prot · GA09105 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag noterar med särskild tillfredsställelse vadPolisförbundets ordförande har uttalat om fackets ansvar och om vikten av attpoliserna uppträder så att de är värda allmänhetens aktning. 69 (vpk); Jag tycker inte att det där räcker. Det ärbra om man nu i regeringen har kommit underfund med att det inte har stått rätttill inom . Men jag kan inte hålla med när justitieministernsäger att frågorna bäst kan lösas inom organisationen själv. De som ärverksamma där har ju visat att de inte klarar detta. De har ingenting sett. Dehar ingenting hört. De har varit ovilliga att ta itu med frågorna. Listan på uppgifter om att inte allt har stått rätt tillunder i kan göras ganska lång. Om då inte ledningen i tar itu méd frågorna, måste man kunna ställa krav på landets justitieminister och på rikspolischefen att de gör någonting. Jag är inte alls övertygad om att det är mest lämpligt att polisledningen själv utreder de här frågorna. Så vill jagsluta med ytterligare en fråga som har diskuterats: Finns det en promemoria från rikspolischefen om högerextremistiska organisationer? Då tycker jag justitieministern kan tala om det, för det aren avde frågor som spelar roll i sammanhanget. . .- . O/n utredning om vissa förhållanden ino/nStockholmspolisen påstående om ovilja frånpolisledningens sida att ta itu med detta är felaktigt. Det finns en sådanvilja. Sedan vill jag erinra om att i är det inte enuppgift för jusfitieministern eller regeringen ätt gå in i myndigheter ochundersöka tjänstemäns politiska uppfattningar eller vidta åtgärder medanledning av sådana undersökningar. Det utesluter inte att jag med största uppmärksamhetkommer att följa den utredning som pågår inom , Om så visarsig nödvändigt kommer jag att initiera ytterligare utredningsinsatser ellerandra åtgärder som skapar bättre förutsättningar för polisen själv att kommatill rätta med denna typ av problem. Sedan vill jag erinra om att det förmyndigheternas utredning om polisens lämplighet finns ett system förpersonalkontroll. Det är inom ramen för detta system som det till äventyrsfinns promemorior eller andra dokument om dessa saker. Denna ordning innebär att från sinaregister till en anställningsmyndighet, i dét här fallet , kanoch skall lämna ut uppgifter om t, ex, extremistisk politisk verksamhet. 71 (vpk); Det där sista om personalkontrollen är juverkligt intressant. För om de uppgifter som nämns är riktiga har uppenbarligeninte personalkontrollen fungerat när det gäller vissa av poliserna iStockholm, Jag vill sluta debatten med att säga att jag inte är uteefter enskilda polismän. Jag har själv polismän i släkten och känner och umgåsmed poliser. Men polisen är en av de grupper i samhällets tjänst vars helautövning bygger på medborgarnas förtroende och respekt. Om sådana här sakerförekommer år och den ansvariga polisledningen ingenting gör, då måstevi ha rätt att ställa krav på landets regering utan att justitieministernnästan börjar tala om ministerstyre. Jag hoppas att debatten nu inneburit att justitieministernhädanefter kommer att följa utredningen i på ett helt annat sätt änhans företrädare och han själv gjort , Om hardenna inställning så kan jag notera, hoppas jag, att vi tillfredsställande nogär överens härvidlag: Å ena sidan är stor vaksamhet nödvändig motmissförhållanden, men å andra sidan måste vi föra debatten i dessa frågor påett sådant sätt att vi inte till följd av enskilda fall som kan ha inträffat -ingenting' är bevisat - smutskastar en hel organisation och en hel personalkårsom är mycket bra. 73LARS (vpk): Jag har inte smutskastat någon, och det menarväl inte heller justitieministern. Men nog är det att ta litet lätt påuppgifterna att säga om sådant här har förekommit. Jag vet inte hur längejustitieministern har varit i , men det är ingen nyhet att detförekommit många anmälningar och redovisats uppenbara fakta om hur vaktdistriktet iStockholm 1 har Prot. 1986/87:105 uppträtt , Överläggningen var härmed avslutad. Ombesked till vissa asylsökande 14 § Svar på fråga 1986/87:476 om besked till vissaasylsökande har på en flyktingförläggningmött några bengaler som väntat mellan på besked om de fårstanna i , Mot bakgrund därav har hon frågat mig om jag är beredd att geasylsökande som väntat så länge på besked rätt att stanna i , Problemet med de långa handläggningstiderna i mångautlänningsärenden är välkänt. Jag delar uppfattning att det ärsynnerligen pressande för människor att leva i ovisshet . Jagvill i detta sammanhang framhålla att de allra flesta asylsökande får sinaärenden slutbehandlade än . Endast vid en mycket litenandel av ärendena är den sammanlagda handläggningstiden så lång som i deexempel nämner. Det är då fråga om ärenden som efter negativtbeslut hos invandrarverket överklagats till regeringen och där ofta omfattandeutredningar varit nödvändiga. Detta gäller inte minst ärenden som berörbangladeshiska medborgare. För att korta ner handläggningstiderna har regeringenvidtagit en rad åtgärder. har sedan september månad1986 haft en tillfällig personalförstärkning. Antalet icke avgjordautlänningsärenden i har minskats frånomkring 3 000 till drygt 1 200, har under innevarande budgetårfått stora tillfälliga personalförstärkningar. För nästa budgetår föreslås att denpermanenta personalstyrkan på verket ökas med totalt 44 tjänster. Dessutombegär regeringen bemyndigande att få göra ytterligare tillfälligaförstärkningar. tillfördes vidare polisen 23 nya tjänster förhandläggning av utlänningsärenden. Härutöver har regeringen tillsatttvå skyndsamma utredningar, som skall föreslå åtgärder för att möjliggöradrastiskt förkortade väntetider. Jag vill slutligen framhålla attutlänningslagen (1980:376) förutsätter att varje ärende avgörs individuellt.Något generellt beslut om att alla som har väntat ett visst antal månaderautomatiskt skulle få stanna i kan därför inte fattas, I det underiagsom ligger till grund för beslut i ett enskilt ärende ingår alla i ärendetrelevanta omständigheter. Naturligtvis beaktas då de särskilda omständigheteren lång väntetid kan ha gett upphov till. 75MARGITTA (): Tack, invandrarministern, för svaret! Det är bra att de flesta ärenden behandlas snabbare, mendet är ju inte dessa som jag har frågat om utan om den grupp ärenden som detinte gått så bra med. De medmänniskor som flytt i oro för sina liv måste vi sepå med samma ögon som vi ser på oss själva. Inte skulle vi låta en svensk väntapå ett 4 proiokoll 1986/87:105-106 Om besked till vissa asylsökande Hade någon fåttvänta så länge, skulle väl de flesta svenskar vara upprörda och riva ned himmeloch jord. Jag kan som exempel nämna att jag träffat en grupp ungapojkar som flytt från , Ofta var det en tillfällighet-söm gjorde attde kom till just , Men kom de till oss. Naturligtvis hörde de mycketom vår generösa inställning till flyktingar. Vad upplever de då här? Jo, efter det första åretsbrinnande tacksamhet för att de klarat livhanken och för att de har fått lärasig svenska, och då de börjat inse att det finns hopp om att själva kunnaförsörja sig, händer det saker som får deras begynnande trygghet att svikta.Det tar tid att få besked, och det avkrävs mer och mer bevis på att de intebluffar. Oron sprider sig i gruppen. En av dem som inte orkar gör ettsjälvmordsförsök. På så vis lyckas han. Han får ju stanna av humanitära skäl.Att han kanske skadats för livet gör ju inte tragedin mindre. Min fråga blir alltså; År det inte rimligt att de fårstanna, om nu den med utnyttjande av en regerings allaresurser på så - jag nämner alltså inte något bestämt år - inte harkunnat få fram bevis på lögn? Därmed skulle i prakfisk handling levaupp till våra stolta ord om humanitär och människovärdig behandling avflyktingar. Även jag är djupt bekymrad över de långaväntetiderna och de svårigheter som den sökande av den anledningen iblandutsätts för. Det tar tid att få besked, sägsdet. Vi skall emellertid komma ihåg att i de fall då det är fråga om extremtlånga väntetider, mellan två och , har det alltid givits besked. Menbeskeden har överklagats, och ärendet har gått till förnyad prövning i högreinstans - från invandrarverket till regeringen och om det är fråga omverkställighetsärenden går de i många fall vidare till polisen, tillinvandrarverket igen och till regeringen en andra gång. Under denna fid är detofta förekommande att nya inlagor inges med nya fakta och nya påståenden, ochdessa nya inlagor måste då kontrolleras, ofta i samråd med ambassader ivederbörande land, man måste kommunicera genom ombud. Allt detta medverkar tillförlängda handläggningstidér plus det förhållandet att, som vi känner till, ettmycket stort antal asylsökande kommit , vilket harinneburit en kraftig belastning. Det är alltså inte fråga om att skaffa frambevis på att vederbörande ljuger, utan det är fråga om att sakligt granska deirilagor som inges och pröva dessa mot den lagstiftning som gäller, innan detslutgiltiga beslutet fattas. 77MARGITTA (); , i 6 § utlänningslagen stårdet ju att man inte utan särskilda skäl kan vägras rätt att stanna i omman behöver skydd här. I en förklarande kommentar anges att härmed också avsespersoner vilkas trovärdighet kan ifrågasättas därför att de åberopar politiskaskäl som förefaller starkt överdrivna, men där vad sökanden uppgett ändå haransetts ge vid handen att han i vart fall har utsatts för trakasserier i olikaformer. Invandrarministernhar visserligen talat om att varje fall skall prövas individuellt,men det har ju inte kunnat motbevisas att dessa unga människor Prot.1986/87:105 ändå har utsatts för trakasserier. Enligt den lag som finns bordeman nöja sig ' med det och därmed låta dem få stanna i . Ombesked till vissa asylsökande Den som söker asyl uppger ju i allmänhet atthan har varit utsatt för trakasserier eller förföljelse. Behandlingen avärendet går ju ut på att pröva huruvida så har varit fallet och om detföreligger sådan risk vid ett återvändande till hemlandet att asyl bör ges iSverige. Det är när invandrarverket finner att det inte föreligger sådana skälsom det blir avslag och ett överklagande kanske görs till regeringen. Omregeringen då kommer fram till samma resultat kan ärendet gå vidare ytterligareett varv, om nya skäl åberopas. Det är fråga om att manprövar fallet niot den lagstiftning som gäller. Då kan man naturligtvis, somjag sade i mitt svar, beakta de omständigheter som den långa tiden i sig harföranlett, framför allt av humanitära skäl. Men enbart den långa tiden kan intefälla avgörandet. 79MARGITTA (); Jag har full respekt för det arbete sompersonal och invandrarverk gör. Men tror verkligen att19-20-åringar står ut med att lämna sitt land, anhöriga, vänner, språk, kulturoch religion, utan hopp om att få återvända, om de inte upplever sig vara iyttersta nöd? Den som är utsatt för förföljelse ochriskerar förföljelse vid hemkomsten till sitt land får asyl, fåren iSverige. Det är den som inte riskerar sådan förföljelse som utvisas ur landet. 81 (): Jag är medveten om det. Men vi har ju varitöverens om och bestämt att vår lagstiftning och asylpraxis skall vara generösa.De utredningar som är tillsatta för att se över handläggningsrutinerna ochhandläggningstiderna borde kunna införa en möjlighet att man i fall där manlänge sökt motbevisa gjorda påståenden, men inte kunnat göra detta, fåröverväga att säga: ger vi upp detta sökande av motbevis och låter den somväntat så länge stanna. Det handlar ju, som invandrarministern själv sade, omen väldigt liten grupp. Det är fråga om en missuppfattning omMargitta utgår från att vi söker motbevis. Vi prövar.de skäl som.haranförts. Så länge dessa skäl är för svaga, eller så länge det inte föreliggernågra skäl enligt utlänningslagen, tvingas vi att avslå framställningen. Överläggningen var härmed avslutad. Om familjebegreppet i flykting- och invandrarärenden 15 §Svar på fråga 1986/87:479 om familjebegreppet i flykting- och invandrarärenden har frågat mig om jag kommeratt vidta några åtgärder för att vidga "familjebegreppet" i sambandmed flykting-invandrarärenden. Som mycket riktigt konstaterar i sin frågaskiljer sig tolkningen av familjebegreppet avsevärt i olika länder beroende påkulturell bakgrund och sedvänjor. Det finns inte några internationellaöverenskommelser som närmare reglerar vilken krets av familjemedlemmar som fårfölja med en invandrare. De flesta invandrarländer tillämpar, i likhet medSverige, sitt eget familjebegrepp, I , liksom i västvärlden i övrigt, hänförs tillfamiljen i regel endast make/maka och minderåriga barn. Här, liksom i de flestaandra länder, finns dock vissa möjligheter för föräldrar att återförenas medvuxna barn. har också skett en viss utvidgning avkretsen av anhöriga som tillåts komma till för bosättning. Vad särskilt gäller flyktingar vill jag nämna följande. Enflykting kan inte på samma sätt som andra invandrare besöka eller ta emot besökav sina släktingar eller på annat sätt hålla kontakt med dem. Av det skälet hari propositionen (1979/80:96) Nya utlänningslagen (s, 38) klargjorts att flyktingari större utsträckning än andra skall ha möjlighet att vid behov få återförenashär i landet med anhöriga. Frågan om att generellt utvidga familjebegreppet i sambandmed invandring till har behandlats av , antagna propositionen 1983/84:144 Invandrings- och flyktingpolitikenunderströk min företrädare att någon generell utvidgning avanhöriginvandringen inte kunde komma i fråga. Den mångfasetferadetillståndspraxis som tillämpades gav enligt hennes mening förhållandevis godamöjligheter för anhöriga fill dem som är bosatta här att förenas med dem. Någonnämnvärd förändring av gällande praxis ansåg hon därför inte vara påkallad. Detborde ankomma på statens invandrarverk att i möjlig mån ta ökad hänsyn tillfall där udda och ömmande omständigheter åberopas. Jag delar den bedömning som kom till uttryck i den avriksdagen antagna propositionen och har inte för avsikt att nu vidta någrasärskilda åtgärder i frågan, 84 (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret. Av deutvisningsärenden som kommer till allmänhetens kännedom kan man ibland förståatt utvisningar ägt rum med utgångspunkt i vårt sätt att tolka begreppetfamilj, I det sociala skyddsnät som fackföreningar och arbetarpartier underåren byggt upp har vi krympt begreppet familj till vad vi kallar kärnfamilj,som består av föräldrar och barn. Vad som är positivt och negativt med dettavill jag inte gå in på här. Det kommer flyktingar till vårt land från länder där maninte har några sociala skyddsnät. En sådan person kan följaktligen ha bådeekonomisk och moralisk skyldighet att sörja för exempelvis ett syskonbarn. längesedan som barn i vårt land som blev föräldrarlösa auktionerades ut till lägstapris om de inte hade släktingar som kunde sörja för dem. Såvitt jag kan förståav svar behövs tydliga anvisningar till proposition1979/80:96, vilka kan förstås av som tjänstemännen på invandrarverket, så attresultatet blir ökade möjligheter till återförening av familjer. Jag vill frågaom är villig att medverka till att det görs en uppföljning avhur anvisningarna efterlevs, Vi följer naturligtvis utvecklingen på dethär området liksom på andra.områden när det gäller tillämpningen avutlänningslagen samt anvisningar och föreskrifter i det sammanhanget. Någotsärskilt uppdrag till invandrarverket finner jag inte anledning att ge på denhär punkten. Som jag anförde i mitt svar anser jag inte heller att detär lämpligt att nu föreslå en formell utvidgning av familjebegreppet, 86 (vpk): 'Herr talman! Ja, men har invandrarministern någon uppfattning om hur anvisningarnahärom efterlevs av invandrarverket? Jag har den uppfattningen att de anvisningaroch uttalanden som gjordes i propositionen är så pass tydliga att det interåder någon tvekan på invandrarverket beträffande hur tillämpningen skall ske. Vi har ett snävare familjebegrepp än i vissa andra länder,men i liksom i andra länder väljer vi att tillämpa det egnafamiljebegreppet vid prövning av dessa frågor. Därutöver är det, som jag sade imitt svar, möjligt att i udda och ömmande fall ta de särskilda hänsyn sombehövs, 88 (vpk): Det innebär att utsätta personer för onödigtlidande att de får leva med oro för anhöriga i det gamla landet. Om andan ipropositionen verkligen följdes av invandrarverket skulle det inte förekommasådana skriverier som man kan finna i tidningarna då och då, Den kritik som åberopas utgår från kravetpå ett helt annat familjebegrepp, I grunden tillämpar vi det svenskafamiljebegreppet -så står det i propositionen, så har jag refererat det här,och detta har ställt sig bakom. Om familjebegreppet i flykting- och invandrarärenden 90BERITH (vpk); har hänvisat till att det"i propositionen (1979/80:96) Nya utlänningslagen (s, 38) klargjorts attflyktingar i större utsträckning än andra skall ha möjlighet att vid behov fååterförenas här i landet med anhöriga". Överläggningen var härmed avslutad. Ot/i värderingen av dokuments äkthet vid i/ivandrarverket 16 § Svarpå fråga 1986/87:483 om värderingen av dokuments äkthet vid invandrarverket har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta med anledning av att statens invandrarverk uppdrar åt översättareatt värdera dokuments äkthet i samband med översättning, påståratt detta strider mot god translatorsed. Ett stort antal av invandrarverkets översättningsuppdragutförs av översättare som. är anställda av verket! Dessa har, liksom andratjänstemän på invandrarverket, olika bakgrund och utför skiftandearbetsuppgifter. Vid handläggningen av ett förvaltningsärende är det av viktatt alla kunskaper och erfarenheter som finns inom myndigheten tas till vara.Riktmärket för verksamheten måste ju vara att riktiga beslut fattas.Självfallet bör man då tillvarata all den kompetens som tjänstemän inom verketbesitter. Regeringens uppgift är att ge riktlinjer för denverksamhet som myndigheterna skall bedriva. Skulle det visa sig att de bestämmelsersom reglerar en myndighets verksamhet inte följs, är det i första handjustitieombudsmannen och justitiekanslern som har att ingripa. Dessutom skallkommerskollegium, som tillsynsmyndighet, övervaka de auktoriseradeöversättarnas verksamhet. Enligt de rekommendationer som ges av kommerskollegium bören översättare påtala om han eller hon uppfattar en text som uppenbartförfalskad eller förvanskad. Alternativet för översättaren är enligt dessarekommendationer att avsäga sig uppdraget. Någon åtgärd med anledning av den frågeställningen somMaria tar upp avser jag inte att vidta. 92MARIA (): Jag vill tacka invandrarministern för svaret.Bakgrunden till min fråga är att det ibland förekommer på invandrarverket attöversättare konsulteras som rådgivare för att bedöma äktheten av de dokumentsom de har översatt. På det sättet går översättaren utöver sittöversättningsuppdrag. Det finns ett normsystem utarbetat. , somauktoriserar tolkar och översättare, är också tillsatt att sprida informationom detta normsystem, som handlar om god tolk- och översättarsed. Även iinvandrarverkets broschyrer, bl, a, i den som handlar om tolkservice, kan manfinna information om god tolk- och översättarsed. Där framgår klart attöversättare och tolkar skall avböja den typen av uppdrag som innebär att degår in och gör en värdering av dokument som de översätter. En auktoriserad översättaresom accepterar sådana uppdrag riskerar att förlora sin auktorisation. svarar invandrarministern på min fråga dels att det ärnaturligt att tillvarata all slags kompetens hos tjänstemännen påinvandrarverket, dels att det inte är regeringens uppgift att följamyndigheternas verksamhet. Jag skulle i stället kunna vända mig till JK ellerJO. Han säger vidare att en översättare bör påtala om ett dokument är falsktoch att det inte är påkallat med några åtgärder. Jag skulle vilja påminna invandrarministern om att ThordPalmlund.som chef för invandrarverket har sagt att han medger att detta är ettfrångående av den totala neutraliteten som åligger en tolk. Så karakteriserarhan det förfaringssätt man har på invandrarverket. Även om invandrarministern inte vill diskutera hurinvandrarverket gör, skulle jag vilja fråga hur bedömer ärendensom bygger på den här typen av värderingar när de kommer tillarbetsmarknadsdepartementet och beslut skall fattas av invandrarministernsjälv. Finns det då inte anledning att ingripa mot ett sådant förfarande? O/n värderingen av dokuments äkthet vid invandrarverket När vi skall avgöra enskilda ärenden har viatt taställningtill en rad inlagor och synpunkter som har kommit framunder'utredningens arbete. Det är en sammanvägning av alla dessa synpunkter ochhela det utredningsarbete som har gjorts som är avgörande förställningstagandet i de enskilda fallen. När vi inhämtar ett yttrande fråninvandrarverket är det verkets ställningstagande som blir ett avgörandeunderlag för den fortsatta bedömningen i . 94 (): Det råder här en avsevärd oklarhet. År det såatt översättare normalt skall värdera de dokument de översätter, eller bryterde då mot vad som brukar kallas god translatorsed? Skall vi beaktainvandrarverkets broschyr eller skall vi lyssna till invandrarminister ? Vem är det som har rätt? Det vore rimligt om invandrarministern tog ett politisktansvar och försökte åtgärda detta. Det handlar nämligen til syvende og sidst omrättssäkerhet. Asylärenden är ett politiskt område där det behöver varafullständigt klart att maximal rättssäkerhet råder. Det handlar inte enbart omödesdigra beslut för enskilda människor utan också om att den utredning somligger till grund för regeringens och även invandrarverkets beslut blir av maximaltgod kvalitet, om den asylsökande känner en tilltro till och ett förtroendeinför hela apparaten. Denna tilltro rubbas naturligtvis i grunden, när manupptäcker att tolkarna frångår sin neutralitet, talarstundom om översättare, stundom om tolkar. När det gäller att avgöra vad som ärgod translatorsed ankommer det närmast på kommerskollegium att göra detta. Förövrigt vill jag bara säga att det är viktigt att en myndighet till alla delar utnyttjarden-kompetens som finns hos den anställda personalen. Det kan inte varafelaktigt utan tvärtom angeläget att ta till vara den kompetensen. Det ärnaturligtvis också ytterst angeläget att man anställer personal som ärkompetent på olika områden. Sedan avgörs ärendet av myndigheten och påmyndighetens ansvar. 96MARIA (): Invandrarministern fortsätter att hänvisatill kommerskollegiums, regler. Dessa regler är entydiga: Översättare ochtolkar skall avhålla O/n reglerna för reklam i TV-utsändningar sig frånatt göra värderingar av dokument. Jag tar detta till intäkt för attinvandrarministern avser att verka för att de beslut som invandrarministern äransvarig för också fattas på grundval av de principer som har fastslagits avkommerskollegium, Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på fråga 1986/87:499 om reglerna för reklam i TV-utsändningar i har frågat om jag ärberedd att medverka till att reklamreglerna avseende TV-sändningar blirbegripliga. Bakgrunden till frågan är att en TV-utsändning från entravtävling har inställts på grund av att icke tillåten reklam förekom påtravbanan. sändningar gäller bestämmelsernai radiolagen (1966:755) och i avtalet mellan staten öch programföretaget.Radionämnden granskar om sändningsrätten har utövats i enlighet medbestämmelserna i lagen och avtalet. Enligt 6 § radiolagen skall bl, a, sändningsrätten utövasopartiskt och sakligt, I sin årliga publikation anser angerradionämnden hur kravet på opartiskhet bör tolkas i samband med reklam vidsportsändningar. anser att programföretagen skall varaförsiktiga med inslag som kan uppfattas som gynnande av ett visst företag elleren viss produkt. När det gäller sportsändningar som visar reklamtexter m,m, påsportarenan och på de tävlande eller deras utrustning menar nämnden attsändningen kan godtas, om det nyhets- och informationsintresse som ärförknippat med sändningen väger upp det gynnande som sker genom att reklamensyns i bild. Reklamen får dock enligt radionämndens uppfattning inte visas merän vad som behövs för att sändningen skall kunna uppfylla sitt ändamål.