prot · GA0994 · 1986-12-31 00:00:00 — Det måste väl föranleda attfundera över vad han skall säga när han går upp i sin nästa replik. Det är inte bara vi som talar om problemen med för högaingångslöner för ungdomar. Det är inte bara vi som föreslår metoder att kommafill rätta med detta. Det är också partikamratarbetsmarknadsministern, som lagt fram sådana förslag i riksdag somLars Ulander har röstat för. Dessutom har arbetsmarknadsministern inte baralagt fram förslag. Hon har också tjatat, bett, bonat och hotat arbetsmarknadensparter för att få dem att träffa avtal som innebär lägre ingångslöner förungdomar. Det är bra, tycker vi. Det är alldeles utmärkt. Vi önskararbetsmarknadsministern all framgång. Men för att ni skall lyckas att så attsäga hålla ihop detta, i alla fall under dagens debatt, och för att inte alltskall rasa samman, tycker jag att ni skall tala med varandra omförutsättningarna för de förslag som försvarar här i kammaren. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. 18ELVER () replik: Utskottets ordförande pekade på att det finnsrätt mycket som utskottet är överens om över partigränserna. Det är heltriktigt, och det har jag också försökt säga i mina inlägg. Jag vill påstå, nusom tidigare, att det också är en styrka. Men om den långsiktiga trenden hadeLars Ulander ingenfing att säga. Det kan möjligen förklaras med att det ärsvårt att hinna i en kort replik. Jag förutsätter därför attarbetsmarknadsministern, som deltar i den här debatten, skulle kunna ge någotav de visioner som gäller framöver. För dagen är det inte akuta problem.Bekymren ligger bortom och, som vi har sagt, "runt hörnet". Därförbehöver vi diskutera dem mera än att studera dagens situation som ärförhållandevis hygglig. Jag påstod att det är angeläget att underlätta en positivutveckUng på arbetsmarknaden och att man från socialdemokratiskt håll faktisktförsvårar detta. Jag vidhåller det. Det stämmer till synes. Ni vill, när detgäller rörligheten, ta bort starthjälpen. När det gäller utbildningen hararbetsmarknadsutbildningen och lärlingsutbildningen inte fått det utrymme somvore rimligt. Avtalsrörelsen försvåras genom att finansministern redanintecknar löneutrymme. Och så denna negativism till andel-i-vinst-system. Detär heU obegripligt - tala med de lokala fackklubbarna, så får ni höra. Jag hann inte i min förra replik säga det som anförde. Han framhöll att minsann stod ochtalade väl om arbetsmarknadsverket. Det gör jag också. Där sker mycketpositivt och en hel del som är berömvärt. Men det är inte detsamma som att manför den skull skall föreslå 250 nya tjänstemän till AMS-byråkratin. Folkpartietvill i stället satsa på arbetsmarknadsutbildning, insatser för de handikappade,utökade lönebidrag och bibehållen starthjälp. Det är några exempel på de inslagi arbetsmarknadspolitiken vi förordar. Vi vill slå vakt om arbetslinjen, som har blivit uttunnadoch försvagad. Vi vill lägga tyngdpunkten på en socialt inriktadarbetsmarknadspolifik, där en större frihet för nytänkande och kreafivitetråder. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. 19BÖRJE () replik: frågar vad som skulle ha hänt om1 miljard kronor skulle ha satsats på småföretagsutveckling i stället för påAMS-åtgärder. Det skall jag tala om för utskottets ordförande. Vi hade fåttmånga nya småföretag och många nya jobb i de redan i gång varande småföretagen.Vi skulle ha kunnat avsätta en del av summan till att utveckla de areellanäringarna i Norrlandslänen. Det skulle sammantaget ha lett till mindrearbetslöshet och ett klart bättre läge och för åren framöver. visar inget större prov på alternativttänkande när det gäller hur pengar skall användas. Vi vill använda pengar tiUoffensiva åtgärder. föredrar tydligen defensiva åtgärder. Detbeklagar vi från centerparfiets sida. Det verkar som om utskottets ordförandeblir allt nöjdare ju större summa han får ha på AMS konto. Vi ser gärna att densumman är så liten som möjligt. ville inte svara på frågan om han trodde attden s. k. teknikerraggningen från tekniksvaga områden till det teknikstarkaStockholm var bra för det samlade antalet jobb och för den regionalautvecklingen. Jag tycker faktiskt att utskottets ordförande bör redovisa enuppfattning i den frågan inför denna kammare. 20LARS-OVE (vpk) replik: Man skulle kunna ställa frågan tillsocialdemokrafin: Vad händer när lågkonjunkturen kommer, ? Jag trorinte att vi i är befriade från den. Jag är ganska säker på att detkommer att bli ett enormt slag när lågkonjunkturen kommer. Arbetslöshetenkommer hasfigt att sfiga. Vi är dåUgt förberedda. Vi har fyllt alla hus som kantänkas för tillfälliga arbetsuppgifter, för att - om man uttrycker detdrastiskt - se till att dölja den öppna arbetslösheten, när man inte kan skapafasta jobb. Det är bra att vill ta ansvar försocialdemokratins politik. Han säger att grunden är en bra ekonomi. Jag tyckeratt socialdemokrafin skall ta ansvar för det. Men grunden för ekonomin är byggdpå kapitalets villkor. Det kan inte vara på något annat sätt när man satsar påexporten så hämningslöst att man försummar den svenska hemmamarknaden. Mangynnar koncentration i stället för regional balans när det gäller strukturomvandlingeni landet. Man kan inte ta några som helst krafttag. Vi har en lönenedpressning i landet utifrån en felaktiginflationsteori hämtad från SAF. Det var som sedankrävde en kraftig bantning av den offentliga sektorn. Den genomförs avborgerliga regeringar och av socialdemokrafiska regeringar. Den offentligasektorn är ett hinder för kapitalets utveckling. Satsningen på duktigt folk ökar lönespridningen, och detblir flera orättvisor i landet. Marginalskattesänkningarna är för rikefolk. Deskapar ökade klyftor. Flexibla, konjunkturanpassade arbetstider i stället fören förkortning av arbetsdagen är också en följd av den starka ekonomi som LarsUlander nu äntligen vill försvara och tala klarspråk om. Det är därför som AMSför flyttlasspolitik. Ingen omfördelning sker. Naturligtvis finns det i densocialdemokratiska politiken inget utrymme för att klara målet om arbete åtalla. Man kan inte på något som helst sätt angripa dem som har makt I stället vill man bevara och understödja den egentligen djuptodemokratiska ekonomiska strukturen i landet. Jag vill bara påminna LarsUlander om att vi kanske båda två stod i spetsen för attkräva ekonomisk demokrati i landet. Den tredje vägens ekonomiska politik som nuförs är absolut ingen demokratisk ekonomisk politik. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. 21LARS ULANDER (s) replik: Jag skall kommentera talarnas repliker i denordning de har hållits. säger att många människor traditionelltsett är föremål för arbetsmarknadspolifiska åtgärder. Jag är inte så säker pådet. rör det sig om 165 000 människor i landet. har inteBengt Wittbom någon replik kvar, men det vore ändå intressant att få veta vilkaav dessa han anser inte skall vara föremål för sådana åtgärder. Skall manminska antalet lönebidragsanställda, skall man dra ned på AMU eller ?Beredskapsarbetena, som också har diskuterats mycket, uppgår till ca 20 000.Jag tror att i grunden har fel i hela sitt resonemang. Jag vet att det fortfarande pågår förhandlingar ominskolningsplatserna på stora delar av arbetsmarknaden. Vilka lönesättningarsom blir aktuella kan väl knappast eller jag ha någon klaruppfattning om . Det får vi se när förhandlingsresultatet är klart. talar om en långsiktig trend isysselsättningen. Sysselsättningsfrågorna måste angripas både akut ochlångsiktigt. Den ekonomiska politiken kommer naturligtvis in i bilden vadgäller den långsiktiga trenden. Vi måste se till att vi i detta land har enekonomi, som gör att det även på lång sikt kan skapas möjligheter tillsysselsättning. Det måste sägas att vi är ganska duktiga på det, om man sertill den strukturomvandling som skett. Den är oerhört omfattande ochinternationellt uppmärksammad. Jag förstår inte riktigt resonemang. Hanstartar plötsligt en stor debatt om att anslaget till arbetsmarknadsverketsolika åtgärder skall dras ned med . Varför har man inte skrivitin det i en reservation? föreslog ni att åtgärderna skulle minskas,men det gör ni alltså inte . nöjer ni er med att argumentera mycket hårtför det. Det är närmast obegripligt för vanligt folk att förstå vad BörjeHörnlund menar med det. frågar vad som händer om det bUrlågkonjunktur. Ja, vad skulle hända om vi hamnade i samma eländiga ekonomiskasituafion som 1982? Då skulle vi naturligtvis inte ha några möjligheter attsätta in nödvändiga arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jag hävdar fortfarandeatt det är ytterst viktigt att vi har en bra ekonomi. Jag förstår inte angrepp på exporten.Hur skulle sysselsättningen i detta land se ut, om vi sade att exporten varoviktig och att det inte fanns någon anledning att satsa på utlandsmarknaden?Det är klart att arbetslösheten skulle bli mycket hög. att vi har gett upp kampen för den fulla sysselsättningen i ett lägenär arbetslösheten minskar och sysselsättningen ökar är litet konstigt. Detvore begripligare om han uttryckte sig tvärtom. Arbetsmarknadspolitiken, m. m. Vi lever i en värld av ständiga förändringar.Det gäller i högsta grad arbetsmarknaden. För ett litet och starktexportberoende land som blir förmågan att klara omstruktureringen avavgörande betydelse för vårt framtida välstånd och möjligheterna att uppnåarbete åt alla. har lyckats bättre än nästan alla andra ländermed denna omstrukturering. Vi har en mycket hög nivå på sysselsättningen, ocharbetslösheten är i en internationell jämförelse mycket låg. Vår förmåga att ta till vara den nya tekniken är enförutsättning för att vi skall kunna behålla vår internationellakonkurrenskraft. Att satsa på ny teknik och utnyttja den rätt i arbetslivet äratt fortsätta på den väg som gjort till ett välfärdsland. Den nya tekniken kommer att medföra genomgripandeförändringar i arbetslivet, inom både varu- och tjänsteproduktion. Gamlaarbetsuppgifter försvinner och nya tillkommer. Arbetsförhållanden ändras ochkunskapskraven ökar. Det ställer i sin tur stora krav på omställningsförmåga inäringslivet och på arbetsmarknaden. I finns inte samma starkt utbredda oro förarbetslöshet till följd av teknologiska förändringar som i andra länder. Istället uppfattas det som mer eller mindre självklart att samhället, bl. a.genom en aktiv arbetsmarknadspolitik, skall klara av att ge de människor somberörs av förändringar möjlighet att fä eller behålla meningsfulla jobb. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken med den fulla sysselsättningensom mål är en grundförutsättning för att människor inte skall fruktaförändringar. Arbetsmarknadspolitiken är att mötamassarbetslöshet, sade . Det är delvis rätt. Men om någotsom motsvarar den svenska arbetsmarknadspolitiken tillämpades ute i ,skulle man där kunna reducera arbetslösheten med flera miljoner människor - detär j ag helt övertygad om. Men massarbetslösheten, av den omfattningen somfinns ute i , måste naturligtvis framför allt bekämpas med att denekonomiska politiken inriktas på den frågan som ett huvudmål - precis som harskett i . Det är inte heller bara arbetsmarknadspolitiken som har betydelse för att människor skall ställa upp på förändringar, som de görhär i . Arbetsmiljöfrägor, arbetstidsfrågor, frågor omarbetsorganisation och ny teknik kan aldrig ses isolerade från varandra. Detblir enligt min mening mer och mer nödvändigt att tala om en samladarbetslivspolitik. kommer ännu större krav att ställas påarbetsmarknadens sätt att fungera. Kraven på kunskap kommer att öka på allanivåer. Därmed ökar trycket på individerna och risken för utslagning påarbetsmarknaden. Arbetsmarknadspolitiken har sin givna uppgift för attförebygga detta. Arbetslösheten är ett av våra största samhällsproblem. Mentrots att vi har en arbetslöshet, som enligt våra egna mått mätt är för hög, ärdet svårt att rekrytera folk till vissa yrkesområden, och bristen påarbetskraft inom vissa områden blir ett allt större problem. Industrin möter problem med att locka ungdomar främst fillgolvet. Sjukvården har också svårigheter att få personal. Varför kan intearbetsmarknadspolifiken lösa det? Kanske - och förmodligen - kan Men vi måste också diskutera vad industrin och sjukvården gör för attlocka till sig människor och få dem att stanna. På många håll har industrin förbättrat sin arbetsmiljö.Men hur är det med utvecklingsmöjligheter, med växling i arbetsuppgifter, medvidareutbildning? Finns det något samband mellan rekryteringssvårigheter ochden dåliga viljan från industrin att ställa upp med prao, pryo och inskolningsplatser? Sjukvården borde vara det mest spännande, utvecklande ochstimulerande arbetsområdet. Borde vara, men är det inte. Lörien kan vara enförklaring -men är det den enda? Den hierarkiska uppbyggnaden av vården,bristen på arbetsvariation, bristen på vidareutbildning av personalen ochkrångliga arbetstider - spelar det inte någon roll? Att så många inte får denarbetstid de önskar, har det ingen betydelse? Till arbetsförmedlingen anmäls nu tusentals sommarvikariatpå sjukhus och andra vårdinrättningar. Ofta efterfrågas erfaren, välutbildadpersonal. Arbetsförmedlarna får skäll för att de inte fyller platserna kvicktoch lätt. Men felet ligger inte där utan i den organisation och planering somförutsätter att utbildad kvinnlig arbetskraft ständigt skall finnas i lager. Ett av de viktigaste målen för regeringensekonomiska politik är att öka sysselsättningen. Antalet sysselsatta har vuxitmycket snabbt , som arbetslösheten minskat. Dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna har också minskat i omfattning. Trots minskningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärdernaoch en fortsatt stark ökning av arbetskraftsutbudet har sysselsättningsökningenvarit så kraftig att arbetslösheten kunnat' begränsas ytterligare. Blandungdomar i tonåren har arbetslösheten fortsatt att minska, och även bland deäldre ungdomarna i åldern har arbetslösheten sjunkit något mellan 1985och 1986. Men jag vill gärna ha sagt att det är regeringens uppfattning attäven om arbetslösheten vid internationell jämförelse är låg, så är den enligtvåra egna mått för hög. Jag har uttalat min besvikelse över attinskolningsplatserna inte kommit i gång. tog upp dem och påstodatt jag har beräknat pengar på det sättet att vi därmed skulle ha slagit fastatt ersättningen för ungdomar i inskolningsplatser skulle ligga . Det är totalt felaktigt. Arbetsgivarna har i de många diskussioner som jag har haftmed dem låtit förstå att de har precis motsatt uppfattning mot den som BengtWittbom företräder. Jag har fått höra att mina siffror skulle vara framräknadepå vuxenlönerna. Det är riktigt att jag har bråkat och tjatat på parterna.Jag har bråkat och tjatat för att de skall avtala om vilken lön det skall vara- inte jag, inte regeringen, inte . Glädjande nog kan jag säga att det tycks som om man harkommit i gång. Det tycks sonfi om det har lossnat i diskussionerna ominskolningsplatser. Vi har avtal på bl.a. följande områden:byggnadsindustrin, delar av handelsområdet, livsmedelsindustrin, träindustrin,beklädnadsområdet, skogsindustrin. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. Konstruktiva förhandlingar pågår på andra förbundsområdensom bör kunna resultera i avtal före . Till har jagbegärt uppgifter från parterna om hur det har gått med avtalen, uppgifter somjag måste ha för att i samband med kompletteringspropositionen för riksdagenkunna redovisa vad vi skall göra med inskolningsplatserna . Långtidsarbetslösheten har sjunkit betydligt under 1986.Men är långtidsarbetslösheten ett av de stora problemen. Det ärockså tråkigt att behöva konstatera att arbetsgivarna - varken de privata elleroffentliga -anställer de långtidsarbetslösa. Även om läget på arbetsmarknaden har förbättrats , finns det orosmoln. Det är nödvändigt att fortsätta denaktiva arbetsmarknadspolitiken och planera insatser så att det finns högberedskap att möta förändringar. Regeringens budgetförslag när det gällerarbetsmarknadspolitiken har diskuterats ingående i debatten och kommer att göradet i fortsättningen också. Låt mig peka på några saker som jag tycker ärsärskilt viktiga. För det första får arbetsförmedlingen ytterligare 250 nyatjänster. De nya arbetsförmedlarna skall i första hand sättas in för attbekämpa långtidsarbetslösheten. Tjänsterna i kombination med den redanbeslutade utbyggnaden av ett databaserat platsförmedlingssystem bör ytterligarekunna förkorta vakanstiderna för lediga jobb och minska arbetslösheten. Satsningen på arbetsförmedlingen ter sig naturlig.Arbetsförmedlingen är det främsta medlet för att förverkliga målen iarbetsmarknadspolitiken. Så måste det vara också . Här i ser vi till skillnad från många andra länderinte arbetsförmedlingen som en passiv sluss, där lediga platser ocharbetssökande passerar och i bästa fall förenas. Den svenska arbetsförmedlingenär unik i världen. Trycket på arbetsförmedlingen har ökat. Våraarbetsförmedlare sköter trots det sin uppgift på ett bra sätt. Förmedlarna ärkunniga och engagerade och deras arbete betyder mycket för att omsättaarbetsmarknadspolitikens mål i praktisk handling. För det andra föreslås i budgeten attarbetsmarknadsutbildningen får resurser för 5 000 fler deltagare, jämfört medförra budgetpropositionen. Dessutom höjs utbildningsbidragen. Det högstabidraget föreslås uppgå till . För det tredje fortsätter satsningen på östra hittillsvarande erfarenheterna av försöksverksamheten är mycket goda och deberäknas fram t. o. m. ha skapat 150 nya varaktigaarbetstillfällen i kommunerna i . Regeringen återkommer med närmareredovisning och förslag i kompletteringspropositionen. För det fjärde höjs arbetslöshetsersättningens högsta nivåfrån . per dag fr. o. m. . Det kontantaarbetsmarknadsstödet höjs samfidigt från 120 fill . Det kommer att krävas stora insatser för attockså hävda sysselsättningen och skapa fler arbetstillfällen. uppgift är också att skapa ett arbetsliv där ingen skall behöva riskerasin fysiska eller psykiska hälsa. På arbetet skall man kunna trivas ochutvecklas. Vi strävar inte bara efter arbete åt alla. Lika vikfigt är att skapaett arbetsliv som verkligen är till för alla. 23BENGT WITTBOM (m) replik; Arbetsmarknadsministern vill framstå som allagoda gåvors givare och huvudansvarig för att det ser så bra ut. Låt mig dåförst ta upp frågan om det ser så bra ut. Låt oss fundera litet grand kring varför det är en sådanskillnad, , mellan den statistik över tillväxten iindustrijobb som visar och den som nationalräkenskapen visar. visar 40000, nationalräkenskapen 3 000. Hur många är det? Kanske sanningen ligger någonstans mitt emellan. Kanskesysselsättningsökningen som vi har haft är en sysselsättningsökning på felställe. Om vi tittar på det lilla diagrammet som jag har här, servi att nationalräkenskaperna och följer varandra i stort sett fram till dettillfälle då man försämrade underlaget för AKU-mätningen. Då pep statistikenöver industrisysselsättningsökningen upp, men nationalräkenskapen visar enannan utveckling. Systemet för nationalräkenskapen har mig veterligt inteändrats, så det kanske inte är så bra som tror att det är. Såvar det med det. Sedan har vi framtiden. har just lagtfram sitt betänkande. Den säger att svenska lönekostnader inte får stiga mer än3 % . säger: Något måste ske snabbt när detgäller att få ner lönekostnaderna. Har vi inte anpassat oss till omvärldenredan år 1988, faller tillväxten rejält och arbetslösheten ökar. haroljeprisfallet räddat oss. Det är svårt att se att något liknande skulle kunnaske igen. Så var det med den effektiva arbetsmarknadspolitik somAnna-Greta talar om att regeringen för och som har gett så godaresultat. Möjligen har den inte gett några resultat alls, utan förbättringarnasom inte ens är säkra, när det gäller industrisysselsättningen kanske har skettpå grund av oljeprisfallet. I fråga om regeringens faktiska arbetsmarknadspolitik blirman minst sagt förvånad när man tar del av de förslag som läggs fram och försökerförstå tankarna bakom dem. Regeringen avskaffar starthjälpen. Detta är en regeringsom normalt alltid talar om behovet av rörlighet och flexibilitet påarbetsmarknaden och menar att det i sig skapar förutsättningar för fleramänniskor att komma i arbete. På det här sättet tar man bort ett av deviktigaste medlen för att skapa rörlighet. Vad blir konsekvensen? Den blir ökadöppen arbetslöshet, eftersom det efter är möjligtför människor att på lika goda villkor flytta från arbetslöshet till arbete. Vart, , har tanken bakom densocialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken tagit vägen? A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. 24 ELVERJONSSON (fp) replik: Jag tycker att arbetsmarknadsministernalltför mycket stannar vid den analytiska delen. När jag bad om regeringens synpå sikt blev det inte särskilt mycket. Kvar står att man på socialdemokratiskthåll har föreslagit åtgärder som gör att man försvårar en positivutveckling på arbetsmarknaden. 3 proiokoll 1986/87:94 A rbetsmarknadspoliti-ken, m. m. Det enda kan presentera urbudgetpropositionen här i kammaren som skulle vara lovvärt är att man föreslår250 nya tjänster till AMS. Det är möjligt att de behövs, men jag tror att detär på fel ställe man sätter in dem. Vi får inte heller glömma bort att denstora satsning som sker t. ex. på datasidan och på nya rutiner när det gällert. Det skall väl ändå ge något extra arbetsutrymme. Enligt min uppfattning kommer det här till uttryck sammabrist på fantasi som det fanns väldigt mycket av i den gamlasysselsättningsutredningen. Dess nästan enda budskap var ju: "Flertjänster till AMS, så har vi lösningen." Även talade isådana termer då hon uppträdde här i kammaren som oppositionspolitiker. Jag skullevilja ställa några frågor till arbetsmarknadsministern; Vad är dethuvudsakliga och avgörande skälet för att ta bort starthjälpen? Att inteckna löneutrymmet som finansministern har gjortgenom arbetsgivaravgiftshöjningar - underlättar eller försvårar detavtalsrörelsen? Ni vill bromsa andel-i-vinst-systemet. Vad gerarbetsmarknadsministern för besked till de lokala fackklubbarna, som ingethetare önskar än att få utveckla ett sådant system? Sedan har vi den långsiktiga aspekten. Det handlar då omomstruktureringen. Det mesta skedde ju under en annan regering i slutet av70-talet till glädje för oss alla, inte minst omstruktureringen på stålsidan.Därför förstår jag inte det försök till inteckning som gjordes. Arbetsmarknadsministern sade att inte minst sjukvårdenborde vara en möjlighet som man skulle kunna utveckla. Jag tror att vi där haren stötesten som ligger i att regeringen och socialdemokraterna själva hindrarutvecklingen. Man är så negativ till alternativa verksamheter i former somskulle kunna utveckla kreativitet och ge pedagogiska och vårdpolitiska rön.Sådana insatser görs ofta i de små sammanhangen, och deskulle kunna komma tillsin rätt om man vore litet mera generös mot alternativa verksamheter iarbetslivet. Det står inte i konflikt med en aktiv arbetsmarknadspolitik ochinte heller med att vi för överskådlig tid behöver en stor offentlig meneffektiv sjukvårdssektor. 25LARS-OVE (vpk) replik: Om vårt land har ett mycket stortexportberoende, måste det väl vara en sårbarhetsaspekt av stora mått. Att ökadetta exportberoende och göra landet ännu mer sårbart, det är vad det handlarom i den ekonomiska politiken. Man försummar totalt den svenska arbetsmarknadenoch uppväxandet av en stabil svensk hemmamarknad. Det är så det blir när manföljer kapitalets rörelser. Så några kommentarer om kunskap. Det är mycket bra medkunskap, men hur är det egentligen, ökar inte kunskapsskillnaderna i det härläget? Den kunskap som erbjuds när en omställningsprocess sker är ju mycketsnävt företagsinriktad och mycket litet framåtsyftande som en beredskapför andra och större omställningar. Förnyelsefonderna var en tanke som knappast har blivitnågonting - det blev inte ens sä mycket i fonderna som man tänkte. De skulle hakunnat ge en bred grundutbildning åt de flesta som har en lågkunskapsnivå. verklighetenpå arbetsplatserna är att kunskapsskillnaderna ökar, och man får göraakutinsatser.