verket i färd med att genomföraytterligare en social reform av stor välfärdspolitisk betydelse och läggaytterligare en sektor till vårt generella välfärdssystem, som vi erbjuder likaåt alla människor. har vi ca 310 000 förskolebarn i kommunaladaghem, familjedaghem och alternativ barnomsorg. Vi har 78 000 barn idelfidsgrupperua, och vi har ett växande antal öppna förskolor - de uppgår förnärvarande till mer än 700 stycken. Vi har en bra takt i utbyggnaden, vilket visar aftkommunerna i allmänhet har tagit allvarligt på beslut. Under 1986tillkom urtgefär 20 000 nya platser i barnomsorgen. Den senastebarnomsorgsurtdersökningen från statistiska centralbyrårt visar att detefterfrågas 75 000 platser framöver. Det betyder att vi måste bygga ut med ca17 000 platser för atf tillgodose efterfrågart . Det är ingen orealistisk uppgift. Det finns godaförutsättningar, om vi verkligen går in för planen, att förverkliga beslutet ienlighet med de intcrtfioner som gett uttryck för.