prot · GA09108 · 1986-12-31 00:00:00 — Man har kommit bort från vägentill en trygghetsskapande självtillit och i stället hamnat på ett växandebiståndsberoendes steniga stig. Rådande situation med felslagna förväntningar beskrivs iproposition 1986/87:100, bil, 5, Krisområdena redovisas med realism. Vad somsaknas är en djupare analys av bakomliggande orsaker, såsom ansvarsfördelningvad gäller utvecklingsprogram, styrning och samordning av dessa, samverkansformer,politiska och ekonomiska system, långivarens ansvar gentemot låntagaren m, m.Propositionen slår fast att enprocentsmålet i svenskt bistånd står fast, I tvåmotioner, från resp, och , föreslås att målet för vårtbistånd skall höjas till av BNI, avstyrker dessa förslag.Moderata samlingspartiet anmäler i reservation 2 i utskottets betänkande1986/87; 10 avvikande mening till utskottets tillstyrkan av regeringens förslagrörande biståndsanslagens storlek. 1 motiveringen till det moderata avslagsyrkandet påtalasbl. a. de betydande reservationer-som byggts upp av outnyttjadebiståndsmedel. Detta "visar att biståndsverksamheten inte låter sig styrasav anslagsmål", konstateras det i reservation 2. I mitt anförande biståndsdebatttog jag upp reservationernas utveckling och storlek till närmare granskning. Dedärvid redovisade tabellerna återkommer med vissa kompletteringar i min motion1986/87:U217 och utmynnar i yrkande 2 med begäran att regeringen tar initiativtill att minska reservationernas storlek. Vid utgången av /86uppgick de utgående reservationerna fill av anslagna medel, uteståendeskuldsedlar förutan, på anslagsposten C 1. Internationella biståndsprogram ochtill av anslaget C 2. Detta visar att ettcentralt problem för det svenska biståndssamarbetet är svårigheten att användaanslagna medel, inte brist på pengar. Innan detta problem lösts blir varjediskussion om ökad biståndsvolym utan mening. Där god penningtillgång är förhanden botas inte funktionella brister av ännu mera pengar. En sådan åtgärdskulle endast bidra till en än mer försämrad hushållning. Vid behandlingen av motion U217 framhåller utskottet attdet svenska enprocentsmålet är ett anslagsmål och inte ett utbetalningsmål. Ettantal skäl anges till att utbetalningstakten är lägre än vad anslagna medelmedger. Bakomliggande analys är inte särskilt inträngande. De; av mig redovisadesenaste åtta åren med tillgängliga siffror visar att reservationerna totaltsett ökar år /86 - med tillgängligasiffror då en mindre sänkning inträder. anslogs ,och utgående reservationer uppgick till 5,7 miljarder mot 5,8 miljarder1984/85, Tabellerna 1 och 2 i motion U217 visar hur reservationerna har vuxitfram och hur de fördelar sig på olika anslagsposter. Enligt utskottets mening är detta inte någon orimligsituation. Reservationerna under C 2 anges vara i huvudsak intecknade förolika program och projekt,SIDA har haft samma förklaring. Vore den hållbar, skulle detta i såfall återspeglas i variationer i ett fortlöpande medelvärde förreservationerna. Så är inte fallet. Om denna utvecklingtillåts fortsätta, kan en svårhanterlig situation uppstå med betydandesvårigheter från administrativ och planmässig synpunkt samt frångenomförandesynpunkt. En snabb utbetalning av dessa miljarder innebär ocksåkännbara påfrestningar på valutareserv. Sammanfattningsvis konstaterar dock utskottet att det ärönskvärt att reservationernas storlek minskas! Även SIDA har uppmärksammatproblemet och har fr, o, m, 1984/85 nedbringat reservationerna till en någotlägre nivå. Detta synes huvudsakligen ha skett genom en ökning av utbetalningenav betalningsbalansstödet. Metoden är inte invändningsfri, då den bidrar tillkortsiktiga lösningar och inte är ett led i ett kontrollerat planeringsprogrammed positiva återverkningar på såväl kort som lång sikt. En metod som bordeprövas är att sammanföra reservationerna på ett gemensamt buffertkonto, varsstorlek anpassas till de anspråk på reserverade medel som under löpandebudgetår reses, 1 reservation 2 påtalar moderata samlingspartiet de storaeftersläpningar i biståndsanslagens utbetalningar som de betydandereservationerna vittnar om. Kravet på effektivitet och kvalitet i de enskildabiståndsinsatserna måste höjas pch på ett annat sätt än styrabiståndets utformning och storlek. Därför föreslår vi längre fram i betänkandeten annoriunda och mer flexibel inriktning av det svenska bilaterala biståndet.Sammantaget leder detta till ett medelsbehov av /88. Det är glädjande att miljöproblemen iu-länderna och flera av dessa problems globala sammanhang alltmer vinneruppmärksamhet. I propositionen understryks detta, och man anför exempel på detsamband som råder mellan miljö, fattigdom, kortsiktig utvecklingspolitik,vinstintressen och väpnade konflikter. Som motåtgärder har svenskt bistånd iökad omfattning satsat på trädplantering och återbeskogning, förbättrad bränsleekonomi,terrassering och vaftenreglering. Kravet på en helhetssyn ochgränsöverskridande åtgärder som främjar ekologiskt balanserad miljö betonasäven i propositionen. 1 motion U217 tar jag också upp vissa naturmiljöanknutnariktlinjer för biståndet. I motionen framhålls de akuta problem som råder inomområdena areell produktion, vattenförsörjning och naturkapitalets bevarande ochutveckling. I en flexibel biståndspolitik måste arbetet på att lösa dessaproblem ges högsta prioritet. Ytterst är det på naturkapitalet som all mänskligodling grundar sin existens och framgångsrika utveckling. Några av de största hoten är torka och ökenspridning,skogsskövling, förändringar i luftens innehåll av koldioxid, vattenånga, syreoch kväve, sviktande vattenförsörjning och sjunkande grundvattensnivåer.Hårdast drabbad av alla kontinenter är - en döende kontinent om ej snaraåtgärder sätts in. För att finna de rätta motåtgärderna, som ger en uthållig,effektiv och framgångsrik utvecklingshjälp, krävs betydande forskningsinsatser.Dessa måste göras på såväl ett nationellt som ett internationellt plan och inära InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete/n. samarbete,har här förutsättningar att inta en ledande position. Vad sedan gällermotåtgärdernas implementation måste höga krav ställas på en total samordning avalla biståndsgivares verksamheter. De former som bistånd bedrivs i kommeratt visa sig ofillräckliga och framstå som ett inledande skede i u-hjälpenshistoria. Det skede som vi nu står inför innefattar utmaningen att lösaorganisatoriska, folkrättsliga, ekonomiska m. fl, frågor som hör samman med enstarkt integrerad, internationaliserad utvecklingshjälp. Motion U217 har i sin helhet behandlats av utskottet medförståelse och välvilja, så även motsvarande avsnitt i den moderatakommittémotionen U229. Undantag härifrån görs bl.a. beträffande deti bådamotionerna förekommande yrkandet på ett återinförande av en särskildanslagspost för miljö- och rriarkvård och energi. Samma yrkande finns även imotion U216 från och U209 från . Utskottet avstyrkeryrkandet med hänvisning dels till att miljöfrågorna blir starkt prioriteradeinom anslaget till SAREC, dels till att miljö- och markvård samt energi ingårsom delposter i den för året nya anslagsposten för särskilda program. Avstyrkandet förvånar genom att man ej lever upp till denprioritering av miljön och därmed nära sammanhängande frågor som utskottet itidigare avsnitt i betänkandet uttalat sig för. Som särskild anslagspost inomSIDA skulle miljö- och markvård och energi ges den centrala betydelse dessa harför ett framgångsrikt utvecklingsarbete på fältet; Uppgiften är sådan att deninte hör hemma inom SAREC, vars område är forskning. Slutligen, herr talman, några ord om min motion U230, ivilken jag föreslår stöd till ett mindre projekt för utveckling av kungariketBhutans försörjning med rent dricksvatten. är ett litet, fattigt landmed en närmast medeltida naturahushållning. Man för en neutralitetspolitik,liksom , och man har klara ambitioner att utveckla landet till endemokrati. Man undviker att ta emot stöd från supermakterna och söker i ställetsamverkan med små stater. Utvecklingen skall ske varsamt för att man skallkunna undvika kulturchocker och för att man skall kunna bevara landetssärpräglade kulturarv samt stora naturvärden. Utvecklingen följer noggrantupprättade femårsplaner med kravet att kostnaderna ej får överstiga vad landetsjälvt kan bära. När det gäller metodiken i och genomförandet avutvecklingsarbetet finns det åtskilliga moment som även skulle hanytta av att lära känna för att sedan kunna tillämpa kunskaperna i det egnau-hjälpsarbetet. Utskottet avstyrker min motion med fillägget attställningstagandet ej är något som är en gång för alla givet utan att det kanändras - dock efter omsorgsfull beredning och beslut av . Förhoppningsvisskall tillfälle till detta ges, så att därmed kan få enutvecklingspartner som helt uppfyller de i våra biståndsmål ställda kraven. Jag yrkar bifall till samtliga moderatareservationer samt fill de reservafioner som har ställt sig bakom. 41MARIA (): I engagemanget för biståndet inryms all denångest vi känner inför tillståndet i världen. Biståndet är ett uttryck föravskyn inför de orättvisor och den förnedring sorn fillhör vardagen för såmånga av världens Men ibiståndspolitiken ligger också en förhoppning om en framtida värld utanförtryck, fattigdom och förstörd miljö. Och just för att biståndet bär framvåra ljusaste drömmar uppstår oavlåtligt nya debatter om snabba framsteg somuteblivit, om förhoppningar som grusats, om hur ogörligt det är att genombiståndet söka förändra världen. Menbiståndet är inget trollspö, och får aldrig reduceras till enfilmduk där i-länderna projicerar sina innersta drömmar. Det gäller inte minsttendensen att i u-landsdebatten förvandla olika länders utvecklingsmodelleroch regeringsplaner till förkroppsligade ideologiska visioner ur svenskapartiprogram. Den magin i biståndsdebatten kan vara farlig, inte minst för attdet handlar om ytterligare ett sätt att utnyttja i egoistiska syften,, Alldelesför ofta reduceras biståndet till ett fordon för egennyttan. Förvånansvärt oftakrävs att biståndet skall användas i andra syften än för de fattigamänniskornas bästa. Det gäller kraven att låta biståndet bära kostnaderna fören del av det svenska planerade spannmålsöverskottet, kraven att biståndetskall bära en del av de exportfrämjande kostnaderna och kostnaderna förindustripolitiken genom bindningen av biståndet, och det gäller användningen avu-krediter och betalningsbalansstödet som luftblåsor i biståndet. Bindningenav biståndet till uppköp i är en gravt överskattad metod att öka densvenska exporten. Förutom att det rent exportpolifiskt inte är effektivt saknarbindningen helt biståndspolitiska motiveringar. föreslår attbindningen av det svenska biståndet successivt skall minska. Bundetbistånd strider mot frihandelstanken. Det begränsar mottagarian-dets valfrihetoch urholkar värdet av biståndet. De upphandlade varorna riskerar att fördyras,eftersom konkurrensen begränsas. Bundet bistånd kan också leda till mångapraktiska problem för . Ett klassiskt exempel är , som av olikabidragsgivare har försetts med 18 olika vattenpumpar - med åtföljande behov av18 olika sorters reservdelar, svenska biståndsdebatten har krav på en ökad andel bundet bistånd förtsfram av industrins representanter och av . Den nuvarande graden avbindning försvaras av en ohelig allians mellan regeringen och iårets betänkande. Inte sällan har samma debattörer på en gång begärt högreeffektivitet och ökad bindningsgrad. Men hur kan ökad bindningsgrad bli annatän mindre effektivt, mindre nyttigt för de mottagande människorna och gemindre valuta för en given summa pengar? Bindninghandlar om ett slags subvention till en produktion som annars inte skulle varakonkurrenskraftig. Sådan verksamhet är- det vet vi genom både teori och prakfik- ekonomiskt osund. Svenska företag får givetvis order i biståndssammanhangunder förutsättning att de är konkurrenskraftiga. Detbundna biståndet ligger på av det totala anslaget, menåterflödet ligger så högt som . Förmodligen skulle återflödet inte ökautöver denna andel förrän vid en mycket hög bindningsgrad. kravpå effektivitet har uppenbarligen lägre prioritet än kravet att biståndsmedlenskall komma den svenska industrin till godo. InternationeUtutvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. tn. Biståndet är ett uttryck föratt vi inte accepterar envärld, där små barn inte får tillräckligt med mat, där människor i sin nödtvingas förstöra jordar och sina framtida överlevnadsmöjligheter i den dagligakampen för att få mat och bränsle och där människor hunsas och fråntassjälvklara mänskliga rättigheter. Allt detta bör också speglas i de biståndspolitiska målen.Underutveckling och miljöförstörelse står i ett oupplösligt förhållande tillvarandra. Fattigdom, svält och överbefolkning leder till en rovdrift på jord,vatten och växtlighet. Så grundläggs omfattande miljökatastrofer i . Miljöförstörelse i är i de flesta fallallvarligare och av en annan karaktär än i i-länder. Den drabbar direktmänniskors möjligheter att försörja sig. Om inte ökenspridningen stoppas ochmarkerosionen och skogsskövlingen upphör kan ingen utveckling komma fill stånd,särskilt inte för de fattigaste människorna på landsbygden. Av det skälet behövs ett ytterligare biståndspolitisktmål, ett miljömål, där det slås fast att miljöskydd och naturhushållning är engrundläggande förutsättning för utveckling. Av det skälet envisas folkpartietmed kravet att återinföra det särskilda anslaget för miljö, energi ochmarkvård. Just detta att nå de fatfigaste människorna har en debattnyligen handlat om med anledning av bok. Att ge bistånd via ideellaorganisationer är ett utomordentligt exempel på bistånd som verkligen kommerfattiga människor till godo. Det är mycket tillfredsställande att utskottet nuställer sig bakom en ytterligare höjning av bidraget till de ideellaorganisationerna med 50 milj. kr. tror dock att de ideellaorganisationerna har kapacitet att ta emot mer, framför allt om det på förhandkan klargöras att de kommer att få en viss summa pengar i ökning under enfemårsperiod framöver. Därmed skapas verkUgen förutsättningar för en bramottagarka-pacitet hos de ideella organisationerna. Ett annat exempel på bistånd som når de fattigaste ärkvinnobiståndet. Kvinnor utgör halva mänskligheten, förfogar över en tiondel avvärldens inkomster, äger mindre än en hundradel av världens rikedomar mensvarar för två tredjedelar av alla arbetstimmar i världen. Bistånd till kvinnor får stora spridningseffekter.Kvinnorna har huvudansvaret för barn, och mycket av vardagsomsorgen om män,gamla och sjuka faller på kvinnorna. Kvinnor spelar en central roll när detgäller att bekämpa undernäring. Det finns ett klart samband mellan mödrarsläskunnighet och barns hälsa. Ju högre utbildning en kvinna har, desto mindrerisk är det för att hennes barn dör i späd ålder. Trots detta är tvåtredjedelar av världens analfabeter kvinnor. Det är hög tid att göra biståndet i sin helhet merakvinnoinriktät. Den regionala kvinnoenheten i är en bra modell för kommanderegionala enheter på andra håll. Det är vidare mycket väsentligt att varjebiståndskontor avdelar en person som har ett särskilt ansvar för kvinnofrågor.I betänkandet ges löften om att så skall ske, och vi nöjer oss i folkpartietför närvarande med det men kommer att följa frågan uppmärksamt i framtiden.Frågan om kvinnobistånd är för viktig för att behandlas som en modenyck ibiståndsdebatten. Någraområden i världen kräver särskild uppmärksamhet. södraAfrika blir ständigt värre för de människor som lider direkt eller indirekt avapartheidregeringens försök att hålla kvar makten med rena terrormetoder.Sydafrika är ett land i bitvis kaos och sönderfall. Den sydafrikanska regeringensaggressioner går allt som oftast ut över grannländerna. En internationellt stadigt mer omfattande ekonomiskbojkott kommer -det vet vi - att tillfälligt skapa problem för invånare både iSydafrika och i frontstaterna. Den föreslagna lagen om handelsbojkottåtföljs tyvärr inte av något extra ekonomiskt stöd för att i någon mån minskapåfrestningarna, trots att det i det svenska lagförslaget ligger enförhoppning om att allt fler länder följer vårt exempel och inför enhandelsbojkott, I det perspektivet är det än viktigare att ytterligare öka vårtstöd till folk och till frontstaterna. Stödet bör utgå till både ANC och SWAPO men inte minsttill UDF och andra organisationer som verkar inne i , Folkpartietföreslår därför en ökning av det humanitära biståndet till södra med 99milj, kr. Vi föreslår dessutom att har beredskap för att regeringenåterkommer med en begäran om ytterligare medel om så skulle behövas. En annan region som behöver vårt särskilda stöd och våruppmärksamhet är . Länderna i lider under mångaok. De har en utbredd fattigdom, ofta väpnade oroligheter och i något fall rentinbördeskrig. Det råder brist på demokrati, och mänskliga rättigheterförtrampas i många länder. Inte minst behöver de freda sig mot en stormaktskontrollambifioner. I de många olika slag som utkämpas av folk iCentralamerika kommer enskilda människor ofta i kläm. De behöver vårt stöd, ochdärför föreslår folkparfiet en höjning av det humanitära biståndet ochinrättandet av en ny anslagspost för särskilda insatser i . Ensådan post för särskilda insatser kan utformas som en demokrafistödjandefortsättning på det humanitära biståndet när latinamerikanska diktatureravvecklas. Det vore orimligt att svika ett land just när det får reellamöjligheter att bygga upp demokratin. Men människor förtrycks även på andra ställen än iLatinamerika och södra . Endast sex länder på hela den asiatiskakontinenten har undertecknat FN;s konvention om de mänskliga rättigheterna.Framför allt gäller detta . Flera svenska ideellaorganisationer har verksamhet i de regionerna för att täcka de storabehov av hjälp som finns. Det vore märkligt om dessa insatser av rena byråkratiskaskäl inte skulle kunna få stöd över den svenska biståndsbudgeten. Folkpartiethar därför reserverat sig till förmån för dels att anslaget fill humanitärtbistånd ökas, dels att det blir en särskild möjlighet att ge dessa pengar tillSyd- och , Med detta vill jag yrka bifall fill samtligareservafioner där medverkar samt i övrigt till utskottetshemställan. Internationellt utveckUngssamarbete m. m. 42KARIN SÖDER (c); Det betänkande som vi behandlar ,utrikesutskottets betänkande nr 10, tycker jag är ett av de allra viktigastebetänkanden som 6 protokoll 1986/87:107-108 Prot.1986/87:108 har att ta ställning till. Det är nämligen när vihandlägger de här frågorna som vi verkligen tarställning till halten av vår solidaritet gentemot Internationellt utveck Ungssamarbete m. m. våromvärld och gentemot våra medmänniskor. Det rör sig också i väldigt hög grad omhur vi påverkar framtiden för våra barn - inte bara barnen här hemma, utan helavärldens barn. De blir, som vi hört här , allt fler. Jag vill redan nu i inledningen av mitt anförande säga attden oro som utskottsordföranden, och för den delen även biståndsministern,kände rörande och en eventuell borgerlig regerings förmåga ochvilja att upprätthålla enprocentsmålet är en oro som fullständigt saknar grund.Centerpartiet är i stället/ör en utveckling av vårt solidariska bistånd. Jag tycker att vi också som denna har anledning attställa oss frågan vad våra barn väntar sig av oss vuxna när det gällerframtiden. De har fakfiskt . rätt att fråga oss vad vi tänker göra för dem ochför deras framtid. har fidigare tagit upp frågor som rörmiljön och hur vi alltmer måste inrikta våra åtgärder på att ta både ekologiskaoch miljömässiga hänsyn i vårt biståndsarbete och hur vi från sida harfått viss framgång i de här frågorna. Vissa klarlägganden har gjorts här i dagnär det gäller att utveckla en mer långsiktig utvecklingsstrategi i de ländersom är svårt drabbade av skogsskövling, ökenutbredning och allehandamiljöproblem. Även i dessa fall är det fråga om framtiden förde barn somkommer att leva och verka i dessa länder. Det är en stor utmaning som väridenstår inför, och utan att ta dessa hänsyn kommer vi skändligen att misslyckas. som vi diskuterar biståndsarbetet bör vi låtabarnen få känna att de har rättigheter som är lika självklara som de vuxnaanser rätten till hälsa, mat, sjukvård, utbildning och en lång rad juridiskarättigheter vara. Det är ingen självklarhet i världen . Därför är detarbete som pågår i med konventionen om barnensrättigheter mycket viktigt. Barnens rättigheter måste kunna hävdas i allasammanhang, men det kan man inte göra så länge denna konvention inte är färdig. Jag vill gärna ta i anspråk för attberätta om bakgrunden till denna konvention. Arbetet började redan-1924 dåNationernas förbund antog den första deklarationen om barns rättigheter,inspirerat av alla de lidanden som barn hade fått utstå under förstavärldskriget. Den bärande tanken i det arbetet var att man skall betrakta ettbarn som en egen person med egna mänskliga rättigheter. Initiativtagaren tillden här deklarationen var Eglantyne Jebb, den-kvinna som grundade engelska Räddabarnen och som också inspirerade till grundandet av svenska Rädda barnen. Ett annat viktigt steg när det -gäller barnens rättighetertogs 1959 när antog deklarationen om barnens rättigheter. Den innehöll tio artiklar om barnens rätt. Det är den vi har som rättesnöre i avvaktan på att barnen skall få en alldeles egen konvention. Arbetet med den nya konventionen började och pågår inom FN;s kommission för de mänskliga rättigheterna. Där finns företrädare för en lång rad regeringar. Där finns FN-organ och internationella frivilliga organisationer engagerade. Resultatet av detta konventionsarbete kommer att vara niycket viktigt för barnens rättigheter, har i nära samarbete med frivilliga organisatio- 82 ner utfört ett framgångsrikt arbete. Vi som arbetar inom de ideella organisationernaär mycket glada över det samarbete vi har med den . Det kan naturligtvis tyckas litet konstigt att man inlederen biståndsdebatt på det här sättet. Men jag tycker faktiskt att ingendiskussion i biståndsfrågan borde få äga rum utan att barnens rättigheterkommer i fokus. Det har visat sig att den satsning som inom biståndsarbetetgörs på barn och på kvinnor är den satsning som blir mest framgångsrik ocksålångsiktigt. Det är där vi når de allra svagaste, de allra fattigaste. Därförtyckte jag att det var på sin plats att inleda på detta sätt. Vi säger så ofta att barnen är framtiden. Med vårabiståndsinsatser direkt genom SIDA, genom de ideella organisafionerna eller genom de multilatera la insatserna inom FN:s ram är det vi lägger grunden för den framtid som barnen går till mötes, I den framtiden hoppas vi att varje barn är en självständig individ med en alldeles egen rättighet oavsett var barnet befinner sig. . , - Jag vill också peka på det förhållandet, att om vi kommerså långt som vi önskar från svensk sida med konventionsarbetet om barnensrättigheter, då kommer också frågan om barnarbete, om barn i krig, om barn somtas ut till soldater, t, ex, i kriget mellan och , och alla sådana härför oss så väsentliga frågor att komma i ett helt annat juridiskt läge än vadsom har varit fallet tidigare när det gällt att hävda barnens rättigheter.Därför har frågan också sin givna plats i det här sammanhanget. Det är viktigt att lyssna till barnens önskningar och tillvad de förväntar sig av oss. Det är viktigt att de får uttrycka sinaframtidsvyer och framtidsvisioner. Vad är det då som kommer fram i alla de samtal, alla deintervjuer som görs med barn? Jo, det är en önskan om fred och rättvisa, attmänniskor oavsett hudfärg och kultur skall kunna leva sida vid sida i endräktmed varandra och kunna dela resurserna på ett rättvist sätt. Därför är ocksåvårt biståndsarbe-,te, våra insatser för att skapa rättvisa, utveckling ochmöjligheter för alla människor till ett bättre liv att ses som ett led ifredsprocessen. Utan ökad rättvisa får vi heller ingen fred. Utan ökad rättvisafår vi heller ingenting som skulle kunna liknas vid en demokrati.