prot · GA0941 · 1986-12-31 00:00:00 — Vid Göteborgsuniversitet finns både linjeutbildning och enstaka kurser. Inslagen på gymnasienivåkan de lokala kommunerna planera för i samverkan med länsskolnämnden. I två motioner yrkas på en förbättrad miljöundervisningvid de tekniska högskolorna. Rent allmänt måste utskottet påpeka att vi integenom riksdagsbeslut detaljreglerar innehållet i högskolans utbildningslinjer.Vi beslutar om linjens längd och inriktning, medan högskolemyndighetenfastställer de exakta utbildningsplanerna. Kravet pä förbättrad miljövårdsutbildning har tidigareförts vidare, och det har lett till att regeringen uppmärksammade UHÄ påärendet . UHÄ betonade då linjenämndernas ansvar. fick UHÄ åter i uppdrag att ge akt på attintegrering av miljövårdsfrågorna måste komma till stånd närutbildningsplanerna skulle förändras. Kunskaper om dagens miljöfrågor måste uttill de studerande, och den kunskapen i kombination med teknikutvecklingen isamhället måste syfta till att miljöskador kan motverkas. Ett enigt utskott kanalltså konstatera att miljövårdsfrågornas plats i utbildningarna vid de tekniskahögskolorna har uppmärksammats på flera sätt . Att just förkunskaperna inför vårdutbildningen måsteförstärkas har också noterats av ÖGY och senast av en arbetsgrupp i , sompresenterat ett förslag till UHÄ om möjlig päbyggnadsutbildning. Förpraktik och förkunskaper för antagning till vissahögskoleutbildningar kommer att aktualiseras i den kommande propositionen omtillträde till högskolan. Motioner avseende sådana frågor har därför nuavstyrkts. Vårdutbildningen godkändes genom riksdagsbeslut iform av allmänna mål för utbildning för vårdyrken. Utöver goda förkunskaperoch allmän lämplighet för vårdyrket beskrivs där bl. a. att de studerande skallutveckla förmåga till inlevelse i människors svåra situationer. medicinsketik hör till. Det nya rådet för medicinsk-etiska frågor har till särskilduppgift att bevaka utbildningen och fortbildningen angående de etiska frågorna. I flera motioner yrkas på att de handikappades speciellabehov skall bli bättre tillgodosedda i utbildningen av sjukgymnaster,samhällsplanerare, arkitekter, ekonomer, socialarbetare osv.Utbildningsplanerna fastställs av UHÄ och behandlas i planeringsberedningarna.Här finns representanter för olika delar av samhället. Utskottet utgår från attde har kunskap om handikappade och deras behov. Vi utgår också från att de måloch riktlinjer som ställts upp för samhällets skyldigheter gentemot dehandikappade ingår i utbildningar som leder till yrkesverksamhet blandhandikappade och till yrkesverksamhet som har betydelse för de handikappadeslivsföring och situation. Utbildningsplaner antogs för bildlärare ochmusiklärare. kommer behandlingen av innehållet i den nyagrundskollärarutbildningen. I den utbildningen hör självfallet frågorna omjämställdhet hemma. Utskottet sade , och säger också , att vi fästerstor vikt vid jämställdhetsfrågorna. Därmed inte sagt att vi skall medpekpinne tala om vad UHÄ skall skriva i sitt preliminära förslag tillhuvudlinjer förden kommande lärarutbildningen. Utbildningen är avsedd förlärare som skall undervisa efter Lgr 80. Där betonas jämställdheten, och viförutsätter att dessa frågor, precis som det redan nu sägs, i samtligautbildningsplaner för linjerna inom sektorn för utbildning förundervisningsyrken skall uppmärksammas särskilt i utbildningen, inte minst i dennya som kommer . , Fru talman! Jag yrkar avslag på reservation 1. Så till reservation 2. Sambandet mellan våra högskolor ochomgivande näringsliv kommer att utvecklas. Det är nödvändigt för båda parter.Forskningssamverkan och annat tjänsteutbyte kan redan ske. Inrättandet av flerafasta tjänster möts väl egentligen av bara ett problem, men ett stort sådant:Pengar! Om det inte fanns begränsningar skulle denna reservation aldrig habehövt komma till. justerade vi betänkandet om Ny arbets- ochtjänsteorganisation för lärare inom den statliga högskolan. Det följdes avbeslut här i kammaren om tjänst som adjungerad professor. Inte någon endanämnde något om adjungerade högskolelektorer eller forskarassistenter. Nufrågar mig vilken metamorfos socialdemokraterna har genomgått sominte nu har lyft fram sin egen motion /82. Då vill jag bolla tillbakafrågan till och undra vilken metamorfos har genomgåttsom inte lyfte fram frågan som en angelägenhet när ärendet var uppe tillbehandling för precis . Vi justerade betänkandet . Den organisation vi beslutade om då har fungerat sedan den1 , och det finns anledning att följa upp hur den fungerar i fortsättningen.Men som nämnde kan universiteten och högskolorna anlitautomstående som extralärare på samma sätt som man gjorde redan före den 1 juli1986. Jag yrkar avslag även på reservation 2 ochbifall till utskottets hemställan i detta betänkande. AnL 132BIRGER HAGÅRD (m) replik: Det fanns möjligtvisett skäl 1981/82 till inte biföll den socialdemokratiska partimotionen. Skälet var framför alltatt forskningssamverkanskommittén, såvitt jag förstår, alltjämt arbetade.Lärartjänstutredningen var inte heller klar. däremot är situationenförändrad. Varför lyfte man då inte fram frågan ,frågade , icke utan skäl. Ja, jag skall för vårt vidkommande sägaatt den glömdes bort i hanteringen. Det var ett stort material. Det innehöllväldigt mycket annat. Jag skulle förmoda att den av samma skäl har glömts bortäven av regeringen. Det finns inget hållbart skäl i världen för att man, om manvill bygga ut samverkan med omvärlden, med näringslivet och den offentligaverksamheten, inte skulle ge den här möjligheten. Som jag sade förut skulle detsäkert betyda särskilt mycket för de regionala småhögskolorna som på det härsättet skulle få en unik möjlighet att skaffa sig de kompetenta lärarkraftersom de annars har så svårt att rekrytera. I och för sig behöver det inte heller betyda något stortpenningtillskott. Av de medel som annars används för att anställa extra lärarekan man kanske skrapa ihop tillräckligt för att anställa dessa adjungeradehögskolelektorer. Det är inte fråga om några heltidstjänster, utan de kanskeskall tjänstgöra någon dag . Men på det viset får inan en fast bindningmellan högskolan och omvärlden. Det är den som är värdefull.. Socialdemokraterna förde fram frågan 1981/82 men har sedaninte på något sätt tagit upp den på nytt. Vore det inte anledning försocialdemokraterna i utskottet och i att instämma i etttillkännagivande för regeringen att man önskar att någonting görs åt den härfrågan? Se till att den inte alltjämt glöms bort! AnL 133BARBRO () replik: I sitt anförande nämnde attsamverkan mellan näringslivet och högskolorna i fråga om undervisning ochforskningsverksamhet hade väldigt stor betydelse. På det sättet kan man knytakvalificerade krafter till sig, och man kan öka sin kontaktyta. Det skriver jagunder på helt och hållet. Det är av den anledningen som regeringen på fleraolika sätt genom industridepartementet, , SIND ochSTU har medverkat till att få en samverkan mellan näringslivet och vårahögskolor. När jag nu har sjungit min lovsång till den positiva synsom hade angående samordningsverksamheten, vill jag peka på attdet har kommit en mycket fin rapport, där man på olika sätt betonar hurdenna samverkan har utvecklats. Utan att gå in närmare på rapporten måste jagfråga mig om inte själva kände till förträffligheten med samverkanmellan näringsliv och högre utbildning . Det kan inte ha dyktupp som gubben ur lådan. Det fanns nämligen till betänkandet om den nya statligalärarorganisationen tolv reservationer. Av de tolv reservationerna varmoderaterna med pä åtta, men inte ett ord nämndes om att man kunde bygga utsystemet med adjungerade högskolelärare till att omfatta en adjungeradhögskolelektor och en adjungerad forskningsassistent. har det förslaget istället kommit som en motion under den 7 protokoll 1986/87:41 som jag uppskattar uppmärksamheten kring den motion sombar namn 1981/82 behåller jag fortfarande min undran över vadmoderaterna ansåg 1984. AnL 134 () replik: Jag har, , oförbehållsamt erkäntatt saken glömdes bort av oss 1984. Det fanns tolv reservationer. Bara dettavittnar om att det var rätt intrikata problem som vi tog upp. Vad jag inte kanbegripa är varför arbetet här i alltid skall vara så prestigefyllt. När socialdemokraterna satt i opposition väckte de enmotion som inte blev bifallen av skäl som vi i och för sig kan förstå. När desitter i regeringsställning är det absolut omöjligt för dem att kunna ta tillsig ett initiativ som kommer motionsvägen. Vi får väl hoppas att detta ändåfaller i så god jord att regeringen kanske återkommer ett kommande år, omsocialdemokraterna nu inte beredda att stödja detta förslag som man tyckte var så utmärkt. AnL 135 () replik: När hade ordet, uttryckte hansig på det sättet att formerna för samverkan var mer eller mindre lyckade. Hannämnde också något om att formen ger en viss status. tror jag attangelägenheten av samverkan mellan högskolan, med dess resurser ochlärarkrafter, tillgångar på lokaler och utrustning, och näringslivet iomgivningen, dess behov av utbildad arbetskraft och förnyelse av produkter, ärav en annan dignitet än frågan om beteckningar på tjänster hit eller dit. Jag vill faktiskt visa på att de regionala högskolorna harspelat och kommer att fortsätta att spela en mycket stor roll i denna samverkanmellan utbildning å ena sidan och näringslivet å andra sidan när det gäller attserva varandra utifrån efterfrågan och med tillgodoseende av de behov somfinns. Vi har alltså från regeringens sida fått ett antal paket. Låt mig nämnaNorrbottens-paketet, och Bergslagen. Alla de insatserna visarregeringens och socialdemokraternas viljeinriktning att stärka sambandet mellannäringslivet och dess behov - inte minst vad gäller utbildning - och vadhögskolorna kan erbjuda i form av tjänster. Jag menar att tiden kan anses verkaför fortsatt utveckling av ett förstärkt samarbete mellan högskola ochnäringsliv i olika former. Där resurser finns på lärarsidan och expertsidanskall de tas till vara på bästa sätt. Förste vice talmannen anmälde attBirger Hagård anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. AnL 136 (): Först vill jag säga något om en del av decentermotioner som har behandlats i detta betänkande. och vill ha enförutsättningslös studie av möjligheterna att i vårt land eller på nordisk basåstadkomma eri kvalificerad utbildning som kombinerar sång och dans. Vicenterledamöter tillsammans med ett enigt utskott anser att inte nubör göra en översyn avfrågan om utbildning som kombinerar sång och dans. skalltillsammans med och anordna kompletterandeutbildning i dans resp. sång för dem som redan har en kvalificerad utbildninginom sitt eget område som grund. Eftersom planer finns på en sådan utbildningsom efterfrågas i motionen, anser vi att denna utbildning skall kommatill stånd. Om andra hinder gör det omöjligt att förverkliga planerna får viåterkomma i frågan. m. fl. tar i en annan motion upp angelägnahandikappfrågor. Enligt motionens krav skulle handikappkunskapen ökas iarkitektutbildningen. Ett enigt utskott avslår motionen med hänvisning tillatt inte skall fatta detaljbeslut i utbildningsplaner. Det äremellertid viktigt att handikappades problem i t. ex. bebyggelseplanering och iboendemiljön får en framskjuten plats. Även om nu inte tardetaljbeslut i utbildningsplaner, saknar det inte betydelse att utskottet ochriksdagen behandlar motioner som skjuter handikappfrågorna i förgrunden. Jag vill använda detta tillfälle till att meraallmänt ta upp högskolefrågor. Det som pågår genom regionstyrelsernasförsorg och som har behandlats i är strukturplaner för småoch medelstora högskolor. Detta är ett centerkrav. Vi:avsåg inte attstrukturplanerna endast skulle behandla de små och medelstora högskolorna utancenterns förslag var att de skulle behandla högskoleutbildning över huvudtaget. När nu planerna föreligger kan vi konstatera att naturligtvishade rätt när förslaget lades fram. Det gär inte att göra strukturplaner, därman inte tar hänsyn till universitet och stora högskolor i regionen. Dettaframgår mycket klart av den rapport som talade om, dvs. den somstatens industriverk tillsammans med UHÄ har avgivit. För de många människorsom kritiserar de mindre och medelstora högskolorna borde denna rapport vara entankeväckande läsning. Här står exempelvis, vilket harframhållit, att en större del av befolkningen får möjlighet att bedrivahögskolestudier. Man får ett mera varierat utbud av högskolestudier om mindreoch medelstora högskolor finns att tillgå. Tillgång till utbildad arbetskraft kan vara enbetydelsefull faktor när företag väljer lokaliseringsort, säger man vidare. Detär klart att vi där har en av orsakerna till vad som sker , när vi får alltstörre koncentrationstendenser i och med att näringslivet placeras vägg i väggmed universitet och högskolor. Utskottet hargjort flera studiebesök, varvid vikunnat konstatera att denna utvecklingstendens är betydande. Det är klart att andra delar av landet vill vara med idenna utveckling, och det kan vi uppnå genom att utbilda arbetskraft och setill att utbildningen blir sådan att den är angelägen för regionen. Om mantittar på en del av de regioner som diskuteras, typ Bergslagen. Uddevallaosv., finner man att där sker en sådan förvandling av arbetslivet atttillverkningsindustrin måste få en ny inriktning. Detta gäller även inomservicesektorn. Om man kan erbjuda en utbildning som passar blir resultatetbättre. Det är också intressant för företagen att få del av denkompetens som finns på högskolorna. Med anledning av detta vill jag berörareservation 2 från moderata samlingspartiet. Centerledamöterna i utskottet harinte ställt upp på den. Anledningen är inte att vi skulle vara motståndare tilldet föreslagna systemet.Vi tror att det ligger mycket i förslaget, men som utskottet konstaterar är detmöjligt och förekommer i ganska stor utsträckning att man redan nu använderlärare från näringslivet som extra lärare. Vad vi vänder oss emot är egentligentidpunkten. Jag har diskuterat denna fråga en hel del med folk inom högskolansom säger att vad som är viktigt för de små och medelstora högskolorna äratt man så långt möjligt bygger upp systemet med adjungerande professorer.Detta är man fullt sysselsatt med. Vissa högskolor har kommit långt i sinplanering och har också börjat förverkliga planerna. Andra är påplaneringsstadiet. I all välvilja vill jag säga att man nog inte gör denbästa tjänsten genom att fatta ett beslut. kommer det att blimycket betydelsefullt, det är vi alldeles övertygade om. Jag vill nämna dettasom en förklaring till att vi inte har ställt uppförreservationen. Det finns goda utsikteratt sä småningom få ett beslut som görförslaget genomförbart. Slutligen vill jag något kommenterareservation 1 från . tog upp frågan när ärendetbehandlades förra gången. Visserligen talas i reservationen om jämställdhet,men det är väldigt litet innehåll i förslaget. Här reserverar man sig mot någotsom man tror inte skall bli bra eller tillräckligt beaktat igrundskollärarutbildningen. Arbetet i denna fråga pågår , och jag har intesett någonting som skulle tyda på att jämställdhetsfrågorna skulle bli mindrebeaktade eller bortglömda på något sätt. Vi arbetar alla för en ökadjämställdhet på olika sätt och på olika nivåer. Det vore kanske klokt att förstskaffa belägg för att frågan kommer i skymundan i grundskollärarutbildningeninnan man reserverar sig. Jag yrkar bifall till utbildningsutskottetshemställan och avslag på reservationerna. AnL 137 (): "Ett barn har hundra språk men berövasnittionio." Så uttryckte en italiensk pedagog sin kritik mot skolan. Detvar också utgångspunkten för vår motion om bildämnet. Tyvärr delar inteutskottet vår syn utan avslår förslaget att bildämnet skulle få en starkareställning i utbildningen av förskollärare, grundskollärare ochgyinnasieskollärare. Utskottet var mycket fåordigt på den här punkten. Jag skall inte heller bli mångordig, men jag kan inte låtabli att framföra min besvikelse över hur vi i behandlar kunskapen ombild. som vi i allt högre grad överöses av bilder i samhället så harbildens betydelse i skolundervisningen minskat. Vissa gymnasister har överhuvud taget inte ämnet pä schemat. Tänk, om vi i uttryckte oss även i bild istället för med bara ord! håller vi på att drunkna i ordflödet. Bildensgenomslagskraft tänkte jag illustrera med ett i denna kammare välkänt exempel.Den bild som hos allmänheten mest förknippas med riksdagsarbetet är bilden avde tomma bänkraderna. Hur svårt har vi inte att bemöta den bilden och med ordförklara hur riksdagsledamöternas arbetssituation ser ut! Jag hade själv tänkt använda mig av några bilder i mittanförande , men med tanke på motionens behandling avstår jag. Jag slutar här utan att ställa någotyrkande. Men jag Prot. 1986/87:41 återkommer, förhoppningsvis i både ord och bild. AnL 138 (): Vissa högskolefrågor Jag tänkte tala om min motion om utveckling avinlevelseförmåga under vårdutbildning. disputerade i en psykolog på enavhandling med just den titeln. Den hette Patient-läkarrelationer, ochunderrubriken var Utveckling av inlevelseförmåga under vårdutbildning. Psykologen i fråga heter . I sin avhandling sägerhon sig ha kommit till resultatet att studenterna redan då de antas till denmedicinska utbildningen har eller saknar förutsättningar för inlevelse. Med denuvarande antagningssystemen, anser hon, finns det alltid några som inte harmöjlighet att lära sig klara de psykologiska kraven i en patientkontakt. Honrefererar också flera undersökningar, som visar att blivande läkare tappar endel av sin förmåga till inlevelse under utbildningstidens gång. Orsaken kanvara den ensidigt intellektuellt naturvetenskapliga inriktningen på utbildningen,som medför att läkarna tar till en intellektuell metod för problemlösning ochglömmer att det finns en känslomässig kunskap. Medicinstuderande möter många provocerande och svårasituationer under sin utbildningsgång: obduktioner, dissektioner, den förstakontakten med sörjande människor, t. ex. Dessa situationer får de medicinekandidaterna mycket liten eller ingen hjälp att klara av. Dessutom finns detfaktiskt hårda oskrivna regler om att man inte gråter, inte svimmar, intekastar upp osv. För att klara sig måste studenterna tränga bort de känslor somde svåra situationerna väcker i deras medvetande. menar också att som man blir bemött beter mansig mot andra och att många medicine kandidater upplever att de är i vägen ochtycker att de behandlas nonchalant av lärarna. Därför måste en förändring börjamed lärarna. De måste få upp ögonen för hur viktiga de är för studenternasförmåga till inlevelse och förmåga att ge patienterna en bra vård. Det finns flera medicinska fakulteter som har ambitionenatt utbilda lärare så att de kan handleda studenterna i de här svårakontakterna. Men omfattningen är för liten, och behovet är stort. Många läkaresäger i diskussioner om det psykologiska omhändertagandet att viktigast är ju ialla fall att doktorn har goda medicinska kunskaper. Ja, det är helt korrekt.Men det är lika viktigt att doktorn har förmåga till inlevelse. Det handlarinte om ett antingen - eller utan om ett både - och. Utifrånvad jag nu har sagt menar jag att tiden är inne att se över vårdutbildningarna, och då starta med läkarutbildningen, med avseende på vilka förutsättningar som krävs för att de som studerar skall bibehålla och utveckla sin förmåga till inlevelse. Jag tycker det är ledsamt att utskottetinte tagit vara på möjligheten att se efter hur de allmänna mål som man 1979 fastställde för samtliga vårdutbildningar har uppfyllts. I de målen heter det nämligen att de studerande skall utveckla sin självkännedom och förmåga till inlevelse och därmed få beredskap att möta människor i svåra situationer. Jag tänker nu inte yrka bifall till min motion men kommer att återkomma. AnL 139KERSTIN (): Varför går det så långsamt för oss att nå vårauppsatta mål, inte minst då det gäller jämställdhet mellan män och kvinnor, därdet från kammarens talarstol gång på gång poängteras att vi nätt politiskenighet? Ingen ifrågasätter de lagar och regler som denna församling stiftatför att nå målet jämställdhet. De flesta är också överens om att vi i skildasammanhang når bästa resultat i grupper där både män och kvinnor ingår. Ochändå vet vi alla att vi i har mycket långt kvar, innan det iverkligheten råder jämställdhet mellan könen. Det är alldeles tydligt att det är lagar ochregler vi behöver förändra. Nej, det är attityder och värderingar som måsteförändras. Och att förändra värderingar är tydligen mycket svårare än att ändralagar. Det kräver opinionsbildning, diskussion och utbildning. Ett område där det är uppenbart hur långt verkligheten ärfrån målet, uttryckt i lagar och regler, är hela utbildningsväsendet. Både dådet gäller elever och när det gäller lärare ser vi en verklighet präglad avsegregering mellan könen, trots att lagarna föreskriver jämställdhet. Lärarnapå låg- och mellanstadiet är kvinnor, de flesta skolledare och nästan allaprofessorer är män. Flickorna väljer vårdutbildningarna och pojkarna teknik.Undersökning efter undersökning visar att pojkar och flickor behandlas olika iskolan. Pojkarna får mer uppmärksamhet än flickorna. Flickornas kreativitet ochinte minst språk, som ofta är annorlunda än pojkarnas, gör sig inte gällande påsamma sätt. Den bristande jämställdhet som vi ser i skolan och ihögskolan är desto mer alarmerande som det är vi får våra förebilderoch bygger upp våra värderingar. Skall vi någonsin nå jämställdhet iverkligheten och inte bara på papperet måste hela utbildningsorganisationengenomsyras av jämställdhet. Hur skall en pojke, som aldrig sett en manliglågstadielärare, kunna välja ett yrke som innebär en traditionell kvinnosyssla?Hur skall både flickor och pojkar förstå att de könsroller och könsuppfattningarde bär med sig präglas av gamla uppfattningar frän som var annorlundavår? Det måste de få veta och få klart för sig i skolans skilda ämnen. De måstei de skilda ämnena få studera de villkor som har rått för män och kvinnor.Lärarna är därför oerhört viktiga som opinionsskapare. Det är de som skallhjälpa till att överföra de värderingar vi önskar skall utgöra grunden för vårtsamhälle. Därför har vi inom ansett det nödvändigt attjämställdhetsfrågorna intar en viktig plats inom lärarutbildningen, och i vårmotion Ub831 yrkande 2 har vi hemställt att skall ge regeringen tillkänna att UHÄ i sitt nuvarande arbete med den nya grundskollärarutbildningenmåste ge jämställdhetsfrågorna en framskjuten plats. Denna motion har utskottsmajoriteten avstyrkt. Då skulleman ju tro att den sittande arbetsgruppen inom UHÄ för den nyagrundskollärarutbild-nirigeri tagit fasta på att myridigheten har ett stortansvar för jämställdhetsfrågorna och att det åligger myndigheten att se tillatt verkligheten närmar sig lagstiftarnas tankar. påpekade attvi inte bör komma med pekpinnar. Nej, det kanske vi inte hade behövt göra om viinte hade sett resultatet. Om man i den - 1986:32 - som just kommitut om den nya utbildningen för skolan letar efter hur man tänkt sig både att behandlajämställdheten och att nå jämställdhet i - vad finner man då? Jo,det finns tre sammanhang där jämställdheten tas upp, nämligen barnkunskap,slöjd och teknik - utan tvivel tre viktiga områden. Men inte är det bara dessatre områden som påverkar våra ungdomar. Det sägs inte ett dugg om att man i svenska och främmandespråk måste uppmärksamma skillnaden mellan mäns och kvinnors språk samt mellanmanliga och kvinnliga författare. Det sägs inte ett ord om att man isamhällsorienterande ämnen måste uppmärksamma mäns och kvinnors skilda villkorunder olika tider och i olika länder. Det finns inte ett ord om att denaturvetenskapliga ämnena, inte minst fysik som ofta flickor slås bort ifrån,måste ha kvinnliga lärare och kvinnliga exempel. Inte heller diskuteras underrubriken enda ord den synnerligen sneda könsfördelningen.Kort sagt - arbetsgruppen har faktiskt inte följt rekommendationen. Därför ärdet nödvändigt att vi bifaller reservation 1.