prot · GA09128 · 1986-12-31 00:00:00 — I vårt län har vi socialdemokraterett mycket nära samarbete med näringen i sig själv och med LRF. De somrepresenterar näringert och de LRF-are som jag har haft nöjet att samarbeta medser åtgärdsprogrammet som en mycket viktig del i utvecklingen av landsbygdenoch sysselsättnirtgert i glesbygden. Vi hade möjlighet att besökaRöbäcksdalen utauförUmeå; vi kommer att fortsätta samarbetet i den gemensammaarbetsgruppen, där socialdemokrater och LRF-are ingår. Det är alltså inte baraord, utan det är konkret handling ute på fältet som blir resultatet avåtgärdsprogrammet. Det anser jag är positivt. 57INGRID () replik: I motionerna och reservafionen kanske viinte ordagrant likadant som beskriver den roll som den offentligasektorn har spelat när det gäller utvecklingen av landsbygden, men i mittanförande tog jag upp det, . Jag sade att den har utgjort etthinder för landsbygdens utveckling i och med att man ensidigt satsat på denoffentliga sektorns service. Det har medfört att det inte funnits något somhelst utrymme för enskilda initiativ. Den offentliga sektorns service har pådet sättet blivit likriktad och väldigt dyrbar för människorna. Den har intekunnat utnyttjas på samma sätt av de människor som bor på landsbygdert som avmänniskorna i tätorterna. Det har vi börjat fä bevis för nu genom.en hel delolika utredningar, som visat på detta faktum. Så till det s. k. åtgärdsprogrammet förNorrlandsjordbruket. Jag vill inte kalla det ett åtgärdsprogram. Även om bådeLRF och vi från vår sida säger att det som står där väl är bra i och för sig -men det är alldeles för litet och alldelesför kortsiktigt, och man har över huvud taget inte brytt sig om att tittanärmare på underliggande faktorer och analysera dem. Därför innebär det inteden långsiktighet som ett jordbruk behöver- man har lång planeringstid, och manbehöver känna till förutsättningarna . Jag tror att både vi och många andra är besvikna på detlilla magra program som blev resultatet av detta. Men det kommer vi att hirtnadebattera i jordbruksutskottet och i kammaren innan vårsessionen är slut. 58 () replik: Jag uppfattar det så att ärväldigt bunden till sin partibok, enligt vilken man och otid skall skällapå den offentliga sektorn. Vi som lever i de här bygderna - och det gör ocksåIngrid - vad skulle vi i många av inlandskommurtcrna ha haft, om viinte hade haft den offentliga sektorn? Ta som exempel kommun.Kommunen är i sigsjälv en stor arbetsgivare. Hade vi därutöver i ,inte haft sjukhus och regementcrta - då hade vi inte haft mycket. Vi har en industrisektor på , mot att den offentligasektorn svarar för . Vad har den offentliga sektorn stoppat förinitiativ i ? Jag kan garantera att hade det tagits inifiativ somskulle kunnat vara utvecklande för kommunen hade det naturligtvis alltidfunnits möjligheter att genomföra dem. Sådana resonemang som leder inte någonstans. Verkligheten är en helt annan, och det tror jag attockså känner till. 59 () replik: Då tycker jag att det är litet konstigt attinte socialdemokraterna också upptäcker verkligheten. Jag tror att en kärna avsocialdemokraterna är ganska ensamma om att ensidigt förorda den servicesom offentlig sektor ger. Det är fel att påstå att vi och otid skäller påden offentliga sektorn. Det är inte det vi gör. Vi ifrågasätter kostnaderna ochden storlek som den har fått. Vi anser att det vore bättre om man somkomplement till den offentliga sektorn också kunde få in något enskiltinitiativ. säger att om det kommer upp andra initiativfinns det möjligheter att genomföra dessa. Det är felaktigt. Vi har sett påolika håll i vårt land vilket motstånd sådana initiativ har mött frånsocialdemokratisk sida. Socialdemokraterna har t. o. m. sagt att människor inteskall få tjäna pengar på vård, man skall inte få tjäna pengar på det ellerdet-och därför får man inte gå in med enskilda initiativ. Motståndet på dessapunkter är nog ganska starkt etablerat. Förste vice talmannen anmälde attSven anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik. 60 (); , , Utskottet redovisar i dagens betänkande en oroför att de regionala problemen håller på att förvärras. Storstadsexpansiortenhar medfört försämrade flyttningsnetton för i stort sett alla övriga län. Hagnellskakartan har blivit mycket svartare. De regionala problemert är inte enbartNorrlandsproblem. Regeringerts flotta deklarationer om hur man vill möta denoroande utvecklingen har i stort sett blivit vackra ord utan någon reellinnebörd för de mest drabbade länen. Jag vill försöka att beskriva situationen vadgäller ett läns utveckling fram till . Jag har valtVästernorrlands län -och det kan passa bra, eftersom också ärdärifrån - därför att det är ett av de län som på grund av inte alltföralarmerande siffror under alla år inte har beaktats i tillräcklig grad avregeringen. Utvecklingen är alarmerande främst därför attbefolkningsminskningen tillsammans med utflyttningen under1980-talet har lett till en utomordentligt bekymmersam situation. förlorade 11 500personer, huvudsakligen ungdomar. Man förlorade dessutom netto 698personer, 737 personer och dessutom en del under övriga år pä1980-talet. Att på grund av befolkningsutvecklingen harfått orter där människor huvudsakligen sysselsätts med att vårda äldre är ingetunikt. Det finns utredningar från egen kommun som visar pådetta. Utvecklingen går åt det hållet. Frågan är bara: När har så många yngreflyttat ut att inte de gamla som lämnats kvar kan få en rimlig vård ochomsorg? Låt mig också säga att beskrivningen från Västernorrlandsjälvfallet kan tjäna som exerripel på hur andra län har samma skrämmandesituation. Industriministern har uttalat attpolitiker på alla områden måste ta sitt artsvar för dert regiortalautvecklingen. Detta är en synpunkt som jag delar, och jag har med stortintresse väntat på vad den s. k. statssekreterargruppen skulle uträtta. Låt mig ge några exempel på händelser som har inträffatunder och som planeras ; Postkupén mellanStockholm och dras in och förutom att servicen försämras i Norrlandsinland mister 15 man sina arbeten i , en av de svårast drabbade orternai - och dessutom hemkommun. Sovvagnarnamellan och dras in. Sovvagnen från till - visserligen igrannlänet - har dragits in. Någon sovvagnsförbindelse mellan och lärinte längre finnas. Servicen inom SJ utarmas mer och mer och till slut finnsinga resenärer kvar. i planerar att en enhet,dataregistrering, skall flyttas till i avvaktan på attförsäkringskassorna skall ta över verksamheten. Folkbokföringen ute i glesbygdsförsamlingarna skallcentraliseras till och de lokala skattemyndigheterna. Exemplen från statssekreterargruppens arbete är många, ochlistan går att förlänga ytterligare. Eller är inte dessa händelser en följd avdess arbete? Närde statliga verken flyttade ut i landet, lämnades imånga fall vissa enheter kvar i . De flesta av verken har därför sinautvecklingsavdelningar kvar här i . Detta innebär att ingen ellermycket begränsadutveckling av verksamheterna sker på de nya orterna. Därmed försämras ocksåmöjligheterna att rekrytera kvalificerad arbetskraft. Man skall inte bara gnälla utan man borde också tala om depositiva sakerna. Jag noterar med tacksamhet vad ett enigt utskott anför på s.78; "Utskottetvill i anslutning härtill instämma i vad som anförs i motion A435"----- "om det angelägna i att de statliga myndigheterna som är lokaliseradetill aktivt verkar för att även utvecklingsarbetet på det datatekniskaområdet förläggs till myndigheternas lokaliseringsorter, och inte tillstorstadsregionerna." Dettaborde våra en självklarhet vid alla utlokaliseringar. Jag noterar också med tillfredsställelse att dettabetänkande innehåller en total enighet när det gäller att fortsätta denregionalpolitiska utredningen, som avslutades . krav på att enny utredning skall tillsättas-därför att framför allt det infrastrukturellabehovet borde utredas och för att de regiönalpolitiska stödformerna skall sesöver - har av ett enigt utskott accepterats. Detta visar, menar jag, vilken vikt lägger vidregionernas möjligheter till en utvecklad infrastruktur. Jag ser det därför som naturligt att framgenttar ett stort ansvar för dessa frågor och inte överlåter åt regeringen att utanklara distinkta regler sköta denna fråga med vänster hand. Om utskottets uttalande om utvecklingsarbetet vid deutlokaliserade enheterna skall få någon rejäl betydelse, krävs självfallet bådeutbildningskapacitet och goda kommunikationer på dessa orter. Jag serockså.fram mot regeringens plan för de samlade kommunikationerna i somsedan en tid har utlovats. Ett läns eller en regions utveckling bygger imycket hög grad på kreativa krafters förmåga att ta ett ansvar förutvecklingen. Ingen tror längre att centrala myndigheter och landetsregering kan klara av att bedöma regionernas förutsättningar att utvecklas ochfå växtkraft. Det är därför, fru talman, glädjande att utskottsmajoriteten harlyckats enas om en höjrting av länsanslagen med . Till skulle jag vilja säga, att om man gören strikt beräkning avseende av vad som har utgått , innebär det plus18 miljoner för , plus 13 miljoner för och plus 24miljoner för . Man kan ju fråga sig, : När kan vi fåså mycket pengar till t. ex. vårt eget hemlän som vi kan använda till viktigasatsningar, kanske framför allt i ? Ute i resp. län finns ju såväl nya projekt som godkännedom om de förutsättningar som krävs för att ett företag skall hautvecklingsmöjligheter och framgång. Det är därför inte för tidigt att länsanslagenkommer upp i den nivå som kan ge regionerna möjlighet att ta ett eget ansvarför länets utveckling. Självfallet innebär inte detta att de infrastrukturellasatsningar som jag har talat om tidigare inte behövs. Utskottet har talat om att det sannolikt behövs betydligtmer pengar än de 100 miljoner som industrimirtistern skulle ha i egnafickpengar. Såväl väl tilltagna medel som klara konkreta bidragsregler, som ärlångsikti- ga, behövsför att satsningarna skall få den effekt som önskas. Avslutningsvis vill jag beklaga att utskottsmäjoriteteninte har insett att glesbygdsstödet fyller en mycket viktig uppgift i de inredelarna av . Vårt förslag om höjning av maximibeloppen föravskrivningslån och uthyrningsstugor till 300 000 resp. . ligger helti linje med vad glesbygdsdelegationen och den regionalpolitiska kommitténtidigare har föreslagit. Likaså borde IKS-stödet höjas till . Detta stödär både snabbad-mirtistrerat och srtiidigt som det bevisligen hargivit ett flertal arbetstillfällen och utökad samhällsservice i de mest utsattaglesbygderna i vårt land. Jag skäms att konstatera med vilken njugghet vi betraktarde delar av vårt land som saknar det mesta av den samhällsservice vars existensvi boende i tätorten aldrig ens har ifrågasatt. Låt mig , fru talman, fråga: För vem skall vi haen regionalpolitik? Skall den vara till för de kreativa, utvecklingsskapandémänniskorna i våra utflyttningslän eller är den till för en industriministersom önskar resa runt i landet med kontoret på fickan och fördela bidrag ochstöd efter eget gottfinnande? Avslutningsvis skulle jag vilja kommentera ett par sakersom har tagit ujjp. Jag börjar med jordbruket och utvecklingen iNorrland. Socialdemokraterna säger ingenting om att lönsamheten i Norrlandsjordbruketmåste öka för att det skall kunna existera. står utbildningsanstalterna istort sett tomma. Det finns inga ungdomar som är beredda att satsa påutbildning till lantbrukare. Och varför inte? Självfallet därför att de intekart livnära sig på det. Lönsamheten måste upp, , och vi bordetillsammans kunna jobba för att den verkligen skall bli sä pass hög att detfirtns förutsättningar för unga människor att satsa på jordbruket. Sedan skulle jag som sista punkt vilja ställa en frågatill . Han är besviken över att de 300 miljonerna försvinner. Menhar någon garanti för att kommun, som det talats såmycket om här, får någon enda krona av de pengar som industriministern skulleha i egen ficka och fördela på egna villkor? Det skulle jag vilja veta. Avslutningsvis vill jag notera att den 40-procerttigahöjrtingen av länsanslagen är glädjande. De anslagen skall. ,enligt utskottsskriv-ningen fördelas till de mest utsatta regionerna i lartdet.Det innebär , Bergslagen och sydöstra . De bör få en rejäl slantför att utveckla sina lärt. 61SVEN () replik: Låt mig bara säga till , att denföreslagna satsningen på 200 milj. kr. ytterligare till länen naturiigtvis intelöser några problem. Man har inte löst de regionala problemen därför att mansatsat ytterligare 200 miljoner. Det intressanta var här att vi skulle få ettnytt anslag, ett rtytt instrument för att angripa problemen inom regionerna,och dét tycker vi i våra bygder skulle vara intressant och utvecklande. SiggeGodin frågade mig: Hur mycket skulle vi ha fått i av de 300 Prot..1986/87:12821 maj 1987 miljonerna?Varför skall han fråga mig? Han säger ju nej till pengarna. Det finns ingentingatt fördela. För övrigt tycks sitta inrte med en upplysningom att regeringen inte hade tänkt satsa något på kommun ellerVästernorrland i övrigt. Men jag sade i mitt anförande att vi i Sollefteåkommun och i inlandet har satt en stark tilltro till dessa infrastrukturmedel,inte bara för en ensidig satsning på företagen. Det är mycket viktigt att byggaupp infrastrukturen inom olika områden. Till slut ställer sig frågan; För vem skall viha regionalpolitik? Ja, jag tycker,', att det är väl sent att ställasig den frågan . Den skulle ha ställt sig för några veckorsedan. Då hade vi kanske haft ett annat underlag att ta ställning till när detgäller regionalpolitiken. 62SIGGE GODIN (fp) replik; säger att de 200 miljorternainte löser några problem. Det är märkligt att höra detta, , närvi har suttit här och hört industriministern klaga över 100 milj.kr. som enligt honom inte finns. Att han i det fallet har räknat fel är enfråga för sig - nu räcker 200 milj. kr. inte till någonting. Jag har trots alltredovisat vad dessa medel kan ge till ett antal län som verkligen behöver dem. Vidare, , borde det vid pådagert vara känt att vi har sagt att vi, om regeringen lägger fram förslaghärom, är beredda att gå in för infrastruktursatsningar i länen. Men jag frågarmig fortfarande; Vilka garantier hade för att kornmunskulle få några pengar, när industriministern egentligen inte behövde någraregler för hur han skulle använda dem? Det är verkligen intressant att få vetahur fördelningen skulle ha gått till, om ni nu hade fått chansen till en sådan. Låt mig säga till att vi givetvis skall haen regionalpolitik för de kreativa människor som finns ute i våra regioner, såatt de skall kunna skapa någonting. En regering som sitter i kanslihuset iStockholm kan inte skapa någon verksamhet, det borde veta somregionalpolitiker boende långt uppe i . 63 (); I tror vi på detdecentraliserade samhället därför att det är starkare och mindre sårbart ochdärför att det tar mer hänsyn fill de enskilda människorna. Jag tänker inte gåså djupt in i den frågan. Jag tycker nämligen att beskrev hurviktigt det är att förstå att länen och kommunerna är de instanser som har debästa förutsättningarna att fatta de rätta besluten och göra den bästaprioriteringen för sina områden och för sina invånare. Det är inte bara för den enskilda människan som valfrihetär viktig. Den är vikfig också för kommuner och för län. Valfrihet är nämligenen dynamisk process. Jag tycker också att vi har upplevt något av en dynamiskprocess vid utarbetandet av detta betänkande här i . Denna process harlett till att flera människor har fått vara med och bestämma. Vad gäller dettautskottsbetänkande har inte enbart av människorna fått utöva påverkan.I princip kan man säga att hela svenska folket på något sätt har varitinvolverat i utarbetandet av detta betänkande. Jag tycker att det är ettframsteg för demokratin; socialdemokraterna må säga vad de vill om det. I alla händelser är det väsentligt att man på de punkterdär socialdemokraterna avgivit.reservationer ser efter vilka deras argument äri sakfrågorna. Låt mig först säga att vi från i en mofion harkrävt en höjning av länsanslaget med 262milj. Vi har också krävt att dettai sin helhet skall fördelas på länen. En enad opposition står bakom enöverenskommelse på denna punkt, och vi hanställt oss bakom den därför att detär väsentligt att få fill stånd höjningen av länsanslaget med 200 milj. kr. ochäven att ge länen möjlighet att besluta över större delen av dessa medel. När jag läser socialdemokraternas reservationer förstårjag inte riktigt vad de där vill säga. I reservation 33 framhållersocialdemokraterna att de "utgår från att regeringen underbudgetåret återkommer till om det visar sig att medlen inte räckertill för att förverkliga angelägna projekt". Det finns tydligen en klarinsikt i det socialdemokratiska partiet om att dessa medel antagligen intekommer att räcka till, och därför ber man regeringen att återkomma i frågan.Det är precis därför som vi har föreslagit höjning av länsanslaget med 200milj. och som vi har sagt att regeringen skall återkomma med konkretaförslag. Vi förstår att det finns ett stort behov av detta, men vi tycker attriksdagen skulle kunna medverka vid prioriteringarna på dessa purtkter. Ireservation 34 framhåller socialdemokraterna; "Ett visst belopp bör därföravsättas för centrala konsult-och utredningsinsatser ". Ja, vi har avsatt 40miljoner för detta ändamål, och socialdemokraterna avsatte 45miljoner Jag tycker alltså inte att det finns särskilt stor anledning att hävdaatt vi här frångår särskilt mycket av de tankegångar som socialdemokraternatidigare själva har haft. I reservation 35 skriver socialdemokraterna att det liksomhittills bör ankomma på regeringen att fördela anslaget till regionalautvecklingsinsatser, att det är klart att regeringen tar hänsyn till aktuellaförhållanden, osv. Det räcker här att hänvisa till att kommuner och län kännertill de aktuella förhållandena. Jag ställer frågan; Tror intesocialdemokraterna, industridepartementet och statsrådet attindustridepartementet klarar att komma tillbaka till med konkretaförslag, eftersom socialdemokraterna så kraftigt säger ifrån att regeringeninte själv skall få hantera de pengar det gäller? Jag tycker faktiskt attoppositionen ibland har lagt fram konkreta förslag, och vi förväntar oss nusådaua, eftersom utskottsmajoriteten har uttalat sig för detta i betänkartdet. \ Socialdemokraterna säger också att det inte finns någottrovärdigt alternativ till den egna politiken. Om inte demokrati rådde skulleman kanske kunna hävda att ett enda parti stod för det trovärdiga alternativet,men råkar vi ha demokrati, och det framförs trovärdiga alternativ av andrapartier. Jag vill med detta tillstyrka utskottets förslag ochdärmed också avstyrka propositionens förslag i de här berörda delarna. Jagtycker inte att socialdemokraterna skall fortsätta med den sifferexercis somman har ägnat sig åt här i kammaren . Det är litet grand under en rikspolitikersvärdighet att inte kunna erkänna att ett förslag i. en utskottsskrivning kanvara bättre och kommer att ge mer pengar, om konkreta förslag läggs fram. Så länge som svenska folket inte står som förlorarebehöver vi egentligen inte vara särskilt oroliga över att socialdemokraterna ärdåliga förlorare. Däremot blir vi mycket oroliga om det inte i propositionframläggs några konkreta förslag på denna punkt, för då lever regeringen inteupp till uppgiften att vara en regering för hela svenska folket. vill jag anlägga ett kvinnoperspektiv på dessafrågor. talade mycket varmt om landsbygdsutveckling. I delän som är utsatta för en stark utflyttrtirtg har kvinnorna mycket svårtatt komma ut på arbetsmarknaden. Kvinnor flyttar också i större utsträckning änmän frän dessa regioner. Vi tror att det är viktigt att kvinnorna har möjlighetatt vara med t. ex. i arbetet på landsbygdens utveckling. Det har visat sig i utvecklingsfondernasarbete på landsbygden att det är enkelt att få kontakt med kvinnorna och attfå dem att delta i en dynamisk process för att åstadkomma nya projekt ute ibygderna. Men för att t. ex. starta eget och ta egna initiativ krävs ofta utbildning.Vi tycker att utskottsmajoriteten kunde ha ställt sig bakom en villkorad rätttill avskrivning av studielån. Säkerligen skulle många som har flyttathemifrån vilja flytta tillbaka om det funnes ekonomiska möjligheter till detta. Kvinnorna behöver också utbildnirtg för att kunna skaffasig en alternativ sysselsättning. Om de visste att de kunde återvända fillhembygden när de färdigutbildat sig, skulle det ha stor betydelse. Vi vet ocksåatt den kvinnliga arbetskraftens betydelse är mycket stor på vårdområdet iutflyttningsbygderna. I vissa inlandskommuner klarar man i princip inteav vård- och omsorgsverksamheten. Man har därför stort behov av att få tillbakautflyttad kvinnlig arbetskraft, och så skulle kunna bli fallet om kvinnor somgenomgår vårdutbildning på andra orter visste att de hade möjlighet attåterkomma på de här aktuella villkoren. Jag tillstyrker därför reservation 17. 5 § Kammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll. 6 § Förhandlingarna återupptogs under ledning avandre vice talmannen. (forts,arbetsmarknadsutskottets betänkande 13) 64ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): När man har varit med i i sju århar man hunnit höra många inlägg, mer eller mindre intressanta. De anförandensom industriministern har lyckats åstadkomma är för mig ett rekord. Jaghar aldrig upplevt den här sortens uppenbara demagogi. Det finns faktiskt vissa saker somgör mig oroad och som faktiskt borde oroa en hel del av de övrigariksdagsledamöterna. Industriministern har minst 20 gånger i sina inlägg frågatvarför vpk har gått med på en försämring av anslaget till regionalpolitiken.Med andra ord har han frågat varför vpk-arna fortsätter att slå sina hustrur.Hur kan det vara möjligt att industriministern från talarstolen genom attförvanska verkligheten vågar uttala sig på detta sätt utan att vara rädd föratt dessa uttalanden skall vändas emot honom? Det finner jag intressant i dethär sammanhanget. Vid detta, herr talman, vill jag stanna upp litet. Dessa uttalanden förutsätter att de som lyssnar påindustriministern blint och okritiskt skall anamma och tro på det hart säger.Detta förutsätter också att åtminstone en del av pressen okritiskt skallreferera och understryka det som industriministern har sagt. För en vanlig logisk människa är det enkelt att förstå att300 miljoner fördelat är mindre än 600 miljoner fördelat på tre år.All världens förmåga till demagogi skall inte kunna ändra på en sådan enkelsanning. Ändå vågar industriministei-n från talarstolen i inlägg efter inläggpåstå motsatsen. Detta är oroande, inte minst för vårt parti, eftersom vi harerfarenheter av detta. Vi vet att.det socialdemokratiska partiet i sinströmlinjeformade uppbyggnad är kapabelt till att sätta i gång en vulgär ochosanrt antikommunistisk propagartda. Det har partiet gjort förut. Vi vet attpartiet skickar cirkulärbrev till A-pressert, och vi vet att det hosA-pressert finns tidningar som utan vare sig moraliska eller journalistiskabetänkligheter oförhindrat kan bedriva en sådan propaganda. Sådan erfarenheterhar vi. Det överväger vi naturligtvis varje gång vi skall ta ställning iriksdagen. Men det är just det som är oroartde. Då frågar jag mig själv: Vad har vi att komma med, för attmöta en sådan propaganda som förmodligen kommer att dominera A-presseni ett dirigerat angrepp mot vpk:s påstådda svek? Vad har vi att komma med? med 10 000 exemplar en gång i veckart. Detta, herr talman, är oroande. Industriministerns intresse ligger inte i att vissaregioner har blivit lidande på något sätt, för vårt förslag innebär ingen minskningav det regionala anslaget. Anlednirtgen till att vi gick ihop med de borgerligaär helt enkelt att 600 miljoner är mer än 300 miljoner . Detstår i er reservation och går att läsa innantill. Sedan kan man komma medefterkonstruktioner om att de 300 miljonerna skulle användas det förstabudgetåret, men det handlar i alla fall .