prot · GA0948 · 1986-12-31 00:00:00 — Då frågar jag mig: Varför skall det kallas skatteplaneringorn man tog en pensionsförsäkring, när allt är i sin ordningenligt värdéririgar ifall man vid precis samma tidpunktväljer att i stället sätta pengarna på allemanssparande? Jag kan inte inse attdet ena är mera legitimt än det andra eller att det ena är värt mera kritik ändet andra eller att det är rimligt att i det ena fallet inte ta ut någon skattalls och i det andra fallet skatt på den reala avkastningen. Jag tyckerdet är en rimlig princip att man fastställer villkoren i förväg. Kjell-OlofFeldt vet mycket väl att vi aldrig sagt att rnan inte kan ha förmögenhetsskatteller skatt på avkastning på förmögenheter. Vi har sådan skatt i , Vihar också medverkat till att sådan skatt genomförs. Men vi tycker det ärrimligt att villkoren fastställs i förväg, inte i efterhand. På denna punkttycks vi ha fundamentalt olika uppfattningar. Detta visar hur angeläget det varatt vi fick det grundlagsskydd som vi har, även om det är alldeles för svagtpå denna punkt. Annars hade hittat på många redan intjänadeinkomster som man kunde beskatta i efterhand. nämnde också undantagandepensionärerna.Det är alldeles riktigt att vi har varit tveksamma tillifall man skallförbättra deras situation. Skälet är att denna kategori pensionärer hademöjlighet att gå med i ATP-systemet men valde att stå utanför. Vi tycker skall respektera de val som människor gör. Men saken är inte fullt så enkelatt lösa som att bara avfärda deras begäran, eftersom dessa människornaturligtvis har ekonomiskt svårt att klara sin situation. Det är inte sålätt att klara sig på . Därför menar vi att man borde se omdet ändå inte finns möjligheter, när det nu inte är så många kvar avundantagandepensionärer som inte själva skaffat sig ett försäkringsskydd, attlösa deras problem. Det är sannolikt att man redan gör det genom socialbidrag,men det vore bättre om vi kunde hitta en mera generell metod. Det är alltsåhelt riktigt att vi varit tveksamma. Skälet till denna tveksamhet har jag redovisat, I den här debatten om pensionsskatten har många olikatrådar nystats upp. Men det finns eri grundläggande kritik mot skatten. Den tarfasta på att det faktiskt är fråga om en retroaktiv skatt. Man bestämmervillkoren i efterhand. Och det är inte några kapitalägare.som avgjort villkorenför försäkringssparande, utandet är just ledamöterna i denna kammare, som nuskall fatta beslut om att ändra dessa villkor. Det är upprörande. För det första menar vi att skatten är orättvis,tycker inte det är bekymmersamt att man tar på alla deförsäkringsbesparingar som olika försäkringstagare har. Jag tycker det ärbekymmersamt att man lägger en stor skatt på en persori som har sparat underlång tid och haft dålig, kanske t, o, ni, negativ, avkastning och lägger exaktlika stor skatt på en person som Prot, 1986/87:48 En tUlfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,in. En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. varit medbara och haft mycket god avkastning. Jag inser att också Kjell-OlofFeldt helst hade velat ta ut en skatt på avkastningen, men han vet att det hadevarit en retroaktiv skatt och då omöjlig att genomföra enligt grundlagen.Därför har han tvingats till denna olyckliga konstruktion. För det andra slår skatten, som har sagts flera gångerfrån denna talarstol, olika för olika företag och olika kategorier avmänniskor, Offentliganställda slipper, privatanställda får betala. De flesta avdem som arbetar i stora företag slipper, medan de som arbetar i små företag fårbetala. För det tredje pekade jag på den situation som en delmänniskor hamnar i. Jag nämnde änkan som hade en försäkring och som skulleförlora , genom denna skatt, som för ATP-pensionärer med högsta möjliga ATP förbättringar på , i förbättrad tilläggspension. Sedan kommer ju förbättringar av självafolkpensionen. Men änkan får betala , ATP-pensionären som får ut , i tilläggspension får . Jag kan inte för mitt liv inseatt detta kan vara en rättvis reform. AnL 44OLOF () replik: Att införa en engångsskatt på 15 miljarderkronor är inte vilken åtgärd som helst. Det handlar om en ganska stor summa,som sagts i debatten och även tidigare. Det vore rimligt att en sådanstor indragning av pengar också ställdes under väljarnas dom. Det enklastesättet att göra detta är att inte dra in pengarna förrän efter valet. Jagförstår att viljan på denna punkt inte är särskilt utvecklad hossocialdemokraterna. Det är nog bäst att låsa även avkastningen på dessa pengari , som här nämnts, för annars använder finansministern dem - kanskeför att slå vad. Jag vet inte vad för pengar han tänker använda vid vadslagningmed oss. Eller är det oddset han tänker satsa på? Sedan vill jag ta upp en viktig fråga. Varför drar manhedersmannen in i resonemanget om fördelningen av pengarna till deolika pensionärskategorierna? är som sagt en hedersman. Han trorpå löften, och det har han all rätt att göra. Pensionärerna fick efterdevalveringen löftet att de skulle bli kompenserade i den takt som reallönernaökar. Reallönerna har börjat öka för vanliga inkomsttagare. Och villpensionärerna att löftet infrias. Pensionärerna har rätt att begära avKjell-Olof och regeringen i övrigt att man står för sina egna löften tillpensionärerna. Jag förstår fortfarande inte att man, när man visste skulle ta kontakt med pensionärsorganisationerna och tänkte beakta vad dessahade att säga, ändå använde ett uttryck som att avkastningen oavkortat skullegå till de sämst ställda pensionärerna. Därför finns berättigad upprördhet . Det är naturligtvis bra att regeringen har tagit uppproblemet med änkorna efter undantagandepensionärer. Men det är bara enkategori pensionärer i sammanhanget. Beträffande undantagandepensionärer gällersom sagt fortfarande bedömning från valrörelsen. Vidare kan jag konstatera att finansministern inte svaratpå mina frågor om fördelningspolitiken som jag ställde i inledningsanförandet.Det kanske inte är så enkelt. Det är naturligtvis en betydande brist att vi nudiskuterar effekternaför pensionärskollektivet av dagens beslut i samband med att vi talar om ettbeslut som kommer att fattas . Det är egentligen ingentillfredsställande beslutsordning. Som jag sade inledningsvis borde vi vara mer rädda omstatsmakternas auktoritet när det gäller att fatta beslut å medborgarnas vägnar.Det blir uppenbarligen så att en knapp majoritet kommer att genomdrivabeslutet om pensionsskatten: Vid växlande majoriteter skulle då en annan knappmajoritet riva upp det beslutet, enligt det ursprungliga scenariot. Men så kan man ju inte hantera viktiga grundläggandefrågor i en demokrati. Och det är just den frågan som har ställts på sin spetsgenom engångsskatten och debatten kring den. Den nuvarande majoriteten skullealltså egentligen inte propsa på att driva igenom sin majoritetsuppfattning iden här situationen av rent demokratiska skäl - i synnerhet när man har så passstarka invändningar från ett lagråd som dessutom har avstyrkt förslaget. Detskapar inget bra politiskt klimat i landet, och det har vi alla ett gemensamtansvar för. Pensionsskatten är orättvis, eftersom depensionärskategorier som det handlar om är pensionärer med helt olikaekonomiska villkor. Jag vill råda regeringen att när det gäller fördelningen taintryck av den här debatten inför kommande beslut . Det finns bara enslutsats för vår del: Förslaget om pensionsskatt måste avslås. En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. AnL 45LARS (vpk) replik: Att ha hört den här debatten ändraregentligen ingenting i mitt påstående att när sakargumenten tryter försöker manfrån borgerligt håll med ren skrämselpropagända. Jag har tidigare erinrat omhur det var under fonddebatten. Då lyckades man skrämma upp rätt mångamänniskor. Om bara en tiondel av alla förskräckligheter som de borgerligavarnade för den gången verkligen hade inträffat, hade t, o, m, jag blivitorolig. Men är dess bättre tiden mycket brutal mot politiska överdrifter.Jag tror att den skrämselpropaganda som man drev från borgerligt håll ifonddebatten ter sig så absurd att inte ens de borgerliga vill kännas vidden. De borgerliga partierna varnar för att engångsskattenmedför att en riksdagsmajoritet hädanefter kan göra vad den behagar, atträttssäkerheten därmed skulle upphöra att existera. Men det rimmar egentligenrätt illa med tidigare borgerliga påståenden. När vi från vårt parti harföreslagit nationali-sering och förstatligande av t, ex, oljebolag, banker ochandra storbolag, då har man hänvisat till grundlagen och förklarat att våraförslag varit i strid med den. Av de borgerligas resonemang kan man förledas att tro attdetta grundlagsskydd för det privata ägandet skulle upphöra, vilketnaturligtvis inte är fallet. Det privata ägandet har starkt grundlagsskydd,tydligen så starkt att inte ens en enkel eller kvalificerad riksdagsmajoritethar rätt att nationalisera eller förstatliga företag. Likväl larmar deborgerliga representanterna här om att den privata äganderätten står påspel. Det är alltså helt fel. Jag vill sluta med en liten solskenshistoria ur livet. Detär någonting mycket märkligt med hela debatten om hur förfärligt det blir omengångs- En tUlfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. skatteninförs: Å ena sidan deltar försäkringsbolagen i kampanjer mot engångsskatten, Åaridra sidan går samma försäkringsbolag ut och ackvirerar pensioner medmotiveringen att den här formen av pensionssparande är mycket förmånlig. Själv blev jag uppringd av enperson från étt av de större försäkringsbolagen som mycket vänligt frågade omherr var intresserad av att ta en pensionsförsäkring. Jag trodde att detvar någon som drev med mig, och jag frågade: Är inte det väldigt osäkert idessa tider, när regeringen tillsammans med de otäcka kommunisterna just skallförsämra sparandet på dét här området? Då sade den mycket vänliga damen: Detspelar så liten roll, för det här är bara en engångsskatt som inte gör såmycket för framtiden - det kommer fortfarande att vara mycket förmånligt att haen sådan här försäkring. Jaha, sade jag litet konfunderad och lovade att tänkapå saken tills beslutet var fattat här i . Vi kom överens om att honskulle återkomma i frågan, och det hoppas jag hon gör. Så var det med denna förfärliga rövarskatt - det värstaskatteingreppet i modern tid, ! försök att beskriva hurförsäkringsbolagen kan tänkas hantera den här skatten har åtminstone hos migskapat en viss förvirring. Först säger han att värdesäkring beror av1986 års avkastning, och då utgår ingen skatt, säger , Det betyder att hanhar missat hela grundkonstruktionen i förslagen, för det är på 1986 årsavkastning som förmögenhetsskatten kommer att tas ut. Har inte Bildt begripitdet är det fel skatt som han har kämpat emot. Skall man tolka honom bokstavligt är det då ingen somdrabbas av skatten. påverkas inte, säger han, och nya försäkringarpåverkas inte. Så försäkringsbolagen ljuger inte heller när de säger att deklarar av att ta emot nya kunder. Men om man nu bortser från förvillelse: Jagtolkar det som har sagts i debatten som att alla utgår ifrån attåterbäringsräntan för kommer att bli hög och att värdesäkringen kommeratt hållas. Om det nu är så att försäkringsbolagen väntar sig nöd och armodunder åren framöver, då måste de , ja redan nu börja anpassaåterbäring och värdesäkring till det. Det säger ju sunda förnuftet, och de somleder försäkringsbolagen är inga dumbommar. Gör försäkringsbolagen inte det, ärenda slutsatsen att detta inte kan vara så skräckinjagande och innebära sådjupa ingrepp beträffande vare sig avkastningen och tryggheten inompensionssparandet som de borgerliga har försökt göra gällande, säger att det enda sompensionärsorganisationerna ville var att vi skulle stå för våra löften; Ja, viville infria löftet genom att höja folkpensionerna , menpensionärsorganisationerna ville ha en höjning av basbeloppet. Frågan var baraoni vi skulle lyssna till dem - de sade sig företräda pensionärerna. Vi gjordedet, det är då utomordentligt märkligt - för att uttrycka sig milt - om ivarje fall en av dessa organisationer hävdar att man hade velat ha det på etthelt annat sätt. Jonssonhar sagt till , måste ni träffas igen för att försöka klara utsaken, ' Jag hadenog rätt i min misstanke om att utfästelsen om att lösa frågan om pensionernaför änkorna till de s, k, undantagandepensionärerna inte våren fullt så gladnyhet för centerparfiet. säger : Ja, dessa änkor är bara enkategori bland många. Men chef stod för inte sålänge sedan och beskrev detta som en av de verkliga skandalerna ochskamfläckarna i sociala system. verkade närmastbedrövad över att denna skamfläck inte längre finns kvar att peka på. Hur skall vi ha det med rättsstaten? Enligt BengtWesterberg är förmögenhetsskatter förenliga med rättsstaten. Vi får alltså haförmögenhetsskatt i och fortfarande tillhöra och FörentaNationerna, och det tackar vi för. Men denna förmögenhetsskatt får tydligeriinte höjas, för då inträffar precis det som angriper, nämligenatt villkoren ändras för tidigare fattade beslut. Detsamma gäller om vi skullekomma på idén att höja reavinstskatten, för att ta ett annat exempel.Antagligen skulle det gälla även för arbetsgivaravgifterna, för det ingår ju imånga kontrakt att kostnaderna skall ligga på en viss nivå. När man talar om vad som är förenligt med en rättsstat,och , då skall man fråga sig: Handhar parlamentet,de folkvalda och dess regering, sina frågor med omsorg om medborgarnas välfärdoch ger dem en rättvis behandling? Det är det vi försöker göra med den härskatteri. Ni försöker rida på dunkla, från naturrätten hämtade och ganska såmossiga principer om vad den ena skatten är och den andra inte är. Detväsentliga är faktiskt vad skatten innebär reellt sett för medborgarna. Men de borgeriiga har hittat en bakdörr som de försökerslinka ut igenom. De säger att om regeringen sätter in pengarna på ett konto iriksbanken, då skall de föra val under parollen: Pengarna tillbakatill försäkringsbolagen! Men den rimliga slutsatsen blir då att i så fall fårpensionärerna vänta på sina pensionshöjningar till valet. Då kommer vi att föravalet under parollen: Pengarna till folkpensionärerna och KBT! , Men är inte det här bara ett trick? Alla tre herrarnavet ju att många ting kommer att hända i budgeten , Det handlarinte om huruvida pengarna finns på ett visst konto. Vad det handlar om ärhuruvida det finns några pengar över huvud taget i budgeten att ge tillbaka.Jag kan försäkra er att vi kommer att föra finanspolifiken på ett sådant sätt,att om ni bara ville, så skulle ni kunna lämna tillbaka 15 miljarder, ochstaten skulle inte gä i konkurs för det. Det kan jag lova er. Men att densvenska rättsstaten skulle hänga på att det finns pengar inlåsta på ett konto iriksbanken förefaller mig vara alltför fantastiskt för att tre seriöstarbetande partier skulle hävda en sådan ståndpunkt. Om rättsstaten är så viktig för er, då kommer ninaturligtvis ändå - oavsett' om det finns ett konto i - att se tillatt ni uppfyller ert löfte, Men ni tänker inte göra det. Ni tänker skylla pådet där kontot valet , Det är möjligt att vi kan öronmärka någon del avstatsskulden och säga att den tillhör de borgerliga partierna, om de vinnervalet. Och får ni väl använda pengarna sedan, . En tUlfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m.m. En tUlfällig förmögen-Itetsskatt för livförsäkringsbolag,m. Jag skall sluta denna debatt med att föredraen text. Den har tyvärr inga lyriska egenskaper alls. Den är oerhört prosaisk,men ändå intressant. Den återfinns i en motion, författad av ochBirgitta , till ungdomsförbunds kongress 1981, Den lyder såhär: funderade socialdemokraterna på att läggafram ett förslag på engångsskatt på förmögenheter. Ett sådant förslag skulle ha stora fördelar. Det ger staten stora inkomster snabbt. Det drabbar demsom har råd att betala - observera detta, , Det leder inte snedvridning av ekonomin, eftersom det är en engångsföreteelse. Det är nupsykologiskt och politiskt möjligt, eftersom krismedvetenheten är utbredd-detta var , får jag understryka. Det skulle ledatill en avsevärd förmögenhetsutjämning snabbt, vilket gör det lättare att iframtiden mildra olika typer av skatter som hämmar effektiviteten i ekonominmen som är fördelningspolifiskt mofiverade. Detta gäller t, ex,aktiebeskattningen. Yrkandet var att skulle uttalasig för en engångsskatt på stora förmögenheter. Detta yrkande bifölls av kongressen. Förbundsstyrelsentyckte inte ens att det var värt att motivera motionen, utan den skrev i sittyttrande: Motionen talar för sig själv. Så bra tyckte förbundsstyrelsen attmotionen var, I denna styrelse satt nuvarande partisekreteraren m, fl. Motionsförfattaren, , herr talman, författar nu BengtWesterbergs tal. Så går manfrån natt till dag, eller tvärtom. vice talmannen anmälde att , , och anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. AnL 47LARS (): Innan finansministern nu lämnar kammaren villjag upplysa honom om att den skatt han föreslår inte skall tas ut på 1986 årsavkastning. Den skall tas ut på befintliga tillgångar ochbetalas in , Den belastar därmed den avkastning som kommer då. Jagvill säga detta eftersom finansministern alldeles uppenbart var fel ute i sittsista inlägg. Jag är rädd att han riiissade även den här upplysningen, men hansmissuppfattning på den här punkten bara styrker det faktum att förslaget tilldenna skatt är grundat på ett mycket bristfälligt underlag. Vi närmar oss nu slutet på en lång och hetprincipdebatt, som pågått och når sin kulmen här i kammaren i dag.Regeringens förslag till pensionsskatt har som få andra frågor åskådliggjortskillnaden mellan å ena sidan ett kollektivistiskt, socialistiskt synsätt, sominte ser några gränser för vad som kan beslutas av en politisk majoritet, och åandra sidan tron på ett marknadsliberalt rättssamhälle, där statsmakten ärstark men begränsad och där medborgarna har ett betydande utrymme försjälvständigt beslutsfattande. Att vimoderater reagerat så skarpt på statsminister tal vidLO-kongressen om medborgarrätt sammanhänger med att vi ser hans obegränsadetilltro till politiska majoritetsbeslut som ett hot mot just de medborgerligafri- och rättigheterna, däribland rätten fill egendomsskydd. Övertron på denpolitiska beslutsprocessen framgår klart av statsministerns uttalande att denskall omfatta såväl hela landets ekonomi och politik som det lilla och vardagsnära.Vi moderater ser det tvärtom som angeläget att skydda det lilla och vardagsnärafrån inblandning av politiker och byråkrater. Striden om pensionsskatten är ett vittnesbörd om de alltstörre spänningar som framträder i vår biandekonomi. Inom denna pågår ständigten kamp mellan marknadsrhässiga och icke marknadsmässiga krafter. De senare ärfrämst centrala, kollektiva beslut gällande resursanvändning och inkomstfördelning.Tendensen mot en alltmer utvecklad regleringsekonomi har faktiskt på senare tidvisat vissa tecken på att vända. De marknadsmässiga krafterna har gjort vissaframsteg på framför allt kreditpolitikens men även på lönepolitikens område. Men har det dykt upp en ny hotfullföreteelse. När utbyggnaden av den offentliga sektorn, de höga skatterna ochalla regleringarna inte leder till avsedda resultat, blir det frestande försocialister att börja tumma på rättsstatens principer. Pensionsskatten är baraett av många exempel på snabbt improviserade beslut, som överskrider sedanlänge iakttagna spelregler och vidgar gränserna för statens verksamhet. har avgivit yttrande överproposition 61 till skatteutskottet. borde naturligtvis iförsta hand ta upp finansiella frågor, men majoriteten inleder- helt i enlighetmed den tendens som jag beskrivit - med att beklaga sig över att denborgerliga trepartimotionen inte berört de fördelningspolitiska spänningar sompåstås motivera pensionsskatten.- förhåller det sig faktiskt precis tvärtom. Vad kan varamera ägnat att frariikalla fördelningspolitiska spänningar än att staten tarfrån dem som har sparat för att ge till dem som inte har sparat för sinålderdom? Och det är inte nog med detta. Det finns sparformer som under senareår givit betydligt större avkastning än pensionssparandet, men de drabbas inte.Pensionsskatten träffar privatanställda men ej offentliganställda, som har sinålderdomstrygghet ordnad på annat sätt. Dessutom slår pensionsskatten hårdareju längre man har sparat. Det har sagts att försäkringsbolagen skall se till attpensionsskatten tas ut enligt objektiva och rättvisa grunder. Men under dehearings som oppositionen här i lyckades driva igenom som ettotillräckligt surrogat för en regelrätt remissbehandling förklarade såvälförsäkringsinspektionen som försäkringsbolagen, inkl. , att detta.intevar möjligt. Det är inte att undra på om det uppkommer fördelningspolitiskaspänningar i samhället, när statsmakterna överlåter på skattesubjekten att isin tur försöka uppfylla vad som i detta fall är en omöjlig uppgift när detgäller att iaktta principen om likformig beskattning. I propagandan för pensionsskatten har det vidare sagts attden skall hjälpa till att sanera statens finanser. Därför skall de inkomnaskattemedlen användas för avbetalningar på statsskulden. Men harregeringen förklarat att de inbesparade ränteutgifterna i stället skall satsaspä förbättra- En tUlfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. 6 protokoll 1986/87:48 En tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag,m. de socialaförmåner, först åt de sämst ställda pensionärerna och tydligen tillpensionärer i allmänhet. Men därmed kan man naturligtvis inte tala om enförbättring av statens finanser. Vad som sker är att man flyttar något somhittills varit privat sparande till den kollektiva sektorn. I själva verket fårman räkna med att det totala sparandet minskar, eftersom avkastningen påpensionssparande läggs till kapitalet, medan motsvarande medel nu skalltillföras pensionärer som får antas använda dessa till i första hand konsumtion. Denna socialdemokratiska attack mot det enskilda sparandetsätts in i ett läge där hushållssparandet redan ligger på en internationelltsett mycket låg nivå. har det t.o.m, varit negativt.Enligt , som kom i går, faller hushållenssparkvot från - till - . Och den förväntas fortsätta att sjunkaunder . Detta sker alltså i då enbart realinkomstutvecklingenger utrymme för en ansenlig ökning av den privata konsumfionen. Dessaförhållanden visar att vi i håller på med ett gigantisktsamhällsekonomiskt experiment. Ingen har egentligen någon erfarenhet av vad somhänder, när ett lands invånare slutar att ur sin personliga ekonomi sätta avresurser för morgondagen. Att i denna situation sätta in en stöt mot densamhällsnyttiga verksamhet som frivilligt långsiktigt pensionssparande utgörter sig milt sagt besynnerligt. Men jag tror att förklaringen ligger nära till hands. Vaddet handlar om är att förverkliga finansminister målsättning i åretsfinansplan "att återupprätta det kollekfiva sparandet i ", Densocialdemokrafiska prioriteringen avslöjas i följande ord ur samma finansplan:"Även om hushållen bör kunna svara för en del av den nödvändiga sparandeökningen,så talar mycket för.att denna huvudsakligen måste komma till stånd i denoffentliga sektorn," Och gör man på så sätt att man - och det verkar juvara enkelt och bekvämt - flyttar från hushållssektorn redan befintligtsparande till den offentliga sektorn. Vilka effekter på sparviljan kan dåpensionsskatten tänkas fä? majoritet för här ett resonemang,som går ut på att en engångsskatt från denna synpunkt är att föredra, eftersomdärmed "ingen osäkerhet om framtida skatteuttag behöver uppkomma hosförsäkringsspararna". Detta är verkligen blåögt - eller kanske snararerosenrasande - med hänsyn till propositionens ord om att det kan uppkommasituationer även då ingripanden på skatteområdet av engångsnaturkan framstå som nödvändiga och försvarbara. Socialdemokraternas partisekreterare var ännutydligare, när han i en intervju föredrog begreppet pensionsskatt framförengångsskatt med motiveringen att han ville bevara handlingsfriheten förframtiden.