prot · GA0949 · 1986-12-31 00:00:00 — Det är, kommunikationsministern, början till en ond cirkel - somsedan går hela varvet runt. Teknikutvecklingen ser vi infe heller mycket av. Iregeringsdeklarationen talas det om att teknikutvecklingen är ett sätt atträdda den norrländska glesbygden och nå regional balans. Men den bör ju ocksåsättas in i SJ:s egen verksamhet. Många med mig har ställt frågan varför detinte finns mindre typer av rälsbussar som kan trafikera linjerna. De måste juvara billigare att bygga och billigare att driva på de linjer som har lägreresandefrekvens. I stället för att lägga ned linjer borde man, tycker jag,pröva möjligheterna att få ekonomisk bärighet på dem. Det är också märkligt att def finns parallella linjer -tåg eller rälsbuss och landsvägsbuss - på många sträckor. Samordningen medlänstrafikförefagen verkar vara mycket dålig. Det sägs allfid man och manemellan, när man upplever detta, att när sådana här parallella linjer upprättasär def ett av de säkraste tecknen på att SJ kommer att lägga ned sin linje ochatt det blir landsvägstrafik i fortsättningen. Det innebär att man bryter ettresandesätt, när passagerarna måste gå över till ettannat färdmedel. många som obekvämt och onödigt. Pä kontinenten och i upplever faktiskt tågtrafikenjust nu något av en renäsans. Där har man upptäckt aft den är mindre riskabeloch att den är bättre för miljön. Jag tycker att det är synd aft man i Sverigemöter svårigheterna defensivt i stället för offensivt. Man möter dem med sämreservice, indragningar och höga taxor. Jag vill att kommunikationsministern verkligen tar tag idet här problemet, far inifiativ som bryter den onda cirkeln och skapar förutsättningar för en 51 rättvisregional utveckling i . Om järn vägsnätet i övre De båda senaste inläggen har ju mest handlatom järnvägstrafiken. Jag vill till en början påpeka att när vi talar omkommunikationer och regionalpolitik är även andra frafikgrenar av intresse. Dethar också gjorts betydande satsningar på exempelvis flygefs område i de norradelarna av landet , på önskemål från kommunala företrädare ochandra intressenter i dessa områden. Men om vi nu talar om järnvägsfrågorna vill jag infe allsförneka aft det finns svårigheter när det gäller att upprätthålla SJ:sNorrlandsfrafik. De svårigheterna är i och för sig inte riya utan har funnitsunder ett stort antal år. Jag skall gärna göra ytterligare ett besök i ,, utöver de besök jag redan gjort där. Men jag tror inte att detär så enkelt att det räcker med att en kommunikationsminister besöker Norrlandför att man skall konima till rätta med de problem som vi nu diskuterar. Såvittjag kan förstå besökte min företrädare , eftersom han varbosatt där. Ingen kan hävda annat än att han var utomordentligt insatt ochkunnig närdet gäller Norrlandsproblemen. Det var han som förelade densenaste järnvägspolitiska proposifionen. Jag tror att vi tryggt kan utgå frånatt han då hade funderat igenom alla dessa problem. De problemen är inte lösta, bl.a. därför att de mestexpansiva delarna norröver i landet ligger ute vid kusterna och därmed en brabit vid sidan om SJ:s huvudbanenät. Jag tycker dock att man går till överdriftom man som antyder att snäva företagsekonomiska bedömningarskulle Ugga bakom SJ:soch regeringens agerande i dessa frågor. Så är det ändåinte. Jag erinrade i svaret om att anslås underdetta budgetår för att upprätthålla olönsam trafik. Naturligtvis kan mandiskutera var gränsen i det avseendet går, men det är inget som helst tvivel omatt vi där väger in regionalpolitiska och samhällsekonomiska bedömningar. Dettaskall vi naturligtvis fortsätta med, eftersom ett av problemen är att man idessa delar av landet har ett väldigt litet resandeunderlag. Vi kan tala hurväl som helst om järnvägen, men en järnväg som kör omkring med tomma vagnar kanknappast ens de största järnvägsentusiasterna ha något större intresse av,föreställer jag mig. Som jag sade pågår nu ett utvecklingsarbete. Dettaomfattar hela landet. Om det finns konstruktiva förslag till lösningar, vilketredan har antytts i debatten, kommer vi att mötas i en konstruktiv diskussionom sådana lösningar även när det gäller Norrlandstrafiken, Men varje förslagtill lösning som man kastar fram i debatten, vare sig det gäller att bygga enny ostkustbana eller någonting annat, måste naturligtvis vara försett med enprislapp, dvs, en kostnadsberäkning, för att det skall kunna bliföremål för beslut här i . Det är väl i det avseendet som den härtypen av satsningar ofta visar sig svåra att genomföra. Men vi kan gärna mötas i en konstruktiv diskussion omdessa frågor. Jag avser då frågor som gäller även Norrlandstrafiken, inte baratrafiken i de södra delarna av landet. Sedan får vi se vilka beslut vi kankomma fram till - låt mig säga 1988 - då vi hoppas kunna fatta ettnytt grundläggande trafikpolitiskt beslut. AnL 58KARIN (): Jag ber att få tacka kommunikationsministern för deförtydliganden han gjorde. Det kommunikationsministern nu sade var inte riktigtlika glättat som det han sade i sitt interpellationssvar utan tog mera fasta påden verklighet vi befinner oss i och på att det handlar om kostnader, underlagoeh liknande. Därmed ökar möjligheterna att få en konstruktiv debatt tillstånd. Vi har upplevt de fraser som funnits i pressmeddelanden och annat somett hån och ett slag i ansiktet, när vi sett hur verkligheten har varit, ochdärför har våra reaktioner blivit av det slag som vi har hört i kammaren . Många kommunikationsgrenar behöver diskuteras, men SJ:ssatsningar eller bristande satsningar på inlandstrafik och Norrlandstrafik harvarit det för oss mest överhängande problemet. I inlandspaketet har viföreslagit förbättringar av vägnätet som är av vital betydelse för inlandetsöverlevnad. Vi har också förslag som gäller förbättrade flygförbindelser.Flygförbindelserna har visserligen förbättrats, men dessa förbättringar harmest kommit dem som bor i kustregionen till del. De som bor i inlandet harfortfarande långa avstånd till kustregionen för att nå flyget, och dettainnebär ett hinder för en utveckling av kommunerna. Jag känner till dessasvårigheter, eftersom jag själv åker bil till och från flygplatsen ,och det blir en sträcka på 19 eller , beroende på vilket flyg som passar.Det är sådant vi får leva med där uppe. Att behovet av en flygplats tillgodosesär av mycket stort intresse för befolkningen i det här området. Kommunikationsministern säger att resandeunderlaget påjärnvägstrafiken är litet. Men naturligtvis blir det så när turerna intemotsvarar vare sig turisternas eller lokalbefolkningens behov. De får ta tvådygn på sig för att komma till närmaste större ort om de väljer järnvägen somkommunikationsmedel, och då gör de inte det utan väljer ett annat alternafiv.Det är en utveckling som vi har kunnat konstatera och som naturligtvis ledertill att resandeunderlaget på den här banan fortsätter att minska. Det är bra att kommunikationsministern nu inbjuder osstill en konstruktiv debatt. Jag hoppas att han står för det löftet och ser tillatt en sådan debatt kommer till stånd. Som ett första debattinlägg har vi ettförslag som utformats av kommunerna i inland och som kan utgöraen god grund för fortsatta diskussioner i dessa frågor. Med sin viktiga breddomfattar förslaget även det regionalpolitiskt mycket svåra läget med storutflyttning, hög arbetslöshet och låg förvärvsfrekvens. Dessa faktorer måstetas med i bilden om den debatt kommunikationsministern talar om skall kunna blikonstruktiv. Om järnvägsnätet i övre AnL 59RUNE (): Jag tackar kommunikationsministern för atthan svarade positivt på två förslag. Det ena var att han skulle göra ett besöki för att sammanträffa med de representanter för regionen som ärkunniga på det här området och som har kommit i närmare kontakt med den servicesom järnvägen och andra trafikslag erbjuder. Det andra var att kommunikationsministerngav en generell inbjudan till en konstruktiv debatt i det här ämnet. Jag tyckeratt kommunikationsministern svarade på ett bra sätt på vår kritik just i detavseendet. Prot,1986/87:49 Om järnvägsnätet i övre Vad beträffar flyget vill jagliksom peka på bristerna i inland, som är detenda område som är en vit fläck på den svenska flygkartan. Vi arbetar hårt föratt få ett reguljärt flyg från och , likaså för att få ettstörre charterflygfält för mängdturismen till inland ochfjällvärld. Dessa frågor är ännu inte lösta, och eftersom kommunikationsministernförde in diskussionen på flyget,vill jag vädja till honom att ta även dessaönskemål beträffande flyget i beaktande. Som vi upplever det ligger dock de svåra bristerna då detgäller personbefordran inorri SJ:s område. Vi hoppas att kommunikationsministernssvar i sig innebär att man i kommunikationsförsörjningen övergår från denhittillsvarande defensiva inriktningen, med indragningar, högre taxor, sämreservice ochen därmed följande minskning i resandefrekvensen, till en offensivlinje med förbättrad service och en anpassning av kommunikationsmedlen efterde resandes önskemål. AnL60 Kommunikationsminister : Herr talman! Det är mycket vanligtatt man i kritiken mot SJ:s Norrlandstrafik anför just det som bl. a. KarinIsraelsson har anfört, nämligen att det är tidtabeller som inte passar,övergångar som inte passar osv. och att det är förklaringen till att man fårett för dåligt resandeunderlag. Vid utvecklingen av de trafikpolitiska frågornahar det ju gått till så att i allt större utsträckning har avhänt sigdetaljreglering när det gäller att fastställa tidtabeller, taxor och sådant förjärnvägarna; det harblivit SJ:s ansvarsområde. Jag tror att det istort setthar varit en riktig utveckling, men parallellt med den har det skett enutveckling där också kommuner och landsting via länshuvudmännen för trafikenhar koriimit in och fått lägga upp i första hand den regionala trafiken. Nutalar vi ju om flera olika län , men i dessa områden tror jag att detär en riktig väg och att den typen av synpunl;ter bör fångas upp av lokalaföreträdare för trafiken.,Även om det gäller så att säga SJ:s trafik borde detfinnas utrymme för att komma fram till förhandlingslösningar som är bra ochpassar inte bara den lokala och regionala trafiken utan även den trafik som haren mer riksmässig anknytning. Jag har noterat att man som ett led iförsöksverksamheten med samordnad länsförvaltning i har inrättat ensärskild kommunikationsenhet just i detta syfte. Denna enhets uppgift'är bl.a.att skaffa sig en helhetsbild av länets kommunikationer och föreslå, åtgärderför att komma till rätta med eventuella brister. Jag tror att detta kan varaett sätt att angripa de här problemen, ett sätt att komma fram till bättrelösningar just i de avseenden som så ofta kritiseras i debatten. AnL 61KARIN (): Det sista som kommunikationsministern förfram är mycket väsentligt och viktigt och ligger i linje med det sätt på vilketcentern strävar efter att få trafikpolitiken i att fungera, dvs. skall ha ett regionalt och lokalt ansvar även för denna mycket viktiga delav infrastrukturen. Vi får hoppas att också SJ förstår dessa intentioner ochtar de lokala hänsyn som måste tas i det här fallet. Om vi kan arbeta pådet.sättet finns det förhoppningsvis betydligt bättre förutsättningar för ossatt fä våra önskemål tillgodosedda;Men här blir det till slut en kostnad som skall täckas. De speciella regionalaproblem som vi har innebär nämligen också en speciell kostnadsbild. Att fålönsamhet på dessa linjer är inte möjligt med den nuvarandemarknadsföringen. Här måste hela politikbilden förändras så att trafikenanpassas efter de behov som finns. Om man kan arbeta efter de linjerna finnsdet möjligheter till förbättringar. Det är detta arbete vi får göra gemensamt,och jag hoppas att de gemensamma tagen är mer praktiska än de fromma förhoppningarsom står att läsa i . 1986/87:49. ' Om motorvägsprojekt-etScanLink, m. m. Överläggningen var härmed avslutad. 98 Svar på interpellation 1986/87:102 om motorvägsprojektet , m. m. AnL 62Kommunikationsminister : Herr talman! har ställtföljande frågor till mig: - Är detregeringens uppfattning att inga statliga pengar skall gå tillmotorvägstriangeln och ScanLink? - På vilket sättavser regeringen genomföra motorvägsprojektet till och en fastbroförbindelse över utan att det inkräktar på andra angelägnavägprojekt över landet? - Vilka åtgärderavser regeringen vidta för att åstadkomma denna förändrade inriktning avvägplaneringen som kommunikationsministern nu uttalat sig för? Regeringen har gett vägverketdirektiv för upprättande av flerårsplaner för byggande av statliga ochstatskommunala vägar ;1997. Av dessa direktiv framgår bl. a. att inriktningen avvägplaneringen skall vara ätt utifrån sairihällsekonomiska bedömningar vidtasådana åtgärder att det allmänna vägnätet vidmakthålls och successivtförbättras. Därvid skall såväl det högtrafikerade vägnätets standard anpassastill trafikutvecklingen som det lågtrafikerade vägnätet ges entillfredsställande standard. Det innebär att om- eller nybyggnad av vägar som ärsamhällsekonomiskt lönsamma bör utföras inom ramen för de ordinarie vägmedelsom avses anvisas, dvs. Det kan i och för siginnebära att vissa vägsträckor som har stora brister mellan våra största städerbyggs om och även att det kan bli aktuellt med motorvägsstandard på någotavsnitt. Avgörande för detta är det aktuella projektets samhällsekonomiska lönsamhet. Regeringens uppfattning är således att de framtidaväginvesteringarna inte skall koncentreras till ett visst vägnät,motorvägstriangel eller liknande. Jag utgår ifrån att beaktar de direktiv somregeringen utfärdat för upprättandet av de nya flerårsplanerna för vägbyggande. När det gäller andra fråga om finansieringav byggande av är avsikten att finansieringen av detta projektskall ske med avgifter från nyttjarna. Beträffande planerad motorväg mellanUddevalla m. m. och Stenungsundhar regeringen redovisat finansieringen i kompletterings-propositionen(1985/86:150). I denna anges att regeringen avser att utnyttja en särskildUtlåningsordning för Nordiska Investeringsprojekt (UNI). Slutligt beslut omfinansieringen av vägutbyggnaden kommer emellertid att fattas vid ett senaretillfälle. AnL 63AGNE (): Först vill jag uttala ett tack tillkommunikationsministern för svaret. Sedan vill jag också gärna säga att jagblev mycket glad när jag tog del av kommunikationsministerns uttalande att ingastatliga pengar skall gå till ScanLink, motorvägstrianglar och andra storaprojekt. Det var vid något seminarium i arbetarkommun somkommunikationsministern gjorde detta uttalande. Det är inte regeringensuppfattning att göra verklighet av olika gruppers visioner, hette det iuttalandet. Det är ju raka och klara besked, och i svaret här bekräftarkommunikationsministern denna inställning. Därmed skulle vi kunna vara överens.En rättvis fördelning av vägresurserna är viktig, inte minst när resurserna ärså knappa som . Det är en uppfattning som vi från har drivithela den tid som den här debatten har pågått. Vi får inte koncentrera våraresurser utan se till att vi får en rimlig och rättvis fördelning av resursernaöver hela landet. Frågan är då hur länge jag kan fortsätta att vara glad.När man kommer in på diskussionen om hur detta skall gä till och hur inan skallnå målet blir jag mer betänksam. Det krävs, som jag ser det, förtydliganden påminst två punkter i kommunikationsministerns svar på min interpellation. Enligtsvaret skall både och triangelprojektet startas, ochkommunikationsministern har här icke tvekat på målet i frågaom att sätta i gångbrobygge över sundet till , vilket dock skall finansieras på annat sätt.Men de små resurserna blir väl inte större, kommunikationsministern,om de tasfrån några andra konton eller från några andra finansieringskällor? Lånen frånNordiska investeringsbanken skall väl betalas tillbaka ?Hur går det dä med väganslagens storlek ? Jag tror att det äroerhört viktigt att man begränsar koncentrationen i sådana här fall, om manmenar allvar med en rättvis fördelriing av resurserna. Hänsyn till miljön,säkerhet, kvalitet och regional balans som grund vid utformningen av denframtida trafikpolitiken är förvisso något oerhört viktigt, men hur skall vi nådenna balans, om man ändå på ett eller annat sätt är beredd att sätta i gångdessa projekt? Jag tycker att detta inte går ihop. Här kräver jag ettförtydligande av interpellationssvaret. Det andra förtydligandet gäller min tredje delfråga, somjag mer eller rnindre saknar svar på. Frågan gällde vilka åtgärder regeringentänker vidta för att åstadkomma en förändrad inriktning av vägplaneringen. 1den delen av interpellationssvaret hänvisar kommunikationsministern till dedirektiv som, regeringen har gett . Men är ju redan i gångmed planeringen. I styrelse sitter tunga politiker somtrafikutskottets ordförande t. ex. har gett anvisningar till länen för inriktningenav planeringen . Jag kan notera detta,eftersom jag själv sitter i hemma i län och har fått tadel av denna planeringsinriktning.Den är klar och entydig och utgår från att man i stort sett skall satsa på destora projekten. Det är ett stamvägnät man talar om. Det innebär att exempelvisKalmar län har fått direktiv från att vägpengarna till länskall halveras, från 40 milj, kr, till 20 milj, kr, , . Kommunikationsministerns uttalande att man inte skall göraen så koncentrerad satsning uppfattade jag som ett klart avståndstagande frånden inriktning som har angivit, och jag uppfattar det fortfarande sä.För att man skall komma i gång med denna inriktning, krävs det tydligen attregeringen initierar andra åtgärder, antingen i form av nya direktiv tillvägverket eller genom att kommunikationsministern tar i örat ochtalar om att man nu inte planerar på det sätt som regeringen hade tänkt sigfrån början. Vilken åtgärd kommunikationsministern vidtar får han väl självavgöra, men som jag ser det måste någonting göras för att de uttalandenkommunikationsministern här har gjort skall bli trovärdiga. Ocksåhär önskar jag ett förtydligande från kommunikationsministern. Om motorvägsprojektet , m. m. Resurserna blir väl inte större därför hittar andra finansieringsformer, säger . Det kan faktiskttänkas att resurserna blir olika stora beroende på vilken finansieringsform mananvänder, men vi behöver kanske inte ge oss in på den debatten . Detväsentliga i det här sammanhanget är dock att man inte inkräktar på denplanering som har bedrivits tidigare, så att man inte tar anslag från andraangelägna projekt och lägger i de här projekten, exempelvis motorvägsbygget iBohuslän eller kommande fasta förbindelser över , utan att detta finansierasutöver de projektplaner som redan finns. Därvid uppstår inte det motsats- ochkonkurrensförhållande som jag förstår att är orolig för. Vägen i har ju diskuterats mot en alldelesspeciell bakgrund, nämligen nedläggningen av Uddevallavarvet. Det är dock intebara detta skäl utan även att den har ingått i en gemensam nordiskhandlingsplan som har gjort att man har sagt att den skall finansieras vidsidan av det ordinarie vägbyggandet. I övrigt frågar om det inte är nödvändigt attvi går ut med nya direktiv och talar om för att den planeringsram somman där har angett inte skall gälla utan någonting som bättre överensstämmermed vad jag har sagt. Jag tror faktiskt inte att det är nödvändigt att utfärdasådana direktiv. får givetvis uttrycka sin uppfattning, men det ärockså en fråga om i vilket tidsperspektiv vi sätter in de här diskussionerna.Vissa diskussioner förs ju, också av , i långa tidsperspektiv, ochskall föras i långa tidsperspektiv, men vad regeringen behöver ta ställningtill när vi konkret beslutar om olika objekt är de närmaste tre- ellerfemårsplanerna. Det är naturligtvis bra att ha en planering som tar sikte pålängre tidsperspektiv, men denna binder oss inte alls i samma utsträckning somnär vi diskuterar t. ex. treårsplanerna. Jag tror alltså inte att det behövs några nya direktiv.Det vi behöver veta är att som håller på med sin planering,för vi. Om extra medel för vägbyggnad i har sagts,också en diskussion om vägplaneringen inför ett trafikpolitiskt beslut . Dätror jag att vi bör ha goda förutsättningar att få de här frågeställningarnabelysta och göra riktiga avvägningar när vi kommer fram till dettabeslut. AnL 65 (): Jag förstår fortfarande inte hur vi skallkunna.klara av att nå en rättvisare resursfördelning över landet, om man ärberedd att prioritera de stora projekten. I en sådan satsning ligger ju en radolika styrmekanismer. Man måste exempelvis ta hänsyn till.miljön,resursfördelningen och den regionala balansen, och detta är sådana frågor somregeringen måste ha ett ansvar för. Om det är andra som svarar för de härprojekten, är det inte säkert att de går i linje med en bättre regional balansöver huvud taget. På den punkten har jag svårt att förståkommunikationsministern. Så länge han inte konkret är beredd att bromsa dessaambitioner har jag svårt att se hur kommunikationsministern kan stå och sägaatt man får en bättre fördelning av resurserna. Det är fråga om olika tidsperspektiv, sägerkommunikationsministern. Men ligger det verkligen i linje medkommunikationsministerns uttalande att halvera väganslaget till län förden närmaste tioårsperioden? Är det så att de stora projekten i första handskall prioriteras och glesbygdsvägar och andra resurstillskott i övriga delaräv landet skall tillgodoses först ? Här rör det sigju ändå om investeringar i hundramiljarders-klassen, och jag har svårt att seatt samhället skall både klara en rättvis fördelning och få pengar över tilldet övriga vägnätet, om man satsar så koncentrerat som det här kommer,att blifråga om - oavsett vilken typ finansiärer man har. Som jag har uppfattat , skall vi i län nuplanera enligt de resursramar vi har fått-20 milj. kr. Så längekommunikationsministern inte säger ifrån till , tvingas vi planeramed den inriktningen, och det innebär helt klart synnerligen bristande resurserför län. Jag tror att kommunikationsministern kan verifiera, efter sittsenaste besök i länet, att vi inte klarar oss med 20 miljoner. Överläggningen var härmed avslutad. 108 Svar på interpellation 1986/87:114 om extra medel för vägbyggnad iVästerbottens län AnL 66Kommunikationsminister : Herr talman! har frågatmig om jag är beredd att medverka till att under kommandeviriter erhåller extra medel för vägbyggnad. Jag delar uppfattning om att stora delarav länsvägnätet i och övriga skogslän är i behov avupprustning och att de svaga broar som begränsar- transportvikterna börförstärkas. Regeringen prioriterar dessa problem högt, och jag undersökerdärför vilka möjlighetersom finns att få till stånd sådana åtgärder tidigare än vad Prot.1986/87:49 som är möjligt med ordinarie vägmedel. Om extra medel för vägbyggnad i AnL 67 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministerSven Hulterström för svaret. I varje kommun i finns det ett flertalangelägna vägprojekt. Det rör sig om bärighetsförstärkningar,asfaltbeläggningar, ' broar, trafikfällor som måste åtgärdas osv. Efter samtalmed länets utmärkte vägdirektör kan jag för korrimunikationsministern berättaatt i var och en av länets 15 kommuner finns det minst 3 angelägna vägprojektsom i princip är klara för omedelbar start. Jag tolkar kommunikationsministerns svar som positivt, såtill vida som man arbetar för att redan kommande vinter skall fåett ordentligt tillskott för vägbyggande. Detta är helt nödvändigt av fleraskäl. Jag har undersökt det dagsaktuella läget för åkerinäringen och schaktentrep-rénöref.För närvarande står , eller nära hälften, av länets tippbilar helt lediga.Det rör sig om 115 lastbilar. När det gäller länets schaktentreprenörer står180 enheter helt utan arbete. Det motsvarar av maskinparken. Ser man på denärmaste månadernas utveckling, finner man att läget kommer att försäriirasytterligare. har, till min glädje, noterat att det iVästerbotten finns stora brister beträffande vägnätet. Ur såväl näringspolitisksom regionalpolitisk synpunkt är ett bra vägnät av största vikt. Större delenav har farit mycket illa under : Flertaletkommuner har haft en mycket negativ befolkningsutveckling.