prot · GA09122 · 1986-12-31 00:00:00 — har efter lagändringen prövat frågor omförordnande av offentlig försvarare i sex fall. Dessa finns refererade i Nyttjuridiskt arkiv och har som exempel medtagits i betänkandet. HD:s avgörande geren god vägledning för domstolen och bör medverka fill en enhetlig rättstillämpning. Sammanfattningsvis anser utskottet att det för närvarandeinte finns anledning att vidta några lagstiftningsåtgärder i vad gäller rättentill offentlig försvarare. Jag avstyrker därför bifall till reservation 1 omoffentlig försvarare. Utskottet kommer dock med hänsyn till desäkerhetsintressen som frågan rör att med stor uppmärksamhet följautvecklingen. Reservation 2 tar upp frågan om rätt till ersättning förrättegångskostnader vid taxeringsmål, vissa sociala mål och körkortsmål. Reservanternamenar att det klarare bör slås fast, att när den enskilde vinner en sådanprocess skall han ha ovillkorlig rätt att få skälig ersättning för sinarättegångskostnader, främst kostnader för ombud och bevisföring. Frågan omersättning för rättegångskostnader i förvaltningsmål, särskild Rättshjälp m. m. Rättshjälp m. m. ersättningtill enskilda som vinner skattemål, har tidigare behandlats i riksdagen.Utskottet uttalar en stark tveksamhet mot att införa en regel som medger attenskilda som vinner processer mot staten alltid får ersättning för sinakostnader. Men det är uppenbart att det finns mål, inte bara inomskatteprocessen, som är så komplicerade att den enskildes rätt inte kan tastill vara om han inte själv har juridiskt biträde. Om den enskilde i ett sådantfall vinner målet, skulle det vara obilligt att låta honom bära ansvaret förrättegångskostnaderna. Det kan alltså behövas en möjlighet att på något sättersätta den enskilde för hans rättegångskostnader, arbete har utmynnat iförslag i betänkandet Ersättning för kostnader i skatteärenden och skattemål.Efter remissbehandling kommer förslagen att övervägas i finansdepartementet.Samtidigt pågår inom jusfitiedepartementet överväganden rörande frågan omersättning för rättegångskostnader i förvaltningsprocessen i allmänhet. Eftersom de frågor som reservanterna tar upp inom kortkommer att föreläggas saknas anledning för att nu vidtanågon sådan åtgärd som reservanterna efterlyser. Jag avstyrker därför bifalltill reservation 2, I reservation 3 yrkar reservanterna under förutsättning avbifall till reservation 1 att medelsberäkningen för rättshjälpskostnader utökasmed 5 milj, kr. Jag avstyrker bifall även till reservation 3 och motion Ju629. Med det anförda yrkar jag bifall till justitieutskottetshemställan i betänkande 26 i dess helhet. I ett särskilt yttrande av ochElving från tas frågan upp om juridiskt biträde åtkvinnor som utsatts för sexuella övergrepp. betänkande remissbehandlas förnärvarande och skall därefter behandlas i . Utskottet vill först uttrycka sin tillfredsställelse medatt det nu föreligger ett konkret förslag om juridiskt biträde ät personer somhar utsatts för sexuella övergrepp. Denna fråga har vid upprepade tillfällenaktualiserats för . Utskottet har då understrukit behovet av noggrannaöverväganden i vad avser frågan om en ny reglering bör ges en generellgiltighet och omfatta t. ex. även andra fall av våldsbrott än sexualbrott. Ett förslag till i angiven riktning kan förväntasunder innevarande år. 129GÖRAN (): Jag tycker att man kan föra in Sven-OlofNordlunds anförande under . På något sättvar det tragiskt att höra hans argumentering. Han sade att den som behöveroffentlig försvarare skall få det. Men vad jag försökte visa i mitt anförandevar att de som behöver offentlig försvarare inte får det. Detta visas också avstatistiken. Av den framgår dess värre, herr talman, att de resursstarkamänniskorna, de som har en fet plånbok - ett uttryck som ju ofta brukaranvändas i denna kammare - har skaffat sig privata försvarare. Oavsett om domen gäller rattfylleri, stölder eller någotannat är den väsentliga principen i detta sammanhang att den person somriskerar att dömas tillfrihetsstraff skall ha rätt till offentlig försvarare. Sedan skall det varaointressant hur tjock plånboken är. Den svages rätt skall vara lika hållfastsom den starkes. Det överraskar mig en aning, herr talman, att man påsocialdemokrafiskt håll på ett så flagrant sätt avviker från en viktig princip,som faktiskt är en av hörnpelarna inom svenskt rättsväsende och som vi oftakänner stolthet över. Vi brukar tycka att den konstituerar den rättsstat som vivill slå vakt om. Rättshjälp m. m. 130 (); var ganska nöjd medreformen från . Besparingsmålet var nämligen nått, och 5miljoner hade sparats in. Det är nödvändigt att föra enbesparingspolitik på många områden, men den får inte gå ut överrättssäkerheten, och det är vad den har gjort i det här fallet. Domstolsverketsrapport visade trots allt, , att samtliga tillfrågadeadvokater, många av de tillfrågade domarna och flera av de tillfrågadeåklagarna var överens om att rättssäkerheten hade gröpts ur genom reformen den1 . Nog tror väl att en tilltalad kännersig säkrare och tryggare under en rättegång, om han biträds av en försvarare.Rättegängen kan förberedas och genomföras säkrare med en offentlig försvarare.Från dessa utgångspunkter är det i alla fall för mig fullständigt självklartatt rättssäkerheten har försämrats. Det måste vara säkrare att ha tillgång offentlig försvarare. Generositet är ingen dålig utgångspunkt i rättssäkerhetssammanhang. 131 (); talade om centerpartietssärskilda yttrande, där vi utvecklat vår syn när det gäller rätt till juridisktbiträde åt kvinnor som utsatts för olika övergrepp. Jag sade i mitt anförandeatt det är bra att vi nu har fått rättshjälpskommitténs förslag. Jag ärgivetvis väl medveten om att detta nu är under beredning i departementet. Justdärför tycker jag att det är viktigt att understryka att man i det förslag sominom kort kommer till bör beakta de synpunkter som vi har framhållit.Som jag sade tidigare kan det vara en fråga om brottsrubricering, om man iungefär samma situationer skall få rätt till juridiskt biträde eller inte. Omjag förstod rätt var också inne på samma tankegångar. I reservation 2 om rättegångskostnaderi skatteprocessen, som vi står bakom, tycker vi från sida attdet är naturligt att den som vinner en tvist i domstol skall hållas skadeslösoch få ersättning för rättegångskostnader, främst kostnaderna för ombud och förbevisning. Det kan enligt vår uppfattning inte vara riktigt att man inte skallvåga söka sin rätt på grund av brist på pengar. 132NILS (vpk): Medge, , att det går atttolka utskottets skrivningar på olika sätt. Antingen råder rimliga avvägningarmellan olika intressen när det gäller reglerna för enskilt åtal eller ocksåförtjänar frågorna Båda dessa påståenden står att läsa i betänkandet. Vad är det somgäller? Skall man tolka utskottets skrivning som en beställningtill utredningen om rättegångskostnader i brottsmål att utreda problemen omersättning för enskilt åtal? Får jag be om ett svar på den frågan. 133 (): När det gäller resonemang omvem som skall äga rätt till offentlig försvarare, om det skall vara plånbokensom avgör det eller ej, kan man se på skillnaden i antalet mål med offentligförsvarare och efter lagändringen 1984. Räknar man bortrattfyllerimålen är skillnaden . Det visar sig då att offentligförsvarare i mångt och mycket är förordnad för den åtalade. Vad avser fråga finns det enligtdomstolsverket inte något underlag för att rättssäkerheten har minskat tillföljd av de nya bestämmelserna. Däremot har de nya reglerna fått den avseddaeffekten: man klarar de mål som är viktiga i dagens rättegångar. Beträffande fråga - och vpk:s motion -vill jag bara säga att utskottet framhållit att problemet kommer att behandlasi det här sammanhanget, vilket ju också utskottet skriver i betänkandet. 134 (); Jag skall bara konstatera två saker. Det enaär att säger att skillnaden till de enskildas nackdel baraär , om man tar bort de rattfylleridömda. Jag vill då upprepa det som jagsade i mitt förra inlägg, nämligen att man inte kan resonera på ett sådantsätt. Det är inte avgörande på vilken grund man dömts. Vad som är avgörande ärom man riskerar frihetsstraff eller inte. Det är detta som reservanterna vändersig mot och pekar på. Jag konstaterar att socialdemokratin i denna del inte harnågon som helst förståelse för att enskilda människor kommer i kläm. Det ärtragiskt och tråkigt. Denna utveckling inom socialdemokratin tycker jag ärmycket dålig. Jag tvingas även konstatera, herr talman, att Sven-OlofNordlund säger att reformen fick den avsedda effekten. Domstolen klarar de målsom den har. Det är på något sätt symtomatiskt för en socialdemokrat att sägaatt reformen fick den avsedda effekten. Socialdemokraterna tittar istatsbudgeten och konstaterar besparingen. Om människor sedan far illa av dennabesparing, denna reform, tycks inte röra dem i ryggen. Man klarar målen och denoffentliga förvaltningen, den offentliga sektorn, rullar vidare. Huruvida dentrampar på enskilda eller inte bryr sig tydligen inte om.Jag tycker att det är bra om man kan få in detta i kammarens protokoll. 135 (): säger att domstolsverkethar sagt att rättssäkerheten inte har försvagats genom reformen från januari1984. Jag har rapporten med mig. På s. 94 i rapporten sägs det atträttssäkerheten är en svår fråga och att den inte är något absolut begrepp,utan rättssäkerheten beror på hur den enskilda människan upplever den.Domstolsverket säger att detnärmast är självklart att en tilltalad känner sig säkrare och tryggare med enförsvarare vid sin sida och att rättegången kan genomföras på ett säkrare,enklare och snabbare sätt om den tilltalade har en offentlig försvarare. I står det vidare; "Fråndessa utgångspunkter kan det nog sägas att rättssäkerheten harförsämrats," Så stårdet i , , Rättshjälp m. m. 136 (vpk): Jag kan tyvärr inte tolka som en klar viljeyttring att frågan om reglerna vid enskilt åtal skall tasupp i det pågående utredningsarbetet utan bara som en möjlighet att så kan ske.Det är jag inte riktigt nöjd med. Därför yrkar jag, herr talman, bifall äventill motion Ju709, 137 (): Jag skall peka på en viktig del i utskottetsbetänkande, nämligen den del där vi mycket kraftigt understryker att frågan närdet gäller den misstänktes rätt till offentlig försvarare är ett viktigtsamhällsintresse. Om det finns ett verkligt behov av offentlig försvarare skalloffentlig försvarare erhållas. Jag tycker att man klart kan märka detta i desex fall som högsta domstolen har tagit fram. De måste ligga till grund fördomstolens prövningar framgent. Beträffande rättssäkerheten vill jag till sägaatt det är mycket svårt att avgöra om rättssäkerheten har minskat.Jag tror att en utvärdering är mycket viktig i detta avseende, vilket vi ocksåhar sagt i betänkandet. Det är viktigt att konstatera, att om rättssäkerhetenblir urholkad, tvingas vi naturligtvis se över bestämmelserna som gäller ifråga om detta och försöka förbättra dem. Men i den nuvarande utvärderingenfinns skillnaden mellan domare, åklagare och advokater som har litet olikauppfattningar. Det är mycket viktigt att framfiden får utvisa om vi skallförstärka detta ytterligare. Jag vet egentligen inte vad menar med sittinlägg. Vi har gett uttryck för vår syn i betänkandet, och det är utifrån dennavi kommer att arbeta framgent. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut iärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 19 §Föredrogs justitieutskottets betänkande 1986/87:29 om ändring i1986/87:113). förvaltningsprocesslagen, m.m., (prop. Prot.1986/87:122 Ändring i förvaltningsprocesslagen, m.m. Ändring i förvaltningsprocesslagen, m. m. 138GÖRAN (); I utskottets betänkande behandlasproposition1986/87:113. Till utskottets betänkande är fogad en reservation från moderatasamlingspartiet, till vilken jag yrkar bifall. I propositionen föreslås att de allmännaförvaltningsdomstolarna och försäkringsdomstolarna får ökade möjligheter attavstå från skriftväxling med sökandens eller klagandens motpart i de fall därtalan inte bifalls. Oaktat att det enligt remissinstanserna redan nu föreliggermöjlighet att avstå från att höra motparten i de fall där något sakligt behovatt yttra sig inte föreligger, går regeringen fram med ett än mer långtgåendeförslag. Vi moderater delar inte denna uppfattning. En skattskyldigsom besvärar sig över en taxering till länsrätten har ofta inte den sakkunskapsom finns hos länsskattemyndigheten eller länsrätten. Genom det nuvarandeförfarandet får den skattskyldige ett yttrande från länsskattemyndigheten, därett eventuellt avstyrkande av besvären skall motiveras. Detta underlättar denskattskyldiges möjligheter att argumentera för och motivera sin ståndpunkt. Det är av stor betydelse ur rättssäkerhetssynpunkt att detockså fortsättningsvis förs en kommunikation mellan myndigheten/domstolen ochden skattskyldige. Det är, herr talman, uppseendeväckande att jag i dettaärende, liksom i det tidigare, kan notera en fullständig okänslighet för deresurssvaga grupperna från socialdemokraternas sida. Här kommer kammaren attanta en ändring i förvaltningsprocesslagen som slår hårt mot de svaga, medan destarka alltid klarar sig. Egentligen undrar man utifrån vilken ideologiskståndpunkt ett sådant förslag kommer, när det framläggs av företrädare för densvenska socialdemokratin, som alltid sagt sig stå på de svagas sida. Dennamunnens bekännelse, herr talman, tycks inte gälla de svaga i deras egenskap avskattebetalare. Jag yrkarbifall till reservation 1, 139 (): Då det gäller s, k, kommunikation iförvaltningsdomstolarna vill de moderata reservanterna att ingen ändring skallgöras i de nuvarande reglerna, I propositionen föreslås att de allmännaförvaltningsdomstolarna och försäkringsdomstolarna får ökade möjligheter attavstå från skriftväxling med sökandens och klagandens motpart i de fall därtalan inte bifalls. Reservanterna vill att motion Jul22 skall bifallas. Dettayrkar samtliga partier i utskottet avslag på, utom . Men utskottetvill betona -särskilt mot bakgrund av vad som sägs i motion Jul22 - att detåligger förvaltningsdomstolarna att se till att varje mål blir tillräckligtutrett; Domstolen är också skyldig att vara parten behjälplig med att anvisahur utredningen bör kompletteras. Farhågorna för bristande utredning är intebefogade, eller i vart fall starkt överdrivna. Enligtförslaget skall domstolen få avstå från kommunikation, om det saknasanledning anta att talan kommer att bifallas. Förslaget tar sikte på 140 enklare skattemål. I mål av meromfattande och invecklad beskaffenhet är intedomstolens utredningsskyldighet uppfylld utan att motparten beretts tillfälleatt yttra sig. Utskottet har också understrukit att undantagsreglerna omkommunikation bör tillämpas försiktigt. Bakgrunden till förslaget från regeringen är att ökaeffektiviteten och snabbheten i handläggningen. Det finns ett stort behov avdetta med hänsyn till ärendebalanserna i förvaltningsdomstolarna. Men rationaliseringsåtgärderfår enligt utskottet inte medföra några risker för den enskildes rättssäkerhet. Därmed yrkar jag bifall till utskottets hemställan ibetänkande 29 och avslag på reservationen, 140 () replik: Jag vill bara göra två påpekanden. Om detinte sker någon kommunikation mellan å ena sidan myndigheten och å andra sidanden enskilde, innebär detta de facto en form av rättsosäkerhet. säger att detta endast skallgälla enklare mål. Men , enklare mål innebär också svagaregrupper. Komplicerade mål gäller ofta ekonomiskt starkare människor ochföretag, som har förmåga att skaffa juridiska biträden som bevakar derasärenden hos myndigheten eller domstolen. Detta förslag rörande enklare målmedför rättsosäkerhet för de svaga grupperna och inte för de starka. Detförbryllar mig att socialdemokraterna för den typen av politik irationaliseringstider. När man sparar, slår man mot de svaga. 141 () replik: tycker att socialdemokratinåsidosätter de svagas intressen. Jag tror emellertid att det är väsentligt satsar resurserna på de områden där de svaga verkligen har nytta av dem.Snabbhet i handläggningen är också en viktig fråga i detta sammanhang. Man kani detta fall öka snabbheten och minska byråkratin utan att den enskildesrättssäkerhet kommer i kläm. Som jag ser det finns det ingen anledning för moderaternaatt motsätta sig detta förslag. är tyvärr ganska tvärsäkra i dennafråga. Man skall nog vänta med att vara så tvärsäker tills man ser attändringen verkligen innebär någon rättsosäkerhet. Jag tror definitivt inte attså är fallet. Vi skall komma ihåg att denna typ av domstolar harutredningsskyldighet, och de skall vara parterna behjälpliga. Tillämpningen avdenna lagstiftning skall självfallet följas mycket noga, och man skall se tillatt utskottets intentioner på detta område efterlevs. 142 () replik: Jag vill bara kort säga till Bengt-OlaRyttar: Vi är inte tvärsäkra inom moderata samlingspartiet, men vi är räddaföratt enskilda människor onödigtvis kommer i kläm. Det är en väsentligskillnad mellan att vara tvärsäker och att vara rädd. Vad skall säga det visar sig attdenna reform inte fick så lyckad effekt? Massor av människor har då stångatsina pannor Ändring i förvaltningsprocesslagen, m. m. Prot.1986/87:122 blodiga- de har inte kommit fram,de har inte fått rätt och dä står de där. 13 maj1987 är detta vi vill förhindra,ingenting annat. .j... I Jag trodde att kammaren skullekunna bli överens i just denna fråga, men ÄndringI förvaltnings- j b processlagen, m. m. det blevvi alltså inte. 143 () replik; är mycket rädd för atträttssäkerheten skulle vara i fara i det här fallet. Jag tror att den rädslanär ogrundad. står dessutom ensamma bakom reservationen i dennafråga. Jag har sagt att viskall följa upp detta och bevaka att rättssäkerheten inte kommer i kläm. 144KARIN AHRLAND (fp): Efter denna debatt mellan en företrädare förutskottsmäjoriteten och en för reservanterna kunde jag kanske ha avstått fränatt gå in i diskussionen. Men jag känner ett behov av att deklarerafolkpartiets ståndpunkt, där vi är fullständigt ense med majoriteten. Jag tror att det råder stor enighet i om attlagstiftningen skall garantera rättssäkerheten och att däri ligger att ingenskall dömas ohörd, som det heter enligt ett gammalt svenskt talesätt. Detta ären grundpelare i vår rättstradition. Just den principen är naturligtvis grunden för att vi haren långtgående skyldighet att också i den skriftliga processen kommunicera alltmaterial mellan parterna. Det är och förblir huvudregeln iförvaltningsprocessen, och det är en viktig princip, som vi skall hälla fastvid. Ingen medborgare skall kunna drabbas av att få ett beslut som är negativt- observera: negativt! - för honom, utan att han åtminstone har vetat om attnågonting var på gång och därför haft möjlighet att "värja sig" genomatt göra invändningar som han själv anser vara viktiga. En sådan princip skallvi naturligtvis inte rucka på, och det sker heller inte med det här förslaget. Men, herr talman, med erfarenhet från verksamheti svensk förvaltning vill jag säga att jag där har sett många utomordentligtambitiösa tjänstemän komma något i darrning när det gällt frågan om huruvida deskall tänka på denna kommunikationsprincip eller inte. Min erfarenhet harnämligen lärt mig att just kommunikationsprincipen / i'/5ö/«//strider mot ettannat viktigt krav, nämligen kravet på effektivitet, och detta alldeles ionödan. Jag har som beslutande fått in akt efter akt, där ärendet har vandratfram och tillbaka mellan parter, utan att detta på något sätt varit nödvändigt.Det hördes ibland skämtsamma uttalanden, som man väl egentligen inte fåravslöja i , men som gick ut på att ifall man inte hade tid med ettärende, så kunde man alltid remittera det någonstans - jag skall inte sägavart. Det här har gått så djupt in i medvetandet hos mångatjänstemän att de inte alls är benägna att fundera över om det verkligen behövsen kommunikation i ett enskilt ärende. Man kommunicerar ett ärende trots attdet är alldeles uppenbart att motparten till en klagande inte kan ha något atttillföra det och trots att motparten - och det är honom det handlar om -alldeles tydligt inte kommer att få sin situation ändrad. Sådant är inte rationellt, och då bör man vara beredd attändra på det, vilket också sker genom detta lagförslag. Det verkar som om har reserverat sig föravslag främst av den anledningen att det just i skatteprocessen iblandförekommer att motiveringen från taxeringsnämnden är bristfällig. Ommotparten, länsskattemyndigheten, i sådana fall hörs, har klaganden, denskattskyldige, åtminstone en större chans att få en utförlig förklaring tillvarför hans talan inte kan bifallas - men observera att det då inte är fråga omatt ändra någonting till det sämre. Låt mig först påpeka att det faktiskt finns en skyldigheti lag för alla myndigheter att motivera sina beslut. Det är huvudregeln - detgår att låta bli att motivera beslutet om man bifaller den klagandes talanfullständigt. Jag vill också påminna om att vi från sida underflera år har krävt en skyldighet för myndigheterna att sätta ut det lagrum somde stöder beslutet på, detta för att ge medborgaren en möjlighet att medlagtexteris hjälp finna ut om han har en rimlig chans till bifall i enbesvärstalan. I den frågan har vi inte fått gehör från andra partier, såvittjag har kunnat märka. Det hade varit en stor hjälp. Låt mig påpeka att majoriteten niycket nogaunderstryker i betänkandet att besvären bör kommuniceras i fall där ettöverklagat beslut saknar motivering-vilket egentligen strider motförvaltningslagen eller där motiveringen är knapphändig. Då kan en klagande fåden förklaring som är ute efter. En annan möjlighet är ju för övrigt att den myndighet somprövar besvären följer svensk lagstiftning och skriver en motivering. Jag uppfattningen att detta sker alltmer . Det är också lättareför myndigheterna att göra det, om de får ägna sig åt sådant som är väsentligti stället för att skicka papper fram och tillbaka i onödan. Det viktiga med dethär förslaget är nämligen att undvika fullständigt onödiga remissomgångar, somi praktiken inte tjänar till något annat än att fördröja beslut och ta upp enmassa tid som kunde användas bättre. Låt mig påpeka att förslaget kommer från kammarrätten iStockholm, som har skrivit att en utgångspunkt bör vara att mer omfattandekommunika-tionsskyldighet inte bör föreskrivas än som är sakligt påkallad. Dethandlar här inte om att lura någon liten människa, det handlar om att inte besväramänniskor i onödan. Det handlar ju aldrig om att låta bli att kommunicera,ifall det över huvud taget kan komma på tal att gå den enskilde emot utan atthan har hört någonting. Det bör också gälla att underrättelse i allmänhet inteskall behöva ske till part som inte själv har anfört besvär, om ändring integörs i det överklagade beslutet till partens nackdel. Det är de skäl som harstyrt kammarrätten i när den har begärt en lagändring, och det harkunnat motiveras tillräckligt. För övrigt kan det vara bra att komma ihåg attsamma ståndpunkt har justitieombudsmannen, egen ombudsman, uttalat. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan, och det innebär också ett bifall till de moment somgäller domstolarnas behörighet i mindre skattemål. Ändring i förvaltningsprocesslagen, m. in. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) Överenskommelse med ominbördes rättshjälp i brottmål 1986/87:30med anledning av en överenskommelse mellan Demokratiska Republiken om inbördes rättshjälp i brottmål (prop. 1986/87:96). Överenskommelse med ominbördes rättshjälp i brottmål 145GÖRAN (); Till justitieutskottets betänkande nr 30finns fogad en moderat reservation till vilken jag inledningsvis yrkar bifall. Den överenskommelse om rättshjälp i brottmål nuhar att ta ställning till är ett aktstycke, som i allt väsentligtöverensstämmer med de åtaganden som gjort gentemot andra stater genomanslutningen till europeiska konvention om rättshjälp i brottmål. Vad vi reservanter i utskottet vänder oss mot är att dennaöverenskommelse görs med DDR. DDR är inte en rättsstat i den mening vi i vårtland lägger i begreppet.