prot · GA0967 · 1986-12-31 00:00:00 — Tyvärr är det ettytligt svar. Jag ställer inte interpellafioner i bara för att få höravad alla redan vet. Meningen är i stället att få en viss problemdiskussion ianslutning till frågor som berörs i interpellafionen. Låt mig på den beskurnatid som står en interpellant i fill buds ta upp någragrundproblem. För det första: EG:s strävan är att åstadkomma fullrörlighet för produktionsfaktorerna. Till produktionsfaktorerna räknas sombekant dä också människor. Jag anser att en sådan rörlighet över en viss gränsär ett socialt ont, som inte skall låta sig dras in i. Särskilt är såfallet när rörligheten tillämpas i en region med stor undersysselsättning, EG har åtminstone 15 miljoner arbetslösa och eft stortimmigrant proletariat, som lever under socialt och politiskt klartdiskriminerande omständigheter. Dessa människor lever, som Giinfher Wallraffsagt, ganz unten. Hur ser regeringen i på denna produktionsfaktorernasrörlighet och i vilken mån är man beredd aft i det här stycket gå EG till mötesvid eventuella förhandlingar? Om EG- och Europapolitik Om EG- och Europapolitik Kapitalet är eh annan produktionsfaktor. Hur storrörlighet skall vi acceptera för dess del? Redan nu har transnafionaliseringenav kapitalet gått så långt, att kapitalet i viktiga hänseenden undandrar signafionalstatlig kontroll. Redovisnings- och beskattningsproblem etc, tornar uppsig. Hur menar regeringen aff en självständig ekonomisk och social politikskall kunna garanteras, om kapitalets rörlighet skulle bli påtagligt större? För det andra: I EG-kretsar har man sina egna definitionerpå handelshinder. Handelshinder är, säger man, regler och krav på renaremiljö, säkrare arbetsplatser och hälsopolitiska mål. Inom EG har hittillssådana krav getts låg prioritet. Frågan uppstår då: I vilken mån är regeringenberedd att vid överenskommelser med Gemenskapen ge efter på svenska krav ochsvensk självständighet? Frågan gäller naturligtvis lika mycketregionalpolitiska stöd eller insatser för strukturell förändring av statligaindustrier och andra industrier. För det tredje: Jag tror inte att det räcker med denallmänna 60-talsmodell som statsrådet skissar för och EG. dvs, ickemedlemskap men ett ständigt intimare ekonomiskt samarbete. Den modellenklarade man sig säkert med i första skedet. Men ser bl, a, deninternationella handeln helt annorlunda ut. bytte man varor och tjänster länder emellan, ärarbetsprocesserna sönderslagna. Man byter delar av varor och tjänster. Exportger därför automafiskt också ökat importberoende. Fragment av produktionsprocessernasprids uf över flera länder. Detta ger en grad av specialisering och beroendesom undergräver en självständig indusfri- och teknologipolitik och som särskiltmycket kan väntas försvåra situationen för det land som vill att den nyaelektroniken skall tillämpas i kvalitativt annorlunda lösningar än de hittillsdominerande, vilka har styrts av de stora multinationella företagen. En motvikttill en sådan här osjälvständighef kan skapas genom att man t, ex, stärker deninre marknad som utgör två tredjedelar av den svenska ekonomin. Är detirite dags att regeringen gör en mer fördjupad analys av detta komplex som enutgångspunkt för sin kommande EG-politik? För det fjärde: Tonen i svensk offentlig EG-debatt tycks vara sådan att man menar att Vi måste in i ett intimare samarbete - annarshamnar på ruinens brant. Är def infe dags med en något kyligare ochmindre hysterisk attityd till det europeiska frågorna? Def är nämligen inte säatt storlek och integration är def allena saliggörande när def gäller aff görasig gällande inom handel och teknologi, är ett stort och integrerat land menhar ändå - både tidigare och - haft svårigheter. Debatten blandföretagsekonomer i tenderar intressant nog att i stället alltmer pekapå kvalitativa faktorer som inte är beroende av obegränsade marknader eller avstorleksfaktorer i sig. Tvärtom polemiseras i flera nyutkomna böcker som rörkonkurrensfördelar mot de här gamla traditionella kriterierna. Jag tror alltså att det är nödvändigt med en mer nyanseradsyn på saken. Då kommer man också fram till en låt mig'säga mindre hysterisk,mindre ensidig syn på behovet av att springa fötterna av sig för att kornma ini EG:s ekonomiska samarbetssysfem. Låt mig bara säga något om vilket intryck mankunnat få då det gäller framtida jordbrukspolitik - den fråga somstatsrådet sist i sitt Det är inte så att vad jag har sagt i interpellationen är gripet urluffen. Jag har hört att sådana här förväntningar uttalats vid ett besök somriksdagens EFTÄ-delegafion sent gjorde hos i , bl, a, av enhögt uppsatt representant för och för övrigt från personer vid vårambassad i , Om det är så att dessa personer har gripit någonting urluften, så är det lämpligt att gör def klart för dém. Jag har intehärvidlag gripit någonfing ur luften. Om EG- och Europapolitik ' AnL 23 NICGRÖNVALL (m): Det finns åtminstone tre godaskäl för mig aft gä in i denna debaft. Det första skälet är att interpellationens text innehållerså mycket mer än den rätt harmlösa fråga som interpellafionen avslutas med.Detta har väl utvecklats av i hans inlägg,,Detta inlägg ochinterpellationens text måste bemötas på ett annat sätt än statsrådet gör i sittsvar, . Def andra skälet är att i interpellafionstexten gör antydningar om moderata samlingspartiets politik, och i principär dessa antydningar riktiga. Jag tyckte därför att det var ett lämpligttillfälle att här något förklara och utveckla den syn som vi har påEuropafrågorna. Det tredje skälet, fru statsråd, är att jag tycker attsvaret är ett passivt och fillbakablickande svar. Jag skulle därför gärna viljaatt statsrådet, bl. a. mot bakgrund av den pågående debatten, något utvecklarregeringens syp, framför allt med hänsyn fill de omständigheter som jag avseratt peka på. Låt mig börja med att vända mig till statsrådet ochkritisera svaref, för aft därefter ägna återstoden av min taletid till attnågot polemisera mot . Def förefaller av statsrådet synsätt på dennafråga som om statsrådet inte är beredd aft ta till sig den utomordentligtbetydelsefulla utveckling som har skett i , framför allt inomEG. Jag skall peka på ett par betydelsefulla omständigheter. a, har kretsenav länder utökats med två, vilket är betydelsefullt på många sätt, inte minstdärför att EG i sig nu har en geografisk obalans som gör att man inom EGkänner.ett starkt intresse av aft balansera sitt medlemskap bättre och därförriktar ett aktivt och posifivt intresse mot länder för anknytning tillEG, Det betyder naturligtvis i sin tur att vi kan vänta oss att det inom EGfinns beredvillighet att söka nya former. Min första fråga till statsrådetlyder: Är statsrådet beredd aft aktivt verka för att söka utveckla och finnanya former för samverkan med EG, somgerönisesidighet och gemenskap åfsamverkan, och inte, som antyds i svaret, låta inta en mer passivhållning där man skall ta till sig vad som sker, informera sig om vad sompågår, men inte mer än så? Den andra omständigheten som kan vara mycket värd attjDekapå är naturligtvis att det inom nu har fattats eft rninisterbeslut somsnart går i verkställighet, kanske , om aftGATT-förhandlingarna skall utvidgas till nya områden, aktivadeltagande j dessa förhandlingar kommer att få betydelse för landets hållningpå dessa politikområden, som berörs av frihandelsförhandlingarna. Dit räknas nujordbruksfrågor och fjänstehandelsfrågor. Vi har anledning till att tro - vihoppas i alla fall - aft Om EG- och Europapolitik GATT-jurisdikfionenskall utsträckas till dessa områden, Def måste i sin tur få betydelse förSveriges hållning fill jordbrukssektorn och tjänsteproduk-fionssekforn iEuropa, Då menar vi, och jag vill gärna höra statsrådets mening om det, attdärav kommer ett allt starkare intresse för industri och jordbruk atti nära samverkan med EG:s jordbruksproducenter - närmare än den vi nu kanupprätthålla - planera för livsmedelsförsörjning. En sista omständighet som är värd att peka på, även om deninte är särskilt lustig att peka på, är att statsrådet så ensidigt utgår frånEFTA-ländernas samverkan i uppträdandet gentemot EG, Vi vet, alla vi som följerdebatten i de olika EFTA-länderna, att det finns en stark splittring iförhållandena inom EFTA-länderna, I har man fåft en ny regering somföreträder, med majoritetens grundval, en mycket starkare Europatanke änfidigare, I har man gjort en opinionsundersökning som har visatatt stora schweiziska befolkningsgrupper talar för en anslutning till EG, INorges politiska värld pågår en intensiv EG-debatt - ja, det var väl för mycketsagt, men det växer fram en tydlig EG-debatt, delvis grundad på det norskaintresset av samverkan inom ramen för , , och denföljd def kan få såvitt gäller hållning till EG, Menar inte statsrådet aft just hållning, Norgesframfida utveckling mot EG, är en mycket väsentlig faktor som vi bör ta tilloss tidigt och följa denna utveckling och se till att vi i samverkan med Norgekan närma fill EG? Jag ser aft jag i def närmaste har förbrukat min taletid idenna omgång. Som nämnde är tyvärr talefiden iinterpellationsdebatter begränsad. Jag hoppas att jag kan använda någon del avmin återstående taletid till att polemisera mot , AnL 24PER-OLA (); är som bekant ett litet land med högtspecialiserad produktion och med ett starkt import- och exportberoende på fleraviktiga varuområden. Därför är en öppen internationell handel av ganskaavgörande betydelse för ett land som vårt. Det är viktigt att understryka atten öppen och fri handel bara är ett av de flera medel som står till buds föratt nå ett väl fungerande samhälle. Frihandeln kan alltså i sig inte vara ettmål. Då en extrem frihandel kan komma i konflikt med andra mål, t, ex,välfärdsmål, miljömål och sociala mål, är det nödvändigt att vi är beredda attgöra modifieringar, I debatter förekommer alltför ofta argument som totalprotektionism eller total frihandel. Det finns skäl aft säga att vi behövernyansera den svenska debatten och den svenska synen på handeln med t, ex, EG,En fråga som behöver belysas är bl, a, i vilken grad sociala, miljömässiga,regionalpolitiska och säkerhetspolitiska hänsyn skall tas när vi utvecklar vårtsamarbete med EG, Enligt min uppfattning är det här viktiga områden, där vimåste få besked. Alltsedan frihandelsavtalet med träffades har vi vidåtskilliga tillfällen klargjort att är berett att pä olika områdenutveckla ett nära samarbete med Gemenskapen, så långt def infe inkräktar på densvenska neutralitetspolitiken.Att döma av statsrådets svar står regeringen fast vid detta, och det är viktigtatt understryka. Statsrådet säger dock i sitt interpellationssvartill : "Det är väsentligt att berörda instanser i Sverigesätter sig in i vad som sker och väger in EG:s verksamhet i sina egnabeslut," Denna mening antyder att på olika punkter kan tvingas attanpassa sig till regler och händelseutvecklingen inom EG: Då är def viktigt gör konsekvensanalyser. Vilka konsekvenser får detta för t, ex, dådet gäller företagsstrukturen? Hur bedönier regeringen att detta kommer attpåverka koncentrationen i näringslivet? Kommer detta att leda till ökadägarkon-cenfrafion och strukturförändringar? Vilka konsekvenser får detta förjordbruket och regionalpolitiken? Jag tillhörde den delegafion som var nere iGeneve, Jag delar uppfattning om aft de signaler som vi fickutanför sammanträdesruninief från ledande tjänstemän som företräder iGATT-förhandlingarna var illavarslande, har här klargjortatt moderata samlingspartiet vill se svenskt jordbruk som en integrerad del avdef västeuropeiska. Det är vikfigt att se vilka konsekvenser ett närmande avSverige till EG kan få när det gäller regionalpolitiken. Kommer det attinnebära att rörligheten på arbetsmarknaden ytterligare skjuter fart? Def äralltså viktigt att defta analyseras av regeringen och alla berörda parter. Jaghar inte sett aff man från regeringens sida skulle ha rest några frågor ellervarningens finger på denna punkt. Tvärtom tycker jag att applåderna finns vidsidan om. Jag vill ställa några frågor till statsrådet regeringen inför att redovisa den samfällda bedömning somregeringen gör av de planer som kan finnas eller finns inom EG och som kan fäkonsekvenser för ? Vilka konsekvenser för svenskt näringsliv, svensktjordbruk och svensk regionalpolitik kan dessa få? Avser regeringen, medstatsrådet i spetsen, att på denna punkt redovisa sin bedömning införriksdageri? Om EG- och Europapolitik AnL 25HÄDAR ():' Statsrådet tog inifiativtill en konferens häri där vicepresidenten i EG-komniissionen, lordCockfield, var huvudtalare. Det var ett mycket lovvärt inifiativ, och det varockså eft niycket belysande seminarium. Jag tolkade det som framkom vidseminariet så - jag är övertygad om aff även statsrådet gjorde den tolkningen -aff man inom Europeiska gemenskapen verkligen avser att genomföra ettintegrerat på det ekonomiska planet. Det skulle innebära att allahandelshinder och annat som försvårar aft varor, kapital och tjänster rör sigfritt över gränserna skall bort. Det är ett oerhört stort steg som självfalletkommer att påverka oss på många olika sätt. Jag tycker därför att det vore bra om kunde fåen redovisning av vad som sker inom Europeiska gemenskapen på de olika områdensom berörs av vitboken och att man i- den redovisningen också ser på vad somhänder för del både om vi kommer att onifaftas av dessa bestämmelseroch om vi inte kommer aft göra detta. Dessa önskemål framfördes ju också avPer-Ola , Jag delar alltså hans uppfattning att 3 proiokoU 1986/87:66-69 Om EG- och Europapolitik det vore värdefullt att få en sådan redovisning. För egen del är jag övertygad om att problemen för Sverigeblir niycket större, om vi inte kommer att omfattas av samma bestämmelser somländerna inom Europeiska gemenskapen. Vi har i vårt land ett stort behov av attfå samarbeta med de övriga länderna i.Västeuropa på lika villkor. Jag villstarkt understryka det förhållandet. Jag har också förstått att regeringen ärinställd på aft försöka hitta lösningar som gör att , inte hamnar vidsidan av den utveckling som sker. Def välkomnar jag. När integrationen går vidare innebär det också att vi blirmer beroende än hitfills av det som händer i Europeiska gemenskapen. Vi kommeratt i en rad frågor tvingas att, efter att ha framfört vår synpunkt i ettinledande skede, avgöra om vi vill vara med eller inte på lösningar; ävensådana där vi har haft eft begränsat inflytande på utformningen. En fråga somjag därför tycker är värd ytterligare funderingar är hur vi i Europeiskagemenskapen och i den process som pågår där skall kunna få eft inflytande, somsvarar mot vårt ökande beroende nu och framöver. Def vore värdefullt attdiskutera hur detta inflytande för del skall kunna tillgodoses, inomeller utanför de ramar för samarbete med EG som vi har. Jag vill också kort.säga några ord.till JörnSvensson. Han använde ordet hysterisk ett antal gånger. Jag har infe funnit attdet finns någonfing i den svenska Europapolitiken som motiverar det ordet. Detenda hysteriska i det här sammanhanget är själv och hanspåtagliga oro för vad ett fördjupat samarbete med det demokratiska Västeuropaskulle innebära för oss. För min del uppskattar jag att ären integreraddel, kulturellt och ekonomiskt, i def demokratiska . Detär riktigt som säger, attinterpellationen innehåller mer än vad som kan behandlas inom ramen för ettinterpellationssvar. Därför hänvisade jag till den debatt som vi hade här iriksdagen den 14 riiaj förra året-av någon anledning gjorde sig vänsterpartietkommunisterna inte mödan aft delta i den debatten. Men vi får möjlighet attåterkomma till dessa frågor i en förhoppningsvis mera djupgående diskussion iden handelspolitiska debatten . säger att ett samarbete inte är hållbart,att det får oönskade konsekvenser. Jag håller inte med om det. Regeringen komredan 1971.fram till att medlemskap inte var möjligt av hänsyn fill Sverigesalliansfria politik. Vi har också upprepade gånger konstaterat att vi intei kandelta i ett samarbete på de utrikes- och säkerhetspolitiska områdena.Regeringens Europasamarbete sker med defta som utgångspunkt. Men vi är, som jagsade. helt på det klara med att det. eftersom av vår utrikeshandel baseraspå ett samarbete med våra partner i EFTA och med EG. är angeläget att vi sertill att ha ett bra samarbete. I slutänden handlar det nämligen om huruvida vihar arbete åt människor och kan slå vakt om vårt välstånd också för kommandefider. Det var också-mot denna bakgrund som vi ordnade detseminarium som åberopade: Vi ville genom seminariet, som pågickunder en hel dag, ge en fyllig bild av samarbetet i EFTA och det samarbete somsker med EG för attpå def sättet informera både politiker, näringsliv, ämbetsverk och andra omdefta och om de analyser som man nu försöker att genomföra. Informationen gavsmot bakgrund av alla de sonderande samtal som sker mellan EG- och EFTA-ländernaom förutsättningarna för samarbete på olika områden. Såsom påpekades här försnu samtal om kapitalrörelser, finansiella tjänster, transporter, statsstöd,utbildningsfrågor, gränskontroll för resande, m. m. Men, herr talman, det är viktigt att vi allakommer ihåg att def här handlar om en långvarig process. Den kommer aft pågåunder framöver, och yi får i den processen ta steg för steg ochanalysera de olika frågorna. När det gäller jordbrukspolitiken tycker jag att det vorebra om kunde förklara varifrån han har fått idén om aff vi skulleplanera en ökad import av jordbruksprodukter från . Av JörnSvenssons interpellation aft döma bygger den på ett uttalande av någon anonymGATT-tjänsteman. Jag menar att påståendena saknar verklighetsförankring. Någraförhandlingar av det slag som det här talas om förs inte. Vad sedan gäller områden som miljö,arbetarskydd, konsuriientpolifik och liknande finns def fillbakasärskilda avtal med EG. Inom dessa områden sker ett regelbundetinformationsutbyte. Svensk politik och svenska regler är därför väl kända förEG. Det finns all anledning att utveckla detta samarbete ytterligare. Inomregeringskansliet gör vi nu en genomgång av förslagen i vitbokoch planerna avseende den inre marknaden. Det gäller här aft klargöra var desvenska intressena ligger och vilka ståndpunkter vi skall inta från fall tillfall. Men måste vi vara öppna för att våra målsättningar kan uppnås genomandra lösningar. I hårmoniseringsarbetet gäller def att inte ensidigt se på desvenska lösningarna som de bästa och mest effektiva. Även andra länder kansäkert ha förslag som kan vara bra för och för vårt arbete med attförbättra vår indusfri, vårt näringsliv och vår byråkrati. Om EG- och Europapolitik AnL 27JÖRN (vpk): Jäg har framställt den här interpellationendärför att jag tycker att def är dags att få ett slut på den typ av löslighetsom ägnade sig åt i sitt senaste inlägg. Det säger ingenting omvad som är den EG-politik. Om läget ute i är detatt man på en lång rad områden har lägre standard än vad vi har här i ,då frågar man sig: Hur långt är berett att gä? Vad är vi beredda attbetala för att få komma med i Europeiska gemenskapen? Det är regeringens allmänna attityd på detta område ochgrad av beredvillighet jag vill ha belyst - inte sådana här allmänna svar somegentligen infe säger någonting mer än att de lätt och litet undersfucketantyder att viär beredda fill eftergifter. Men hur då, på vilket sätt och påvilka områden? Vilken är den allmänna attityden till frågan om arbetsmiljön,till frågan om teknologins självständighet, till frågan om kraven på den yttremiljön, fill frågan om hälsopolitiska mål osv. i relation till vårahandelsförbindelser med Europeiska gemenskapen? Det är föratt få reda på riktlinjerna för detta som jag har framställt min Om EG- och Europapolitik interpellation- inte för att bara få den här sortens mycket vaga och allmänna svar som jaghar fått. Jag tyckte att seminariet på var eft typisktexempel på den slagsida som har uppstått i EG-debatten, där man som sagt hållerpå aft springa fötterna av sig för att sprida skräckvisionerna om aft vi fårstor arbetslöshet, om vi infe skyndar oss att vara med, och om att vi får varaberedda att göra eftergifter bara för att få vara med. Den ekonomiskautvecklingen och även utvecklingen på den vetenskapliga debattens område, bl.a. i intressant nog, visar på att detta handlar om mycketannat - och mestadels om annat - än att sä aft säga integrera sig fill varjepris och tro att def är den allena saliggörande lösningen. Det är inte sä aft en hög procent utrikeshandel är något ioch för sig speciellt gynnsamt. Det är inte så att ju större utrikeshandel manhar, ju mer man exporterar av sin BNP, desto lyckligare och rikare blir man.Det sambandet stämmer inte - det är mer komplicerat än så. Det stämmer inteheller att utrikeshandeln i alla sammanhang måste sättas före den inremarknaden. Den inre marknaden kan i långa stycken kompensera den yttre. För attkunna hävda sig på den yttre marknaden måste man ha en mycket stark inremarknad. Ju starkare inre marknad ett land har, desto bättre hävdar det sig påden yttre. Men ibland resonerar en del av de värsta EG-förespråkarna i Sverigeungefär som om det var tvärtom, vilket strider mot beprövad vetenskap ocherfarenhet. Förflyttning av produktionsfaktorer bejakar man. Är detmeningen att folk skall förflyttas som boskap med alla de sociala problem somdet har inneburit? Är det någonting i sig eftersträvansvärt? Vi'niå väl ändåsäga som socialt ansvariga att det skall ske i bestämda och reglerade formeroch infe på det sätt som har skett och som är avskräckande exempel påvad som kan följa när man integrerar på kapitalets villkor och inte påmänniskornas. Också om detta borde regeringen ha någon uppfattning. AnL 28 NICGRÖNVALL (m): Jag tror att jag måste lämna Svenssondärhän i vad avser polemik. Vi har kommit aft tala om en del avväsentligheterna i den här debatten som jag inte kan gå förbi. Men jag villändå allra först vända mig till och peka pä en motsägelse, någotslags förnekelse av enkla fakta som vpk:s budskap innehåller. När man talar omatt man först skall bygga upp en inre marknad för att fä delta i en yttremarknad, tycks man helt bortse från att om man skyddar den inre marknaden,finns inte den yttre marknaden kvar. Utrikeshandel bygger på ömsesidighet. Omvi infe vågar eller vill delta i ett ömsesidigt handelsutbyte, skall vi intediskutera ufrikeshandelspolitik över huvud taget. Men jag vet att vpk, dettidigare internationellt anknutna partiet, numera är ett starktprotektionistiskt parti. Jag skulle vilja ta fasta på vad tog upp,nämligen behovet av inflytande, för det är just det som är nyckelbegreppet.Sveriges deltagande i Europasaniarbefet skall bygga på ömsesidighet. Det skallbygga på att vi får rätt och har rum att utöva inflytande just på def sätt somAnita beskriver, nämligen med den grundförståelsen att det infe bara ärsvenska lösningar som duger. Def finns också andra lösningar i som ärbra och som vi kanlära oss av. Skulle vi sedan lyckas harmonisera oss med dessa lösningar har viju nått ett mycket stort mål. Här, och , är det värt attnotera aft EG-staternas intresse för de sociala förhållandena och för den inreoch yttre miljön kommer till uttryck i att man i den senaste förändringen avRomfördraget har givit klara besked om att de nationella reglerna i väsentligaavseenden får lov aft avvika från EG-direktiven. Man har givit uttryck för en hänsynför nationella värden som är just så stark som denna fördragstext. Därförfaller en hel del av farhågor på detta område. EG har visat att man ärberedd att fa långtgående hänsyn härvidlag. Jag vill avsluta denna min sista möjlighet att tala idenna fråga med att peka på att vi moderater i vår mofion till årets riksdag ominternationalisering talar om aft som målsättning eftersträva medlemskap. Menvi säger också, precis som , att inte kan delta i ett förpliktandeutrikespolitiskt samarbete. Tillsammans med de andra neutrala EFTA-länderna,som har samma intresse som vi, vill vi dock nu börja sökandet efter former somger oss inflytande i EG-samarbetet och ett nära och varaktigt samarbete medEuropeiska gemenskapen. Om EG- och Europapolitik