prot · GA0989 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag vill endast erinra om att vi fråncenterns sida anser att riiånga förhållanden har visat att detskulle vara värdefullt med vissa grundläggande regler om' medlems rättigheter,exempelvis rätten att bli medlem i, rätteri till utträde ur och rätten att ståutanför en organisation samt rättigheter och skyldigheter vid hot om ellerbeslut'om uteslutning. Särskiltpå grund av att föreningar som ärorganiserade'som ideella kan ha en mycket omfattande verksamhet borde ävenfrågor om minoritetskydd, ekonomi, revision, skadeståndsskyldighet, ansvar föruppkomna förbindelser, upplösning av förening och även villkoren för att enideell förening skall betraktas som en juridisk person övervägas. Trotsatt ideella föreningar har synnerUgen stor betydelse i vårt samhälle och föross alla som enskildamedlemmar och medborgare och trots föreningarnas omfattande verksamhet, anserutskottsmajoriteten , , att det saknas skäl för enlagstiftning om ideella föreningar. Det bör observeras att både i centernsmotion och i den gemensamma borgerliga reservationen som har fogats tillutskottsbetänkandet begärs en utredning av frågan så att vi får behovet ochlämpligheten av en lagstiftning belyst. Rädslan för én sådan utredning ärförvånande om vi jämför- med reglerna för andra typer av organisationer. Riksdagenkommer att behandla regeringens förslag till ny lag om ekonomiskaföreningar. Även de ekonomiska föreningarna här synnerligen viktiga uppgiftersåväl för medlemmarna som för vårt samhälle. Även dessa föreningar är viktigainslag i vårt demokratiska samhälle. För dessa föreningar har vi haft enlagstiftning åtminstone . Jagvill nämna något om de regler som gäller och somföreslås ingå i den nyalagen om ekoriomiska föreningar, dvs. delar som avser medlemmarnas rättigheteroch skyldigheter. Lagförslagets tredjekapitel innehåller just sådana regler. I 1 § sägs: "får inte vägra någon inträde som medlem, om det inte finnssärskilda skäl för vägran med hänsyn till arten eller omfattningen avföreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annan orsak." I 4 § anges regler förutträde ur föreningen: "Enmedlem har rätt att säga upp sig fill utträde ur föreningen. I stadgarna fårföreskrivas att en uppsägning skall göras skriftligen och att uppsägnings- Prot.. 1986/87:89. 1986/87:89 handlingen skall vara försedd med medlemmens bevittnade namnunder- skrift. I I samma paragraf anges om- uteslutning; ... "Enmedlem får uteslutas ur föreningen på sådan grund som anges i ' * stadgarna. Föreningsstämman skall besluta om uteslutningen, ominte annat föreskrivs istadgarna." 16§ anges att styrelsen skall föra en medlernsförteckning och att den skall hållas tillgänglig, , Detfinns alltså grundläggande regler för, medlemmens ställning i en ekonomiskförening. Även om det självfallet är stor skillnad mellan ekonomiska ochideella föreningar, visar lagen om ekonomiska föreningar att man där utan attpå något sätt begränsa föreningsfriheten kan ha regler ungefär motsvarande demvi vill att rnan skall pröva vad gäller en lag om ideella föreningar. Jagvill fråga socialdemokraternas företrädare vad som är anledningen till att mananser att sådana grundläggande lagregler är obehövliga när det gällermedlemmens ställning i en ideell förening och varför man t. o. m. motsätter sigatt denna fråga utreds. har allfid slagit vakt om det omfattande och variafionsrikaföreningslivet i vårt land. Vi slår även vakt om den enskildes ställning såvälgentemot samhället som gentemot organisationerna. Det är mot denna bakgrund viviU att man inom ramen för organisationsfriheten skall låta utredaförutsättningarna för en lagstiftning som främst skall ge garantier för denenskildes ställning inom och gentemot sin organisation. Det är därför som vitillsammans med och har fogat en reservation tillutskottsbetänkandet, vilken jag härmed yrkar bifaU tUl. Anf.89 (): Frågan om lagstiftning rörande ideella föreningar är ett krav söm iolika motioner aktualiserats här i . Underde har kraven återkommit så gott som . Kraven harvarit lagstiftning eller utredning av frågan, och kraven ärdesamma. Formen för dessa krav har varit densamma, dvs. motionerfrån enskilda ledamöter. , när det var olika borgerligaregeringar här i landet, kom ingen proposition i denna fråga. Men oavsettformen för hur.dessa krav framförts är det uppseendeväckande att motionärernainte förmått att anföra några nya motiv, konkreta åtgärder eller åberopat någrasärskilda händelser soni inträffat i samhällsUvet till stöd för kraven. Jag kaninte dra någon annan slutsats av detta än.att alla ideella föreningar i vårtvittförgrenade föreningsliv tydligen skött sig mycket bra, vilket för mig inteär förvånande. Föreningarnasomfattande verksamhet är en betydelsefull del av samhälls Uvet i dess helhet, men man får aUtmer intrycket att motionärernas motioner lever ett alltmera isolerat liv här i . Om man nu ändå granskar några av de konkreta förslag som framförts i motionerna, stannar rnan först vid kravet där det sägs att det mest väsenfliga i en lagstiftning är att lägga fast regler för en medlems inträde i en förening eller utträde ur föreningen. 144 Menar verkligen motionärerna att just detta skullevara ett problem för exempelvis religiösasamfund, , idrottsrörelsen eller före-, ningar somstöder-vetenskaplig forskning, föreningar för välgörenhet, alladjurskyddsföreningar eller politiska partier? Jag tror inte alls att det ärnågot problem för dessa organisationer. Vad avser motionärerna med ett sådantkrav? För min del är jag helt övertygad om att resp. förening inom ramarna försina stadgar handlägger dessa frågor med både ansvar och omdöme. Ettannat krav som förs fram i motion L203 lyder på följande sätt: "En sådanlagstiftning bör innehålla regler om t. ex. en medlems bundenhet av beslut som fattas utanmedlemmens direkta medverkan ." finns anledning att frågavad motionärerna verkligen avser. Låtoss tänka oss följande händelse. En förenings styrelse kungör i laga ordningatt ett visst ärende skall komma upp till behandling på ett möte vid angiventidpunkt, och dagordningen för mötet fyller alla anspråk på tydlighet ochfuUständighet. Efter debatt på mötet kommer medlemmarna fram till ett beslut,som är fattat i demokratisk ordning. Beslutet tillkännages därefter till allamedlemmar. Betyder motionärernas krav på denna punkt att en medlem som intedeltagit i mötet inte behöver känna sig bunden utav mötets beslut? 1 klarhetensintresse vore det bra med ett klart besked från motionärernas sida. Om detta ärvad motionärerna avser måste man fråga sig vilken form av demokrati vi är påväg emot. Jagvill göra två korta tillägg. sade att syftet med dessa motionersom nu återkommer på nytt är att brännmärka de nuvarande förhållandena. Det gälleratt slå vakt om den svages förhållande till den starke. Men jag tror att AllanEkström också bör tänka på att många svaga människor sammansluter sig just i enideell förening för att genom föreningen kunna hävda sina intressen gentemotden starke. Varför skall då staten blanda sig i föreningens angelägenhetergenom lagstiftning? Om vi har intresse för att slå vakt om de svaga människornabör vi låta dern bilda sina föreningar och därigenom hävda sina intressen. Mina och många andra människors erfarenheter av de ideellaföreningarnas arbete är mycket positiva. Vi kan inte finna att det har häntnågot i vårt samhälle som skulle motivera en lagstiftning om deideella föreningarna. Jag tror inte heller att en eventuell framtida lagstiftningskulle ge en bättre situation i de ideella föreningarna. Kommer vi att fåmycket fler kloka styrelseledamöter i alla föreningar om vi får enramlagstiftning? Nej, jag är övertygad om att fria val inom organisationernafill styrelsen och andra förtroendeuppdrag är en mer effekfiv metod än enramlagstiftning, för att föreningarna med ansvar och omdöme skall fullgöra sinaåligganden. Jag yrkarbifall fill utskottets hemställan. 90 ()replik: Jag har självfaUet en lika positiv inställning tiU ideella föreningarsom . Jag fillhör själv flera sådana; det gör vi säkert alla.Men erfarenheten har visat att allt inte är bra beställt. Jag har hänvisat tiUflera rättsfall från högsta domstolen som alla har det gemensamt att denenskilde varit tvungen att gå fill allmän domstol för att få sin rätt. Vår regeringsform innehålleren rätfighetskatalog. 10Riksdagens protokoll 1986/87:89 1986/87:89 ochEuroparådskonveritionen också. Blotta misstanken om maktövergrepp ochrättsmissbruk gör att den fättighetskatalogen är befogad.-Fungerar ~ \ ~ alltinggott och väl behövs inte några lagar, men det är vid de tillfällen dä det / ° . .' inte gör detsom de behövs. Jag upprepar atterfarenheten har visat att allt ° inte är väl beställt; I det senasterättsfallet från högsta domstolen, NJA 11982 s. 853, var det ettfackförbund som åberopade en skiljeklausul som högsta domstolen underkände såsominte förenlig med rättssäkerheten. Ivår geriiensamma reservation hänvisas också till en rad exempel som visar hurangeläget det är att det finns regler till'förmån för den enskilde. Jag hoppasnaturligtvis att dessa regler inte skall behöva åberopas av den enskilde; Mende gör säkert nytta genom att bara finnas där. Anf.91 () replik: Efter att ha lyssnat på bUr jag fundersam ochundrar om han inte något har missuppfattat - kanske avsiktligt missuppfattat -strävandena bakom de krav som vi framför. citerade ur enmotion, men den härleder sig i varje fall inte från , och jag skalldärför-inte kommentera vad söm sägs där. Vi står bakom vår motion jämte denreservation som är avlämnad. Somjag framhöll i mitt inledningsanförande är avsikten med värt krav att det skalltillsattas en utredning som undersökeri vad mån det finns behov av och kan varalämpligt riied en lag som anger grundläggande regler för ideella föreningar! Ensådan lag skall'inte pä något sätt hindra föreningarna, men skapa vissagrundläggande garantier för medlemmarnas ställning. Jagjämförde med lagen om ekonomiska föreningar öch pekade på att man . när detgäller dem anser det viktigt att lagen omfattar medlemmarnas rättigheter ochskyldigheter. Naturligtvis är medlemmarna i det fallet bundna genom vissekonoiriisk verksamhet, och deras ställning kan därför i viss mån" varaannorlunda, men principerna är desamma. Vi motiverar ju inte lagstiftningen förde ekonomiska föreningarna med att medlemmarna har niisskött sig, utan degarantier som skapats genom lagstiftningen har tillkommit utan att man för deriskull misstänker att det har förekommit missbruk på något sätt. Vadgäller relafionen mellan ideella föreningar och deras medlemmar finns det utantvivel exempel på problem. Här talas om demokrafiska beslut, riien idebatterna" om kollektivanslutnirigen talar partivännermed samma känsla om de beslut som sammanhänger med den och betecknar dem'sorndemokratiska. Ivår motion har vi tagit upp frågan med syftet att stärka både medlemmens ochföreningens ställriing. Om vi har en lagreglering som anger vikfiga principerför medlemmarnas ställning, innebär detta att det skapas förutsättningar fören ökad tilltro till organisationernas förmåga att fungera och till derasverksamhet. Därigenom gagnar man både föreningarna' och deras funktionärer.Syftet är alltså inte att reglerna på riågot sätt skall motverkaföreningslivet, utan det är fråga om att undvika att det ges anledningtill'vissa debatter om föreningarna som faktiskt skadar föreningslivet. Vivill alltså både stärka medlemmarnas ställning och gynna föreningslivet 146 i vari land. 92 LENNARTANDERSSON (s) replik: Jäg vill först bekräfta for att det citat jag gjorde ur en av de aktuella motionerna irite var ett citat ur-en motion-från . ;' ' . Jaglyssnade mycket uppmärksamt på inledningsanförande och begärdeefteråt att han skulle lämna konkreta besked om i vilka organisationer det harinträffat några händelser som motiverar en lagstiftning. Jag kan nu konstateraatt både i sitt inledningsanförande och i sin repHk nästanuteslutande talade om fackliga organisationer.. Av den anledningen tycker jagfakfiskt att motionerna är felrubricerade. Vi skulle alltså kunna sortera bortalla ideella föreningar förutom de fackliga organisationerna. Den rättarubriken på motionerna borde då egentligen vara Lagstiftning mot fackligaorganisationer. Men om detta är syftet, , säg det då rent ut! Taladå om vilken lagstiftning ni vill ha gentem'ot de fackliga organisationerna! Omde fackliga organisationerna är det primära målet, då kan jag bättre förstå;ettoch annat separat yrkande i de olika motionerna. Då kan jag också förstå vilketsyfte som ligger bakom, nämligen att minska de fackliga organisationernasinflytande. Det är helt uppenbart. Men om yrkandena skall gälla alla ideellaorganisationer, då får jag lov att säga att de framstår som mycket konstiga. 1986/87:89 ; Anf.93 () replik: påstående att jag skulle vara på krigsstigen baragentemot de fackliga organisationerna är orättvist. Jag skall ' citera tremeningar ur mitt anförande: "I högsta domstolens domar kan man hittaprocesser om uteslutning av medlem ur tandläkarförening, kennelklubb, båtklubboch mannekängförening. Beslutet om uteslutning kari även i sådant fall drabbaden enskilde mer eller mindre hårt. I fallet med-uteslutningen iir en båtklubb- för att nämna ett av fallen - gällde konsekvenserna tillgång till hamn ochbåtuppläggningsplats, anordningar vilka sannolikt tillkommit med stöd från detallmänna;" Jaghar ingen ytterligare kommeritar. 94 (): De ideella organisationerna är ett omistligt inslag i ett gottsamhälle. De gör utomordentligt värdefulla insatser på en rad olika områdensåsom i fråga om facklig och politisk verksamhet, idrott, religionsiitövningoch socialt arbete. Detär angeläget att slå vakt om mångfald och oberoendeinörii föreningslivet. Varje föreriing skall ha möjlighet att utyeckla sinegenart. Staten skall uppmuntra, inte försvåra, ideella insatser i fria'folkrörelser. Ivissa situatipner har frågan om den enskildes ställning gentemotorganisationen' aktualiserats. Det allvarligaste exemplet på att en organisationsatt sig över enskilda människors rättigheter är kollektivanslutningen tillpolitiskt parti. Meri-även andra likartade fall kan närrinas såsom organisationsklausul,och beslut om kollektiv sakförsäkririg. I sådana fall är det nödvändigt attskydda den enskildes rätt. 1986/87:89 I enborgerlig trepartimotion föreslås en lag mot kollektivanslutningen. olikamotioner till årets föreslår bl. a. ändring i ; \ I grundlagenför att säkerställa den negativa föreningsrätten, förbud mot agstif ning be raff- organisationsklausuler, förbud mot kollektiva sakförsäkringar utan individu- ande ideella föreningarg,j aniujjng Qh .fört)ud mot blockader av enmansföretag. Syftetmed en ramlagstiftning för ideella föreningar kan i denna, del tillgodoses medandra åtgärder. Vi gör dock bedömningen att en mer detaljerad reglering avideella föreningars inre arbete i en samlad lagstiftning står i mindregodöverensstämmelse med vår syn på de ideella föreningarnas integritet ochoberoende. Vi har därför avstyrkt motionerna. Anf.95 (): Jag vill gärna komplettera anförande på en punkt, ochjag vill replikera vice ordföranden i lagutskottet genom att säga följande. Vårtförslag är ingalunda riktat mot de fackliga organisationerna. Jag vill ta etttypexempel och redogöra för en händelse som inträffade inom statensinvandrarverk. Det gällde en invandrarorganisation som hade årsmöte. Däravsatte man plötsligt den tidigare styrelsen och valde en ny. Det accepteradesinte ay den gamla styrelsen, utan man höll ett nytt årsmöte. finns detplötsligt två stycken invandrarorganisationer med samma namn, bägge med såmånga medlemmar att de är statsbidragsberättigade. Jagskulle gärna vilja ställa en fråga till vice ordföranden i lagutskottet,tillika ordförande i kommunfullmäktige i . Låt oss säga att det inomen idrottsklubb i inträffar en kuppartad händelse som leder till plötsligt har två organisationer med samma namn - bägge med så stort antalmedlemmar att de bör ha bidrag från kommunen. Tyckerändå inte att det finns anledning att se över denna fråga, såatt exempelvis ett organisationsnamn är rättsligt skyddat för en ideellförening? Jag tycker det. Ettpolitiskt parti kan inte utan vidare anta ett namn, eftersom det finns reglerom registrering och skydd för politiska partiers namn. Men något sådant skyddfinns inte för ideella organisationer. Just det som inträffade medinvandrarorganisationer inblandade visar behovet av lagstiftning till skydd förideella föreningar. Anf.96 (): Det var ju bra att lagutskottets ordförande deklarerade att det inteenbart är fackliga organisationer som avses i dessa motioner. När man lyssnartill inledningsanförande, som till tre fjärdedelar handlar om defackliga organisationerna, kan man inte få något annat intryck än attmotionerna i första hand är avsedda att begränsa de fackliga organisationernasverksamhet. talar Per-OlofStrindberg om invandrarorganisationerna. inte att det var någotsärskilt väl valt exempel. Jag är inte alls övertygad öm att man gör det lättareför iiivandrarna att bilda organisationer och hävda sina intressen genom att införaen alltmer detaljerad lagstiftning här i landet. 148 Invandrarna får aUt större hinder att övervinna, allt fler regler attlära sig innan de kan bilda sinaföreningar och få i gång verksamheten. Detta gagnar inte'de kommuner därinvandrarna är bosatta och verksamma. Det behövs ett mycket nära samspel mellaninvandrarorganisationerna och berörda kommuner. Beträffandedet andra exempel som tog upp, som gällde det fallet att t. ex. enidrottsförening skulle spricka och två olika organisationer bildas ifortsättningen, är mitt svar följande. Om motsättningarna i en förening är såstora att man inte ens kan enas om att välja en styrelse utan måste bilda en nyorganisation, så löser man inte de motsättningarna med den ramlagstiftning somdet talas om i de här motionerna. Om motsättningarna är så starka somStrindberg visar i sitt exempel, kommer vi ändå att få uppleva att det bildastvå idrottsföreningar, trots att det har funnits en lagstiftning. Denlagstiftningen kommer inte alls att lösa de här problemen. Anf.97 (): Det är verkligen inte lätt att göra vice ordföranden i lagutskottetnöjd. Jag ber om ursäkt för att jag tog just en invandrarorganisation somexempel. Det är möjligt att det var illa valt, men det var ett aktuellt exempelsom jag hade framför mig. Här finns bland ideella föreningar en situation somär sådan att vi kan ha behov av en lagstiftning - definitivt inte för attförsvåra deras verksamhet utan för att underlätta den och för att underlättaför det samhälle i vilket de verkar. Det skulle också gälla för en idrottsförening. Visstkan det inträffa i ideella organisationer - jag har fillhört många under årenslopp - att oenighet uppstår, och nog vore det väl ganska bra, LennartAndersson, att ändå ha något stöd i lagen för hur man från samhäUets sida skallbehandla organisationerna i en sådan konfliktsituation. Jag yrkar bifall till denreservation som har fogats till betänkandet. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) 1986/87:16 om detallmännas skadeståndsansvar m.m. Detallmännas skadeståndsansvar m. m. Det allmännasskadeståndsansvar m. m. 98 (): Som jag framhöll i det föregående överläggningsämnet - det om ideellaföreningar - gäller frågan här relationen mellan den enskilde, "den lillemannen", och staten, det allmänna. Och som jag nämnde då är utstakandet avdenna gräns av fundamental betydelse för betygsättningen av rättsstatenSverige. Förett antal år sedan slog myndigheterna till mot bUhandlaren iVimmerby. Med utnyttjande av den enhälligt antagna betalningssäkringslagenkrossade myndigheterna Alvgaards verksamhet. Detallmännas skadeståndsansvar m. m. sedan26 år tillbaka varit återförsäljare för i . visadedet sig att myndigheternas tillslag saknat grund. hadeAlvgaard enligt egen bedömning förlorat nära 2 milj. kr.. 1oktober 1984 slog myndigheterna till mot småföretagaren 1 ,också denna, gång med stöd- av betalningssäkririgslagen. visadedet sig att skattemyndigheterna även i detta fall varit ute helt i ogjortväder. Antagnu att min skildring, som jag häriitat ur dagspressen; är helt inväridningsfri. I så fall har det allmänna genom oriktig myndighetsutövning tillfogat enskilda medborgare betydande skada.av såväl ekonomisk som ideell natur. Staten har krossat deras ekonomi och utsatt dem för medmän niskornas ringaktning. Det är svårt att så här utifrån verkligen kunna sättasig in i de drabbades situation när den. var som värst. i '-., , Vemskall då bära de ekonomiska konsekvenserna av att staten begått fel och handlat oriktigt under utövande av sin myndighetsroll med det makt språk som följer därav? Skall den som utsatts för integritetskränkningen själv bära skadan eller skall denna bäras av oss alla gemensamt? är rättsläget det.att den enskilde själv har att bära skadan, såvida inte någon offentlig funktionär kan anses ha vållat skadan genom att ha handlat vårdslöst på ett ej alltför obetydligt sätt. Kan funktionären däremot icke klandras,för sin myndighetsåtgärd, undgår staten att gottgöraden enskilde dennes skada. Är denna värdering, som ligger till grund skadeståndslag, fortfaran de riktig? Det anser icke vi borgerliga, men det gör däremot socialdemokra terna.. Deri eriskildebör ligga närmare till än staten att svara för den skada som staten tillfogat honom - detta är ett uttryck för socialdemokratisk ideologi. . ' .-'' - - Hurär situationen inom ett närbesläktat område, nämligen då myndigheterna fullgörsin sérviceskyldighet med stöd av den nya förvaltnirigslagen? A, övervägde att inropa en jordbruksfastighet - belägen i Ronnebykommun - på exekutiv auktion. Innan inropet skedde, diskuterade A medvederbörande kronofogde hur det förhöU sig med lantbruksnämndens tillstånd tillförvärvet. Kronofogden uppgav då att det ej skulle vara några problem för A atti framtiden behålla fastigheten. Även om han fick avslag på sin ansökan hoslantbruksnämnden, kunde han - enligt kronofogden -r ånyo . förvärva fastighetennär denna såldes vid offentlig auktion. Upplysningenorii innehållet i jordförvärvslagen var oriktig. Den som inroparjordbruksfastighet på exekutiv auktion måste avyttra den , om han ejutverkat tillstånd av lantbruksnämnden. Vid sådan avyttring-som i sista handskall ske på offentlig auktion genom kronofogdemyndighetens försorg - fårförsäljaren inte på nytt uppträda som köpare, något söm otvetydigt framgår av17 § samma lag. A, som emellertid förlitade sig på riktigheten äv,kronofogdensbesked om gällande rätt, inropade fastigheten vid den exekutivaaukfionen." Sedan A därefter förvägrats förvärvstillstånd, ansåghän sig tvungen att sälja fastigheten. Genom denna fastighetsaffär åsamkadesAskada för . Avände sig fill justitiekanslern, som fill att börja med slog fastsattkronofogdens upplysningar om innehållet i bestämmelserna i jordförvärvslagenvarit felaktiga JK-Beslut .1983, C13. För att skadestånd skall utgå enUgt >iideständslagenfordras emellertid härutöver att den påtalade felaktigheten Agr mm vid"myndighetsutövning". Det var det emellertid inte fråga om här. -Kfick därmed ingen gottgörelse alls från statens sida. Iett arinat fall hade från i en kommun - det var - lämnats den felaktiga uppgiften att en viss fastighet som varit föremål för försäljning varit ansluten till det kommunala va-nätet. Enligt köparen skuUe köpeskillingen ha nedsatts med ca , om han känt till att så i själva verket inte var fallet. ' Enligthögsta domstolen (NJA 1985 s. 696) hade det felaktiga beskedet ej avsettinnehållet i något beslut. Det hade inte heller rört något aktuellt ärende hoskommunen. Upplysningen hade således icke,haft karaktären av förhandsbesked e.d. Inte heller i övrigt kunde upplysningen anses ha haft ett sådant samband medkommunens myndighetsutövning att det varit fråga om en åtgärd vidmyndighetsutövning. Det grundläggande villkoret för skadeståndsansvar enligtskadeståndslagen var därmed enligt högsta domstolen inte uppfyllt. '