prot · GA09135 · 1986-12-31 00:00:00 — Däremot fihns det artledrting att i hög grad ägna sig åtde kvalitativa frågorna inom barnomsorgen och barnomsorgens innehåll.Personalsituationen inger bekymmer. I flera kommuner har man problem attrekrytera både förskollärare och barnskötare. Rekryteringen till utbildningarnaför i första hand förkollärarna men också barnskötarna är svag. Socialstyrelsenhar, som Irtga också påpekade, räknat ut att det Ekonomiskt stöd tdl barnfamdjer, m.m. Ekonomiskt stöd tid barnfamiljer, m. m. behövsytterligare 26 000 årsarbetare för att förverkliga den fulla behovstäckningenfram fill 1991. Det inrtebär, om mart räknar antal mänrtiskor, 21 000förskollärare och ca 15 000 barrtskötare, med de proportiortcr som dessayrkeskategorier har . Mot dcrt bakgrurtden är det mycket glädjande atf rtu kunnakonstatera, kanske delvis tack vare de informatiortskampanjer som drivits, attantalet sökande till förskollärarlinjen kraftigt ökar, om man jämför åretsirttagrting med förra årets. Totalt finns 7 450 sökande till 1 188platser. var arttalet sökande 4 600, så det är en kraftig ökrtirtg. Ävcrt dcrt artdel av de sökande som var förstahandssökandetill förskollä-rarlirtjcrt har ökat kraftigt. Förstahandssökandcrta är rtu 4700, jämfört rtied 2 400 . Ett anrtat problem har varit att så mycket persortal inombarnomsorgen lämrtar yrket. Vi har enligt min uppfattning en kurtnig ochansvarskännartde persortal inom svensk barnomsorg, och vi måste respektera ochstödja dess arbete, som ibland kan vara ganska svårt. Barnomsorgspersonalenkänner sig gång på gång påhoppad och trängd, och def är viktigt att viinser att det också har en betydelse för lusten aft fortsätta i yrket. Fortbildning spelar en viktig roll när det gäller attstödja persortalen och erkärtrta dess behov av vidareutveckling. Det kan gestabilitet både i verksamheten och inom yrkeskårcrt. Urtgefär hälftert av lartdets kommuner anordrtar i dagfortbildning för förskolepersonal i en omfattning, 30 veckofimmar , somangavs som ett lämpligt mål redan av barnstugcutredningert. I förslaget tillnytt statsbidrag markerar vi fortbildningcrts betydelse genom att räkna irtmedel till fortbildningcrts fortsatta utveckling. Till de frågor som måste ges ökad uppmärksamhet ibarnomsorgen hör den sociala snedrekryterirtgcrt. Det är visserligcrt inte så,som det ibland påstås i debatten, att det i huvudsak är akademikernas barn somfinns i barnomsorgert, men atf den procentuella andelen barrt frårt s. k.LO-familjer är lägre än den frårt artdra grupper är en realitet. För min deltror jag atf det här i stor utsträckning hänger samman med att déöppethållandcfidcr som barnomsorgen har inte stämmer övercrts med mårtgayrkesutövares, kartske framför allt inom service- och vårdyrkena. Vi harnyligert gett socialstyrelsert i uppdrag att utreda bakgrunden till den socialasnedrekryteringen. Samfidigt föreslår vi nu ett särskilt statsbidrag till nattöppnadaghem, och det hoppas vi skall ge kommunerna möjlighet att öka sin service åtdem som efterfrågar rtattom-sorg. var det inte många somvågade tro att barn med handikapp i stor utsträckrting skulle kuurta ingå iförskolans verksamhet. är detta i varje fall i fysisk mening enverklighet. Det visar en utveckling i som faktiskt är helt unik iförhållartde till andra länder: Det är verkligen fråga om en utmanirtg att pådet här området skapa Crt barnomsorg för alla barn. Utgår man frårt de barn som har behov av särskilt stöd,blir kvalitetskraven på barnomsorgen skärpta och mer uttalade. I en dåligverksamhet är det framför allt de svagaste barrtCrt som slås ut eller drabbashårdast av bristerna. Barn med handikapp och andra svårigheter skall ses som enutmarting och en tillgårtgoch inte som en belasfrtirtg i dagens barnomsorg. En bra barnomsorg för de härbarnen är en bra omsorg för alla, det har så ofta visat sig. Jag vill också rtied rtågra ord beröra detpedagogiska programrtief för förskolan, det som nii efter ettuppdrag frårt regeringen redovisar. Def är ytterligare ett led i utvecklingenav barnortisor-gert och förskolart. I den politiska debatten har vi ibland hört aft ett sådantprogram, framställt på central nivå, skulle verka likriktande på verksamhetenrunt om i landet. Så som programmet nu har utformats finns det ingen grund fördessa farhågor. Det pedagogiska programmet utgör en fast yttre ram fördert verksamhet som skall bedrivas inom kommunernas barnomsorg, men det ärkommunerna som skall utforma sina egna riktlinjer. Den lokala anpassningcrtskall göras i varje kommun, och personalen i den enskilda förskolan skall medsin yrkeskompetcrts och sina speciella kunskaper om den egna barngruppen ochbarnens behov, intressen och erfarenheter utforma den pedagogiska verksamheten. För mig innebär detta aft förskolan kommer att präglas avlokala variafioner. Kommunens och det omgivande bostadsområdets eget kultur-,natur- och samhällsliv skall prägla barnomsorgen. Infe minst skall barnens egnaerfarenheter och intressen och deras nyfikenhet liksom deras föräldrarsambitioner prägla verksamheten i den svenska barnomsorgen. Jag ser detta starkatryck på en lokalt artpassad förskola som en stor resurs och som ett mål somegentligert borde gälla för fler verksamheter i vårt samhälle än förskolan. , en tillsatt pedagogikprofessor,uttryckte följande: "Om man i sin utbildrtirtg ges ett samrtiarthartg, dåblir det också mcrtirtgsfullt att få i sig kunskapen." Det är minuppfattning atf förskolan med den verksamhet för små barn som dcrt innebär äralldeles särskilt lämpad för atf bedriva den typ av pedagogik som tar fasta påsammanhartgcrt. Det är i köket, i srtickarboden, i skogen, i det lokalabostadsområdet barn kan skaffa sig både erfarenheter och kunskaper och utforskasin omvärld, det är där sammanhartg blir tydliga och den nya kunskapen blirmeningsfull. Det finns ett antal utgångspurtkter som är viktiga försvcrtsk förskolcpeda-gogik, och många av dem underströks av i denpionjärinsats som hon gjorde. Den allra viktigaste principen är den aft förskolartinnehåller utomordentliga möjligheter att kombinera pedagogik och vård ochomsorg. Det firtns en grupp debattörer i vårt samhälle som på den här punktenvill gä emot en sådan pedagogisk princip, som vill skrota daghemmert och istället efter utlärtdskt mönster införa en renodlad småbarnsskola. De härdebattörerna kan inte se den icsurs som just sammankopplingen av pedagogik ochvård och omsorg utgör i barnens värld. Jag delar absolut infe den uppfattningsom de framför, utan menar att detta tvärtom är en alldeles särskilt spännanderesurs i svensk förskoleverksamhet. Det är i daghemmen vi kan utvecklapedagogiken. Kravet på en småbarnsskola, där 1520 barn från ålderskall få undervisning av en förskollärare , är en pedagogiskorimlighet och helt orealistiskt: Det innebär dessutom drastiskakvalitetssänkningar i barnomsorgen. När man jämför en svcrtsk barrtomsorgsinsats med andra Ekonomiskt stöd tid barnfamiljer, m. m. Prot.1986/87:135 länders - och det sker som bekant i mänga olika utredningar -måste man också ta med de mål som uttrycksför verksamheten på olika håll och göra Ekonomiskt stöd tdl barnfamiljer, rn. klart försig mål och innehåll och kvalitativa krav och deras samband med verksamhetenvad gäller både utformning och kostnader. Def går inte att rakt över barajämföra barnomsorgens kostnader utan att ta med dessa aspekter. I regeringens proposition är stor uppmärksamhet riktad motfritidshems-verksamheten. Det är en artgelägcrt uppgift attfritidshemsvcrksamhefcrt också skall få konkreta mål och etf mer preciseratinrtehåll. Detta har sedart länge varit ett önskemål från dem som är verksammainom detta område. Jag har därför svårt att förstå de borgerliga partierna, somhär i kammarert går emot utvecklingen av ett pedagogiskt program även förfritidshemsverksam-heten. Regeringen kommer, under förutsättrtirtg atfpropositiortert antas, att lägga ut ett uppdrag till attutarbeta etf pedagogiskt program även för frifidshemsverksamheten. Jag vill understryka min glädjeöver atf en majoritet i socialutskottet i allt väsentligt ställt sig bakompropositionen. Det betyder atf vi har stöd för en progressivbarnomsorgsutveckling i även . Jag är glad över aft vpk i dethär sammanhanget varit konstruktivt och tillsammans med oss diskuterat fram endel ändringar men i huvudsak ställt sig bakom proposifioncrt. Jag vill däremotbeklaga att detsamma inte gäller för folkparfiet, som 1985 stödde riksdagensbeslut om en utbyggnad av barnomsorgen fill full behovstäckning. Det är välinte så, aft samarbetet med de övriga borgerliga parfierna går före barnens rätttill en trygg och god barnomsorg, en rätt som bör omfatta alla barrt? Jag får meddela aft anslag nu har satts upp om att dettasammanträde skall fortsätta efter . 56 () replik; haren tråkig vana, tyckerjag,att framställa besparingsförslag som reformförslag. Han säger aft om vi nubifaller det nya statsbidraget, kommer anslaget atf öka frän 8 490 miljonertill 9 140 miljoner. Mcrt detta är väl ärtdå fel. Det är väl ärtdå så, aft detär vad def gamla systemet kostar som regeringen nu begär anslag för. Anslagtill det nya systemet kommer ju infe att utgå urtder rtästkommande budgetår. Det är alltså infe någon öknirtg sorti regerirtgenföreslår. Tvärtom framställer mart hela systemet som kostrtadsneutralt. Jag haringen anledrting aft bestrida aft def är kostrtadsneutralt. Däremot är välsyftet från regeringens sida att det rtya systemet skall bromsakostnadsexpansionen. Tanken är väl atf man skall hindra kommunerna från detaktiska dispositioner som de har kunnat göra inom det gamla systemet. Jag har alltså uppfatfat detta förslag som ettbesparirtgsförslag från regeringens sida, och det jag beklagar är inte talar om det öppet utau i vanlig ordning ger sken av att det hartdlarom en reform. Jag måste också säga atf jag har svårt aft hittaförcnklingsinslagcf i 76 systemet. Man skall ifortsättningen infe ge anslag per barn utan per 15-tal barn ochper kvotdel för de barn som blir över när man har delat in alla barn i grupperom 15. Man kommer alltså atf räkna i femfortdelar med def rtya systemet. Detkommer visserligen att skapa sysselsättrting åt landefs kommunalkamrerare, menjag tror inte att har så många med sig när han ser detta som enförcrtklirtg av beräkningsfekrtiken. Jag är överraskad när jag hör så skarptuttala sig för daghem och mot pedagogisk verksamhet i miudre grupper. I denproposition som själv lade fram sade han faktiskt attdet rtu skulle bli en mycket begränsad utbyggnad av daghemmen och en avsevärtstörre utbyggnad av deltidsgrupperna, de grupper som ligger mycket närmare detsom och andra anhärtgare av småbarnskolan önskar genomföra. Har nuBengt svängt och vill fa avstånd från den utbyggnad avdclfidsgrupperna som han själv föreslog eller förutspådde i fjolåretsproposition? är överraskad över att vi inte vill stödjaförslaget. Det måste jag kvittera med aft säga aft vi är överraskade över atthan nu vill försämra villkoren för barnomsorg i kooperativ och ideell regi. Detär obestridligen så att genom aft det nu sätts som villkor att daghemmen skallvara öppna i , kommer en rad bidragsberättigadebarrtomsorgsformer aft falla ur systemet. Det är en allvarlig försämring somjag gärna skulle vilja höra motivera från den här talarstolen. Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. 57GÖTE () replik: Jag skall irtte ta upp frågan omstatsbidragssystemet i detalj. kommer att ta upp denfrågan. Vi har gjort den fördelningen inom moderata samlingspartietssocialutskoffsgrupp när det gäller de här båda betänkandena fränsocialutskottet. Jag vill bara ställa en fråga till statsbidragssystemet. Jag gör det därför att den frågart är avövergripartde vikt och hartdlar om rättssäkerheten för föräldrar, barn ochockså för dem som driver alternafiva förskolor. Frågan anknyter till jusf detsom tog upp i slutet av sin replik, nämligenåtfatimmarsgränsen. Min fråga är: Hur många av dagens förskolor, framför alltalternafiva förskolor, är det som kommer att förlora statsbidraget ellertvingas att radikalt ändra sin verksamhet beroende på att ni nu lägger in enåttatimmars-gräns? I departementet måste ni ha gjort en sådan beräkning, men denfinns inte i propositionert. Hur många är def som berörs? Den uppgiften måstefinnas någonstarts. Väldigt mårtga föräldrar har byggt upp sirtbarrtomsorgsverksamhet utifrån ett färre antal timmar i förskola än som nuförutsätts i propositiorten, nämligen . Förslaget innebär att derasförutsättningar radikalt förändras genom riksdagsbeslutet. Det visar återigenatt regeringen har en oerhörd brist på känslighet när det gäller att ta hänsyntill enskilda människor, enskilda föräldrar. Helt plötsligt får regeringen försig att man skall ändra gränserna, och så gör man det, utan att ens fa reda påhur niånga barn, föräldrar och förskolor som drabbas. Barnomsorgen är viktig. Ingen har ifrågasatt detta. Menmin fråga lyder: Varför är ni motståndare till ett sysfem med neutralarebidrag, som gar direkt Ekonomiskt stöd tdl barnfamiljer, m. m. fillföräldrarna i form av vårdrtadsersättrtirtg, en skattereduktion eller någotliknande? Varför vågar ni inte ge föräldrarna den valfrihet som det innebär attkurtrta få välja barrtomsorgsform? Det vikfiga är att det är densocialdemokratiska modellen som skall ha gcrtomslag i hela det svenskasamhället. Mcrt vi vet ju rtu gcrtom undersöknirtgar att dcrt irtte stämmer medverkligheten. Min fråga till def ansvariga statsrådet blir då;Tar rti ingen som helst hänsyn fill de klara markeringar och uppfattningar somhar kommit från ert majoritet blartd föräldrarrta rtär det gällervårdnadsersätf-ningen som ert del av lösrtirtgcrt på barnomsorgen? 58 () replik; Jag skall infe gå in på förslaget om ett nyttstatsbidrag. kommer att ta upp detta i sitt inlägg. tar avstånd från försöksverksamheten iLund. Man kan då notera atf något liknande hände närförslagen beträffande statsbidrag till föräldrakooperativ och ideellt drivnadaghem lagts fram. PosifiortCrt har sedart dess förändrats, och det blirkanske så även när det gäller det aktuella förslaget. Det tar sin tid försocialdemokraterna att tänka om. slutar sitt inläggmed att säga att en trygg barnomsorg måste omfatta alla barn. Det är fakfisktdärför som vi i när det gäller omsorgskedjan så starkt uppleveravsaknaden av vårdnadsersättning. Det som föreslås irtrtebar irtgertförärtdrirtg. Det är ett system som mirtskar valfriheten och som är mycketdyrt. Dessutom är det fråga om en orättvis fördelning regionalt och socialt.När vi har ett sådartt system måste man fråga sig vilka motiven till ettfasthållande är. Varför kan man infe ompröva och omvärdera sin position? Varfördetta konservativa fasthållande? År motiven ideologiska och doktrinära, så attden vision av samhällsbyggandet som man har försvurit sig åt inte tillåternågon annan modell av barnomsorgen än den nuvarande, eller är det enpsykologisk förträngning som omöjliggör en rtödvändig omprövning, därför aftman helt enkelt har gått för långt i försvaret av def nuvarande och i kritikenmot det som vi företräder? Eller är def faktiskt betingat: att man inte gärnakan erkärtna fördelarna med något som kommer från oppositionen? Vilka motivregeringen har när den säger nej fill vårdrtadsersättrtirtg vet vi inte. Vi kanbara konstatera atf de blir mer och mer irrationella, eftersom den opiniort somgår att uttrycka med klara siffror irtte får lov aft påverka. 59INGA (vpk) replik; Det tillhör kanske spelets regler när man ärminister i en regerirtg att alltid utstråla lugn, tillförsikt och säkerhet. Somminister får man tydligen aldrig medge att en situation är oroväckande. säger aft det finns goda förutsättningar aftklara utbyggnadert av barnomsorgert till 1991. Mert det finns det faktisktinte, om infe extraordinära åtgärder vidtas. Vidare säger han att regeringen är fast beslutert atfklara utbyggnaden till . Hur skall det gä till? Jag får inte ekvationerna idenna fråga atf stämma, om man inte vidtar exceptionella resursförstärkningar. av barnen får plats på dagis . av mödrarna förvärvsarbetar. Vi vetatt det finrts ett stort behov av just daghemsplatser. Några andra varianter äregentligen inte behövliga; det är dagis man behöver. TCOsäger att 375 000 förskolebarn står utanför barnomsorgen. Av barnen i de yrtgreskolåldrarrta får ingen omsorg alls. De får klara sig själva, och vi vetatt det inte är bra. Regeringenär nöjd med att bygga ut 17 000 platser , sade - trotsatt 375 000 av barnen i förskoleåldern står utanför barnomsorgen. TCO beräknaratt mellan 45 000 och 75 000 förskolcplatser behövs . Då har man interäknat in de av skolbarrtcrt som står utanför barnomsorgen. Jag förstårinte hur den här ekvatiortcrt skall gå ihop för regeringert, om mart inte ärberedd att vidta mycket exceptionella åtgärder. av förskolebarnen har plats på dagis, av personalen slutar inom femår,en personalstyrka på 36 000 personer behöver utbildas . Hur skall alltdetta gå till, ? Man kan inte utstråla tillförsikt när man hörde här siffrorrta. Def gäller den verklighet som föräldrar, barn och personallever med. Det är faktiskt crt situatiort som är gartska katastrofal. Om maninte vill använda det ordet, kan man åtminstone säga att det är oroväckande ochatt regeringen borde vidta åtgärder för atf minska dessa alarmerande siffror.Och har irtte regerirtgen läst den här , så kan jag gärna efterdebattcrts slut överlämrta "Irtga fler om och mcrt i barnomsorgert"till regeringen. Ekonomisktstöd tid barnfamiljer, m. m. Får jag börja med att svara Irtga Larttz på frågart om det realisfiskai att bygga ut barnomsorgert ertligt riksdagerts beslut. Atf jag utstrålartillförsikt beträffartde möjligheterna beror just på att jag fillmäterutbyggnaden en så stor betydelse och att jag är övertygad om att regeringen, omdet blir nödvärtdigt, kommer att tillgripa extraordirtära åtgärder för atffullfölja beslutet. Jagskall gärrta erkärtrta att jag också kärtrter oro då och då framför allt för .persortalsituationen. Mcrt självfallet firtrts det också ett momcrtt av bedömningnär det gäller dert ekonomiska utvecklingen. Skulle vår generella ekonomiskautveckling vända, är det svårt att tärtka sig att ett så pass stort åtagartdesom det vi nu har framför oss verkligen kan fullföljas. Men visst finns detförutsättnirtgar för att detta åtagartde skall kurtna fullföljas. Tillströmrtirtgerttill förskollärarlinjen är mycket glädjande. De siffror som föreliggerinrtebär atf vi förfogar över crt kapacitet på 9 000 platser - 3 000för förskollärarlirtjcrt och 6 000 för barrtskötarlirtjen. Under förutsättrtirtgatf vi utnyttjar systemet fullt ut - och vi blir kanske tvungna att utöka isyrtrtcrhet förskollärarkapacifcfcrt - firtns det en möjlighet att klaraåtagandet. Detfinns en möjlighet till, och det är att vi lyckas få stopp på - eller i varjefall minska - avgårtgcrt från yrkena. På den purtkten kan jag meddela attavgången, som var enligt siffrorna , nu är 17 %.Det ärivarje fall ett steg i rätt riktning. Jag är medveten om attsitter vi med armarna i kors och börjar svikta i vår 1986/87:135 3junil987 Ekonomiskt stöd tdl barnfamiljer, m. in. vilja attgertomföra det här beslutet, då blir def svårt. Men är vi beredda aft takrafttag, då är det klart att vi kan aft fullfölja beslutet. Får jag sedart, herr talman, beröra några frågor som hartagits upp i debatten. När det gäller fortbildningsstödet är utepå fel vägar. Fortbildningsstödct till dagmammor beräknas pä 15-gruppen precissom för daghemmen. per 15 barn i familjedaghemmen. Detbetyder atf fortbildnirtgsstödef sfär i direkt relation till antalet barn ifamiljedaghem, vare sig det är i eller i . Pä den punktenmåste def föreligga något slags missförstårtd. När det gäller rtaftomsorgcrt vill jag säga att minallmänna, inställning är den att alla de åtgärder vi kan vidta för attföräldrar som har skiftarbete och nattarbete av olika slag skall få möjlighetatt arbeta under mer normala förhållanden skall vi vidta. Men är detrealism att inse att en del av oss faktiskt måste utföra viktigaserviceuppgifter också , och för dem måste det finnas en fungerandenattomsorg. Den bedrivs i stor utsträckning i familjedaghem. Menföräldrar efterfrågar natfomsorg också i natthem. Vi menar att det är viktigt aftden möjligheten också erbjuds, med den stabilitet och dert kontinuitet somdetta kan ge. Införandet av statsbidrag till nattöppna daghem lägger ingahinder i vägen för att utnyttja familjedaghem även i fortsättningen, def är juredan i dag den dominerande naftomsorgsformert rcrtt kvantitativt. När def gäller frågan om deltidsgrupper vill jag förstklargöra att deltidsgrupperna i alternativ regi irtte har något statsbidrag. Såblir fallet även i fortsättningen. Vi har infe infört något statsbidrag. Mendet är viktigt att komma ihåg atf det inte funnits och finns infe nu heller.Varför? Det främsta skälet är att def är en utomorderttligt omfattande ochsvårhanterad materia detta med barngrupper av olika slag - i vilkenutsträckning de kan sägas utföra barnomsorgsuppgiffer och i vilken utsträckningdet rör sig om helt andra typer av verksamhet. Jag vill erinra om att härkommer in i bedömningen både vad kyrkan gör, vad idrotten gör och vadungdomsorgarti-sationerna gör i form av barngrupper. Vi har bedömt def så attdet är en niycket komplicerad fråga att gå in i och dessutom ett stortekonomiskt åtagande om man skulle gå \n mycket öppet och vilja ge statsbidragti|l barngrupper som organisatoriskt sett liknar def som bedrivs i kommunaladeltidsgrupper. Därtill kommer naturligtvis också att deltidsgrupper ivarje fall för sexåringar och femåringar i regi är mycket välutbyggda. Sexåringarna omfattas fill av antingen dagis ellerdeltidsgrupper.. är det som deltar. Def är ytterligare ettskäl. Men huvudskälet är de svåra avgränsningsfrågor man fakfiskt hamnar i omman öppnar den här typen av diskussion. Jag vill också uppehålla mig vid ett beskedsom jag uppfaff-ide från och som jag gläder mig utomordentligtmycket över. Jag minns nu infe exakt ordalydelsen, men innebörden var attfolkpartiets utgångspunkt är att alla unga människor vill skaffa sig ett yrkeoch etf förvärvsarbete. Det gäller både unga pojkar och flickor. Om folkparfietville göra def fill utgångspunkt och dra slutsatsen av detta. nämligenatf barnomsorgen måste byggas ut - def är det viktigaste stödet för att deskall kunna förena föräldraskap och arbete - så är vi från vår sida beredda attgå in med öppna sinnen i en diskussion om hur föräldrarna skall få mer tid försina barrt. Dcrtna diskussion öppnar vi med dert övertygelse vi haratt ett sådant stöd måste vara inkomstrelaterat för atf vara realistiskt. Detmåste vara niycket flexibelt utformat. Vi känrter, och det kart jag gärna säga,aft föräldraförsäkringen i sina huvuddrag är just ett sådant system som skullekunna tillgodose dessa behov på jäniställdhcfcns grund. Det uppfattade jagockså att var beredd att diskutera. Men en utgångspunkt måste,som vi ser det, vara att vi är överens om att sätta till alla klutar för att geföräldrarna rätt till barnomsorg för alla barn. har på ett mycket elegant sättdemonstrerat hur de borgerliga partierna stretar åt olika håll och läggertonvikten på olika aspekter när det gäller förslagen till vårdrtadsersättrting.Så länge ni själva irtte har förmågan att precisera ett alternativ tillvårdnadsersättning, så tycker jag inle heller att rti skall begära av oss attvi skall göra det. Vi har hela tidcrt framfört krav på att föräldraförsäkringenskall byggas ut, och vi kommer aft fortsätta atf arbeta för det. Men öppenhetenfinns från vår sida aft diskutera hur ert sådan utbyggnad skall konstrueras föratt på bästa tärtkbara sätt ge föräldrarna mer tid för sina barn. Ekonomiskt stöd tid barnfamiljer, m. m. Anf.61 () replik: Det besked som nu gav omanslaget för fortbildning av kommunala dagmammor är helt sensationellt. Hansäger att det skall utgå per 15-tal barn i familjedaghemmen. Men denna nyhethar inget stöd vare sig i propositionen eller i utskottefs betänkande.