prot · GA09129 · 1986-12-31 00:00:00 — Dä Swedfurtds verksamhet ingår ibiståndet har frågan överlämnats till mig. Gurtrtel Jonäng frågar, om det kan anses förenligt medjämställdhetssträvanderta i vårt land och med tonvikten på kvinnoinriktatbistånd, att det inte ingår någon kvinna i . Mitt spontanasvar är nej, men jag vill nyansera något. utgår i sinfråga enbart från de ordinarie ledamöterna i styrelsen. Bland de personligasuppleanterna återfinns fyra kvinnor, så när styrelsen träffas är den ändå inteen kompakt manlig församling. I skall enligtstadgan finnas företrädare för industri, bank- och kreditväsende, liksom förkooperation och facklig verksamhet. Jag tvingas konstatera, att dessa områdenär starkt mansdominerade i det svenska samhället. Bristen på jämställdhetåterspeglas i de nomineringar vi fått på kandidater från berörda parter ochbegränsar också mina möjligheter att hitta alternativ. Jag kan ändå lova GunnelJonäng att aktivt söka kvinnliga kandidater så srtart det blir aktuellt medrtågon nytillsättning i styrelsert. 134GUNNEL JONÄNG (c); Jag ber att få tacka biståndsministern för svaret på min fråga. Jagförstår att det känns litet genant för biståndsministern att behöva medge attdet inte ingår någon kvinna i , och dessutom veta med sigatt man själv bär ansvaret för detta trista faktum. Det var ändå så sent som ivintras som det skedde förändringar i styrelsen. Det borde ha ringt en litenklocka dä i biståndsministerns öron. Biståndsministerrt talar om de mårtga kvinnorna som ärsuppleanter. Det förbättrar inte saken, utan snarare tvärtom, för det måsteinnebära en något märklig uppfattning om kvinnor, nämligen att kvinnor inte ärtillräckligt bra för att bli ordinarie i styrelsen. Det är att hamna ur askan ielden. Företrädare för industrin skall finnas i styrelsen. Ja,men det finns ändå också många kvinnliga företagare som är dugliga. Omolika parter skall föreslå kandidater brukar det bli två namn - en man och enkvinna - att välja på, så det borde ha funnits ett urval. Det är inte ordet kvinna knappast -fannsmed i biståndsbudgeten. Genom motioner och påverkan, inte minst från ,arbetar vi nu med ett kvinnoinriktat bistånd. Biståndsministern skriver själv iår i propositionen härvidlag: Kvinnornas roll i och i biståndet ärnågot som jag särskilt vill framhålla. Det är naturligtvis mot den bakgrunden nödvändigt att manhar med kvinnor och kvinnors värderingar och erfarenhet i alla biståndsorgan.Det är en föråldrad uppfattrting att kvinnor inte är lika duktiga som män. avger bistårtdsministern här ett löfte att aktivt sökakvinnliga kandidater. Jag skall därför göra pinan kort och ha förhoppningar omatt det snart skall gå att hitta någon kvinna i styrelsen. Prot.1986/87:129 ' '- Om nya arbetstillfällen för SSÄ B-anställda i Överläggrtirtgenvar härmed avslutad. 35 § Svar på fråga 1986/87:610 om nya arbetstillfällen förSSAB-anställda i 135 TREDJE VICE TALMANNEN; I frånvaro får ta emot svaret. har frågat mig om jag ärberedd att ta initiativ så att ingen av de anställda i avskedas utan attannat arbete erbjuds på orten. MBL-förhandlingarna om den föreslagna strukturplanen förSSAB har avslutats även beträffartde Luleåverken. MBL-förhandlirtgarnarörande trygghetsfrågorna har ännu inte påbörjats. Förarbetet med att skapa ny sysselsättning vid berördastål- och gruvorter har redan inletts. Regeringen har bl. a. tagit initiativtill en central arbets-grupj) inom med uppgift att föreslåutvecklingsåtgärder föi-näringslivet och arbetsmarknaden i , liksom iBorlänge och Väster-bergslagen. Prot.1986/87:129 ; Om nya arbetstillfällen för.SSAB-anställda i 137JAN JENNEHAG (vpk): Jag tackar industriministerrt för svaret. Uppgiftert att genom utvecklingsåtgärder för näringslivetoch arbetsmarknadert i ge kompensation åt 700 rnänniskor är naturligtvisinte lätt. Det går knappast att locka småföretag och tro att man därmed kanersätta en industri av detta slag. Det behövs alltså mycket pengar. Låt mig ta ett exempel från min hemort. I byggde SCA-Östrand om sin anläggning för drygt 1miljard kronor. Det medförde visserligen inga nya arbeten - tvärtom. Syftet varen rationalisering, och man minskade i stället antalet anställda. Men enmassafabrik kostar tydligen . Jag föreställer mig att investeringar av det slag somskulle behövas i uppgår till motsvarande belopp. Jag är alltså intelugnad av industriministerns svar. Det som krävs för del ärnaturligtvis systemlösningar av andra digniteter än vad som kanske harföresvävat industriministern i detta fall. Jag har i mitt svar klarlagt att arbetetredan har börjat på att ta fram insatser för utveckling av näringsliv ocharbetsmarknad på de orter som drabbas av ;s strukturåtgärder. Jag kanförsäkra att vi inte kommer att lämna vare sig berörda orter eller berördamänniskor i sticket. Regeringen har vid flera tidigare besvärliga neddragningarvisat att vi menar allvar med detta. Jag tror också att bör hagoda erfarenheter just från sin hemkommun av att det går att medsamhällsåtgärder och insatser frän alla berörda åstadkomma en breddadnäringslivssektor och därmed också en bättre framtid för de människor somberörs. 139 (vpk): Industriministerrt har alldeles rätt.Naturligtvis har de åtgärder som han anger vad gäller haft effekt. Det äringen tvekan om att det är ett exempel på lyckade satsningar. Det som är svårigheten i Luleåärrtaturligtvis att det i norra delen av landet - jag menar, nu verkligen norradelen - finns sä få andra traditionella lokaliseringsfaktorer som ärattraktiva. Därför fordras ert aktivitet från samhällets sida av ett annat slagän de lyckade satsningar som industrirninis-tern hänvisade till. Jag är tacksam för erkännandeatt regeringens insatser i har gett effekt och för det höga betyg som hanhar utfärdat, att det går att med samhällsinsatser åstadkomma ett nyttnäringsliv och nya jobb. Jag hoppas att han för budskapet vidare till PaulLestander i , att regeringen med framgång har satt in åtgärder föratt klara svåra strukturomvandlingsproblem. Men efter detta skall jag gärna ge ett erkännande åt JanJennehag för hans argumentering, att det är utomordentligt svårt att åstadkommaföretagseta- bleringaroch nya verksamheter i . Det beror på att staten hitfills Prot.1986/87:129 öm reglerna för patientförsäkring ensam harfått bära huvudbördan av sådana insatser och att det privata näringslivet istort sett har svikit . 141 (vpk): I det sista vill jag också instämma och hävdaatt det är endast genom samhällsinsatser som vi kan skaffa nya arbeten iNorrbotten. Överläggningen var härmed avslutad. 36 § Svar på fråga 1986/87:560 om reglerna förpatientförsäkring har frågat mig vilka åtgärderregeringen vill vidta för att självrisken inom patientförsäkrirtgen skalldrabba den som tecknat försäkringen och inte den skadade. Någon särskild författningsreglering av skador somuppstått genom felakfig medicinsk behandling finns inte, utan skadeståndsfrågorinom hälso-och sjukvårdens område skall bedömas enligt bestämmelserna iskadeståndslagen. Detta innebär att den skadelidande för att få ersättning iallmänhet måste kunna visa att skadan orsakats genom fel eller försummelse frånvårdpersonalens sida. finns dock en särskildansvarsförsäkring för hälso- och sjukvården, kallad Pafientförsäkring vidbehandlingsskada. Försäkringen meddelas av ett konsorfium av försäkrirtgsbolag,och bl. a. samfliga sjukvårdshuvudmän har frivilligt anslutit sig tillförsäkringen. Ersättning från pafientförsäkringen utgår utan att den skadelidandebehöver bevisa att förutsättningar för skadeståndsansvar föreligger. Eftersom pafientförsäkringen tillkommit avtalsvägen,ankommer det inte på regeringen att uttala sig om det försäkringsavtal somsjukvårdshuvudmännen tecknat eller om fillämpningen av detta. Jag vill erinraom att så sent som tagit ställning fill mofioner omförsäkringen och då inte funnit att det behövdes några åtgärder från riksdagenssida. Jag kan avslutningsvis nämna attdet för försäkringen finns en särskild samrådsgrupp, i vilken ingår företrädareför de avtalsslutaude parterna. Denna grupp har till uppgift att fortlöpandefölja utvecklingen och när det är motiverat ta inifiafiv till förändringar aversättningsbestämmelserna. 143 SIGGEGODIN (fp): Jag får tacka socialministern för svaret. Landstingen har tecknat patientförsäkringen efterrekommendafion av , och i den rekommendationen finns detinskrivet att innan ersättningen utbetalas skall den skadade betalasjälvrisken, . Det har förvånat mig och många andra attdet är på det sättet. Det är alltså den skadade, den som har fått rätt fillersättning, som skall betala självrisken. Man får ta risken vid behandling avexempelvis en 8 protokoll 1986/87:129 landstingsläkare att få enskada, kanske för hela hvet, och om den tråkiga händelsen inträffar dessutombetala en självrisk. Självriskenskall inte betalas av den som teckrtat försäkringen, nämligert ,utan av den som tillerkänts ersättningen. Det förfaringssättet rimmar väldigtdåligt med hur andra försäkringar fungerar. Dessutom har detta påfund intekommit till av ekonomiska skäl. För landstirtgen är det ju fråga om en ytterstliten summa. Det handlar egentligen om felräkningspengar. Jagskulle vilja påminna socialministern om att de drabbade människorna inte harslutit något avtal. Det måste väl ändå vara en uppgift både för ochregeringen att ta fill vara dessa människors rättigheter. Socialministernssvar,visar inte på någon väg att komma fram, men jag skulle ändå vilja frågasom avslutning: Tycker statsrådet verkligen att människor som skadas inomvården också skall betala landstingens självrisk? På vilka grunder skall degöra det och av vilka skäl? Dusom är skadad skall också betala självrisken! Är det vad vi skall säga till dehär människorna? Jag vill erinra om att det har funnits självrisk i det härsystemet. utgör självrisken av basbeloppet vidskadefillfället. Somjag har sagt i mitt svar, har pafientförsäkringen fillkommit genom avtal.Riksdagen har också sagt, när den här frågan behandlades för någon tid sedan,att såväl patientförsäkringen som läkemedelsförsäkringen får anses i alltväsentHgt tillgodose krav söm ställs. har inte ansett att det behövsnågra ytterligare åtgärder. Anf,145 (); Jag är medveten om att det har funnits självrisk fillbaka.Jag vet också att den har höjts från 500 fill . Jagtycker att det här är en märklig fråga. Självriskkostnaderna som landstingenbetalar är ju väldigt låga. Det handlar om 50 000 ä . för ettlandsting: Det är, som jag sade tidigare, felräkningspengar. Manskall också ha klart för sig att människorna som tillerkänns ersättning harhaftextra kostnader på grund av skadan - resekostnader, inkomstbortfall under enlång behandhngstid osv. Därförborde man se efter om det inte går att komma fram på andra vägar. Jag tyckeratt socialministern borde fundera på om det inte är möjligt att i stället sägaatt man kunde låta bli att betala ut småsummor, exempelvis upp till 1 000 kr.Det vore vettigare än att tillämpa ett system med självrisk. Överläggningenvar härmed avslutad. 37 § Svar på fråga1986/87:574 om studerandes rätt att tillgodoräkna sig sjukpenninggrundandeinkomst har frågat mig om regeringen avser vidta några åtgärderför att ändra på det förhållandet att en studerande som har en vilandesjukpenninggrundande inkomst (SGI) från förvärvsarbete före studiefiden blir ävmed den om vederbörande inte ansöker om och får beviljat studiemedel. Bestämmelsernaom vilande SGI bygger på att beviljat studiestöd skall utges även försjukperioder . Ett enkelt sätt att avgöra om en personstuderar är om vederbörande uppbär studiestöd, eftersom fåruppgift om detta från centrala . Den som inte ansöker omeller beviljas studiestöd måste förutsättas försörja sig på något annat sätt.Sker detta genom förvärvsarbete blir han SGI-placerad på grundval av inkomstenfrån det arbetet. Eftersom sjukpenningen avser att kompensera för ettinkomstbortfall till följd av sjukdom bör ersättningen i det senare falletbaseras på denna arbetsinkomst. Jag finner inget skäl attföreslå någon ändring i denna ordning. Anf.147 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Anledningen till min fråga är att detskulle innebära en förbättring när biföll regeringensförslag om ett förbättrat försäkringsskydd vid sjukdom under sommarferier fördem som har en vilande sjukpenninggrundande inkomst som är högre än densjukpenninggrundande inkomsten under studiefiden. Förbättringen innebär att denvilande sjukpenninggrundande inkomsten aktiveras under sommarferier och vidföräldraledighet. Jag hade då inte klart för mig att den studerande skulle varatvungen att låna pengar av staten för att få denna förmån. Det står i lagen omallmän försäkring 3 kap. 5 § "studier, för vilka han uppbär studiehjälp,studiemedel eller särskilt vuxenstudiestöd". I praktiken innebär detta attom en studerande anser sig inte behöva studiemedel ellerunder någon del avstudiefiden försöker att klara sig på egen hand, t. ex. genom att använda egetsparkapital, försvinner den vilande sjukpenninggrundande inkomsten. Så görockså kapitalet. Statsrådetsäger att om man inte söker eller beviljas studiestöd, måste man förutsättasförsörja sig på annat sätt. Annat sätt kan faktiskt vara att leva på egetsparkapital. Enligt mitt sätt att se straffas alltså den som försöker hållanere sina studieskulder. Jagskulle vilja ställa ytterligare en fråga till statsrådet; Varför är förmånen omvilande sjukpenninggrundande inkomst helt knuten fill studiemedlen? Överläggningenvar härmed avslutad. Omstuderandes rätt att tillgodoräkna sig sjukpenninggrundande inkomst 38 § Svar på fråga1986/87:576 om den rättspsykiatriska vården har frågat mig om hur jag bedömer arbetssitu-afionen inomden rättspsykiatriska undersökningsverksamheten och om derättspsykiatriska klinikerna och de tre stafionerna kommer att arbeta medfullgod kapacitet. Somframhållits i frågan har förhållandena inom rättspsykiatriska undersökningsverksamhetenvarit mycket problematiska . Regeringen har i skilda sammanhanguppmärksammat problemen, och i anslutning till det arbete som pågår med attreformera lagstiftningen om den psykiatriska tvångsvården förbereds bl. a. enorganisationsförändring som syftar till en närmare samordning mellan vård- ochundersökningsverksamheterna. Enligt regeringens bedömning bör reformen kunnaskapa förutsättningar för att långsikfigt lösa problemen vad gäller derättspsykiatriska undersökningarna. Parallelltmed dessa långsiktiga inifiativ har på regeringens uppdragvidtagit åtgärder för att effekfivisera verksamheten, och indikationer finnspå att undersökningstiderna har minskat samt att väntefiderna i häkte börjarkunna reduceras. Liksomför andra verksamheter som har motsvarande karaktär kan självfalletsommarsemestrarna innebära vissa störningar. Ufifrån tidigare erfarenheterbeslutade inför föregående sommar att begränsasommarstängningarna och har inför kommande sommar beslutat om ytterligarebegränsningar. Enligtmin bedömning har vidtagit de åtgärder som är möjliga attgenomföra för att bibehålla kapaciteten inom den reguljära organisationen undersommaren. Eftersom det finns indikation på att undersökningsfiderna börjarminska bör arbetssituafionen kunna förbättras avsevärt denna sommar i förhållandefill vad som varit fallet . Anf.149 (): Jag tackar statsrådet för svaret, men jag tycker att det var ovanligtmagert. Jag vill ställa frågan till statsrådet: känner ansvar förrättspsykiatrin i landet? På tvår man sina händer, påsocialdepartementet likaledes. Frågar man sjukvårdsdirektionerna, som ärnärmast vårdklientelét och vars resurser är starkt begränsade, får man tillsvar att personalen där känner vanmakt inför dagens läge och särskilt införsommaren. Frågar man statens förhandlingsnämnd bhr svaret att förhand-Ungarpågår på uppdrag av regeringen. Det har gått så långt att chefen förkriminalvården har vänt sig till JO och efterfrågat åtgärder. IUmeå står en nybyggd klinik redo aft starta verksamhet. Kommer denatt få celebrera fioårsjubileum - fira kan man väl knappast säga i dettasammanhang? Detta är exempel på en verklig långbänk och bristande beslutsamhetfrån regeringens sida. Kännersocialministern ansvar för rättspsykiatrin? Jag har frågat detta av tre skäl -humanitära skäl, rättssäkerhetsskäl och ekonomiska skäl. 50 personer står nu ikö . Jagvill dessutom fråga om det blir särskilda avtal fill sommaren för Västerbottensoch läns landsfing, med tanke på det behov som alltid uppstår påsommaren. Detta visar på en bristande beslutsamhet från regeringens sida.Frågan är också föremål för granskning hos revisorer. Jagupprepar min fråga till socialministern; Kommer det ett särskilt avtal fillsommaren för och läns landsfing? Jag tror Inte ätt någon tvår sina händer i detta sammanhang. Jag harklart redovisat i mitt svar att det finns problem inom denna verksamhet. De harockså varit föremål för diskussioner inom socialutskottet. Förhandlingarmellan statens förhandlingsnämnd och och länslandsfing pågår. då förhandlingar pågår kan jag naturligtvis interedovisa vad resultatet blir och när resultatet blir klart. Det får vi avvakta.En intensiv verksamhet pågår. har vidtagit enhel del åtgärder och planerar ytterligare åtgärder. Det pågår en hög aktivitetför att försöka komma fill rätta med dessa problem. Anf.151 (): Aktiviteten kan inte vara särskilt hög. Jag ställde en fråga omrättspsykiatrin . Socialministern svarade då att regeringen hadelämnat uppdrag fill statens förhandlingsnämnd om ett överförande av denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten fill landstingskommunerna. Det hargått dess, utan resultat. Jagförmodar att det var en felsägning från socialministerrts sida när hon sadeVästernorrland. Det var väl det gällde? Riksdagenhar krävt att regeringen skall återkomma med förslag om ökade resurser fillrättspsykiatrin. Det var dessutom ett enhälligt uttalande. Jagvidhåller med skärpa min uppfattning, att det är en brist att regeringen inteklarar av den svåra situationert inom rättspsykiatrin. Detta är föremål förJO;s granskning. Så här kan det inte få fortsätta. Om förhandlingarna harpågått kan man inte tala om någon vidare skärpning på den punkten. Jag beklagar, det var en felsägning. Det skall vara . Närdet gäller förhandlingar, , är det inte bara en part. Det är i varjefall två parter inblandade för att man skall kunna få ett resultat. Anf.153 (): Ja, socialministern, det är två parter, men den ena parten förhandlarpå uppdrag av regeringen. Enligt vad som framkom vid föredragningen av enrepresentant för statens förhandlingsnämnd är det regeringen som ger direktivför hur förhandlingarna skall skötas. Får man inga klara direktiv, sköts inteförhandlingarna på det sätt som man från rättspsykiatrins sida kan önska.Socialministern måste väl erkänna att de förhandlingar som för del harpågått men ännu inte lett fill några resultat visar på regeringensbristande handlingskraft. Minfråga : Känner verkligen socialministern ett riktigt ansvar för dennaverksamhet? Överläggningenvar härmed avslutad. 39 § Svar på fråga1986/87:594 om förhållandena för privatpraktiserande sjukgymnaster har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för attförbättra förhållandena för privatpraktiserande sjukgymnaster så att de kanverka vidare. Som exempel på deras svåra situation nämner att Sverigesstörsta privatpraktik för sjukgymnaster. Centrum Fysioterapi i , intekan drivas vidare på grund av den låga ersättningen från sjukförsäkringen. Riksförsäkringsverkethar träffat en överenskommelse med om att ersättningen från sjukförsäkringen enHgt den s. k,behandlingstaxan bör höjas med i genomsnitt för en period av ett årräknat fr, o. m. . Detta förslag kommer att behandlas avregeringen . Denna föreslagna nivåhöjning bygger bl, a. på denlöneutveckling som skett för sjukgymnastkollektivet och den kostnadsutvecklingi övrigt som inträffat eller beräknas inträffa . Det ärgivetvis så att beräkningar av detta slag inte kan ta hänsyn till att det finnsprivatpraktiker som har betydligt större kostnader än andra, t. ex. förlokaler. Taxenivån kan med andra ord inte grundas på sådana mottagningar som äretablerade i och som fill följd härav har mycket högalokalkostnader. Anf.155 (); Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på frågan, men jag ärbekymrad över detsamma. Av allt att dönia tar statsrådet inte problemet påallvar, i varje fall ger hon inte uttryck för detta i svaret. Omen månad lägger den största privata praktiken när det gäller sjukgymnastik iStockholm, Centrum Fysioterapi, ned sin verksamhet. Ersättningstaxan är för lågär motivet till nedläggningen. De låga ersättningstaxorna drabbar inte enbartdenna anläggning och verksamhet i . De privatpraktiserandesjukgymnasterna klagar över lag över att de inte kan få ekonomi på sinverksamhet beroende på de låga taxorna. Detgäller en kvalificerad yrkeskår, som utgör en vikfig del av den totala hälso-och sjukvården. Vi vet att det är långa köer fill sjukgymnastpraktiker iolika delar av vårt land. Det finns ca 1 500 privatprakfiserande sjukgymnasteri öppen vård.. De utför av öppenvårdsbehandlingarna. En stor delav de totala antalet behandlingar utförs alltså av privatpraktiserandesjukgymnaster. Detar en ohållbar situation att vi inte kan se över taxorna så att denna viktigayrkesgrupp får en rimlig möjlighet att leva vidare. Tyvärr har det inom densvenska hälso- och sjukvården uppstått en politiskt förorsakad kris på mångaområden. Vi är på väg mot en kris även när det gäller sjukgymnasternassituafion. Jag vill därför fråga: Anser verkligen statsrådet att taxan äracceptabel och att nedläggningen av verksamheten i är enengångsföreteelse inom kåren? tar verkligen detta problem på allvar och anser att det gäller en kvalificerad yrkeskår. Jag är medveten om att den gällande taxan kan bidra till att vissa privatpraktiserande sjukgymnaster har sämre ekono misk situation än andra. Vidkontakter med har man kunnat konstatera att det finnsbehov av en successiv översyn av taxans konstruktion, I den överenskommelse somnyligen har träffats mellan och Sjukgymnastförbundetingår vissa förändringar som förbättrar situationen. Jag utgår från , att manäven i kommande överläggningar kornmer att diskutera ytterligare förändringarav det slag som har blivit ett resultat av årets överläggningar. Anf.157 (); klagar och säger att man frånriksförsäkringsverket bara har fått ett meddelande om hur taxan skall se ut.Man har ställts inför ett diktat. Det har inte varit fråga om några förhandhngar. Enligtuppgift från samma förbund har man egentligen förlorat avtaxevärdet. Det är alldeles uppenbart att detta skapar en krissituation inomdenna viktiga yrkesgrupp. Patienterna blir lidande parallellt med dem somutövar yrket. Jagtolkar statsrådets senaste svar som att statsrådet ändå är beredd att i någonmån se på dessa saker. Jag vädjar fill statsrådet; Gör det snabbt och utgå fråndet fakfiska läget att vi måste ha privatpraktiserande sjukgymnaster kvar.Vänta inte så länge att flera verksamheter tvingas lägga ner och flerasjukgymnaster söker sig till andra yrken. Därmed skapas ju ännu längre köer förpafienterna. Överläggningenvar härmed avslutad. 40§ Svar på fråga 1986/87:603 om åtgärder för minskning av alkoholkonsumtionen Omåtgärder för minskning av alkoholkonsumtionen har frågat mig vilka åtgärder regeringert ämnar vidta ianledning av oroande tecken på ökning av alkoholkonsumtionen så att Sverigesåtagande beträffande WHO-målet om en 25-procenfig minskning fill skallbH en verklighet. Omåtgärder för minskning av alkoholkonsumtionen Konsumtionenav alkoholdrycker bedöms ha ökat . Denna bedömning hargjorts bl, a. mot bakgrund av försäljningsökningar under dessa båda år. Medanledrtirtg av detta höjdes skatten på alkoholdrycker fr, o. m. den 1 januari1987 (prop. 1986/87:66, SkU 18, rskr. Priset på spritdrycker höjdes meddrygt och på vin och starköl med . SomElver väl vet pågår ett omfattande arbete för att komma till rätta medalkoholskadorna och för att minska alkoholkonsumtionen. och verksamhet på ett brett plan som syftar fill att begränsaalkoholkonsumfionen.