prot · GA09122 · 1986-12-31 00:00:00 — Huvuduppgiften har varit - ochdet ligger i alla partiers intresse som verkar inom vårt folkstyre-attförstärka och regeringens förmåga att följa upp de statligamyndigheternas arbete. Därvid har man att säkerställa att verksamhetensinriktning stämmer överens med politiskt uttalade riktlinjer ochprioriteringar. Vidare gäller att tillräcklig kontroll vinnés för att inommedgivna ekonomiska ramar kunna uppnå målet för verksamheten. Det var som tog initiativ till detberedningsarbete som har lett fram till det utskottsbetänkande som i dagbehandlas. Så började arbetet med förvaltningsutredningen, vars ordförandeDaniel Tarschys står på talarlistan i dagens debatt. Sedan fullföljdes arbeteti verksledningskommittén, där jag själv hade glädjen att vara med. Slutligenhar civilminister det vill jag gärna ge honom ett erkännandeför-lagt sig vinn orii att ge oppositionen insyn under arbetet medpropositionen. Därför skulle jag sammanfattningsvis vilja säga att verket, nunär hela frågan föreligger för avgörande, har blivit ganska gott. Enigheten imänga av de stora frågorna är större än de 30 särredovisade ståndpunkterna ireservationerna ger ett intryck av. 1 den härdebatten kan man nog bortse frän delar av anförande,som mera var en politisk pamflett. Om kan jag säga att jag hosdet partiet har noterat olika grader av entusiasm i detta sammanhang. Detbörjade med , som efterlyste utredningar. Det fortsatte med AndersDahlgren, som stod bakom verksledningskommitténs-förslag i dess helhet. Sedanhar vi , som i stora delar väl gillar arbetet men som litet filosofisktreserverar sig pä olika punkter. Jag går därmed in på dagens debatt. inleddemed en litania över den svällande statliga förvaltningen.-Jag anser attdebatten om den offentliga sektorns storlek måste föras i andra sammanhang. Detviktigaste är-oberoende av hur stor den är-att det demokratiska folkstyret tarett ansvar för att myndigheternas verksamhet fungerar väl. Jag vill säga tillGunnarHökmark att jäg minns att den meningen med kraft hävdades av en personsom står bakom verksledningsutredningens betänkande, nämligen Per , somhar haft sin verksamhet inom det privata näringslivet. Han förstod detta ochansåg att det var viktigt att skapa bra instrument för' denna verksamhet. Hanogillade säkert att den har blivit så stor, men han tyckte ändå inte att detvar fel att skapa ordentliga styrinstrument. Genom det riksdagsbeslut som vi fattar ändras integränserna mellan offentlig och privat sektor. I detta hänseende är förslagetneutralt. Det syftar däremot till att öka de folkvalda organens möjligheter attleda förvaltningen. Där vill jag helt instämma i de principiella resonemang somnyss har . Folkstyrets organ skall därvid ocksåkontrollera att myndigheterna inte överskrider den gräns för den offentligamakten som har dragits upp genom politiska beslut - det vill jag erinra GunnarHökmark om. För del har det varit lätt attställa sig bakom den analys av de konstitutionella frågorna som görs ipropositionen. Den har nämligen starkt stöd, dels av förvaltningsutredningen idess analyser, dels av de remissinstanser som uttalade sig efter denutredningen - både juridiska Och statsvetenskapliga instanser. Gunnar- Hökmarkhar sannerligen inte mycket att bygga sin kritik på. Analysen har dessutom stödav den beredning som har skett under utformningen av propositionen. Det är rena stolligheterna, när här påståratt vi genom detta beslut skulle omtolka regeringsformen. Kritiken får väl hans partikolle ga ta åt sig. eftersom han också står bakom den konstitutionella analys som finns i verkslednirigskoriimitténs betänkande. Spara därför valtalen för moderatera auditorier, men vantolka inte det förslag som har lagts fram i propositionen! ' bedömning var sä mycket bättre. Honpåpekade att redovisningen av de konstitutionella frågorna innebar ett betyg-på att analysen har gjorts på ett mycket insiktsfullt sätt. Jag vill gärnainstämma i det yttrandet. Det finns inget fog för de farhågor som uttalas i denmoderata reservationen om att förvaltningsmyndigheterna på något sätt skullekränkas i sin självständiga roll, exempelvis vid myndighetsutövning. Jag finnerinte heller att och här fog för sin oro när det gäller vadsom sägs i propositionen om de informella kontakterna mellan regeringskanslietoch myndigheterna.' Här står , socialdemokraterna och vpk på säker Ledningen av den statliga förvaltningen Ledningen av den statligaförvaltningen Detär ingalunda på det sättet, som sökte göra gällande, attstaketet mellan regeringsbeslut och myndighetsavgöranden har rivits upp.Utskottet understryker att oavsett om informationsutbyte har ägt rum bärmyndigheterna det fulla och slutliga ansvaret för besluten i de enskildafallen. Jag vill också gå in på det som tog upp,nämligen den begäran som har gjort i en motion om en översyn avspörsmålsinstitutet i mot bakgrund av den tolkning av 11 kap. 7 §regeringsformen som görs i propositionen och som utskottet ställer sig bakom.Vi kommer inom den arbetsgrupp som arbetar inom , däralla politiska partier är representerade och även kamrnarkan-sliet finns med,att allvarligt ta upp den frågan och så snabbt som möjligt direkt genomutskottet lämna förslag till . Så några ord om ramlagstiftningen. Denna fråga tas uppnästa onsdag, då behandlar granskningsbetänkandet. Jag vill peka påatt utskottet i sin granskning har ställt krav tillregeringen om att få en förteckning över normgivningsbemyndiganden i lag. Denförteckningen har vi nu fått, och den kan användas av alla utskott som villgöra kontroller av föreskrifter inom ett visst rättsområde.Konstitutionsutskottet kommer att ha hjälp av registret när utskottet görkontroller av utvecklingen på normgivningsområdet. Jag vill i detta sammanhang erinra om att utskottet i detbetänkande som behandlas konstaterar att och regeringenskontroll av normgivningen är ett försummat område. Det är angeläget attstatsmakterna bättre följer upp de materiella, ekonomiska och administrativaeffekterna av beslutade föreskrifter. Här "flaggar" utskottet för attriksdagens alla utskott måste spela en mera aktiv roll i detta arbete. Viduppföljningen av föreskrifternas ekonomiska konsekvenser bör också samarbeteske med revisorer. Jag vill gärna kommentera synpunkter på attriksdagen borde ta på sig större granskningsuppgifter. Jag kan också hänvisatill en intressant ledarartikel i kring dessa frågor. Här är detinte bara som bör aktivera sig, utan det är ocksåviktigt att man kommer i gäng på andra håll. har lagt fram förslag som skullekunna effektivisera arbete. Finans- och skatteutskotten skulleenligt förslaget kunna slås samman till ett utskott. Vidare skullebudgetbehandlingen i de olika fackutskotten kunna tidigareläggas, sä att såvälregeringen som finansutskottet fick en reell möjlighet att under april och majsummera och korrigera tidigare riksdagsbeslut med hänsyn till den ekonomiskapolitiken. Jag tror faktiskt att det behövs en förstärkt finanskontroll, inteminst med tanke pä de senaste långa perioderna med minoritetsregeringar-dettycks nu vara en minoritetsparlamentarismens period. revisorers ställning har stärkts under senareår. Behovet av samarbete mellan utskotten och revisorerna kan också öka omfolkstyrelse-kommitténs förslag om fördjupad budgetprövning i varttredje år genomförs. Det kan bli aktuellt med en översyn av riksdagsrevisorernasorganisation, resurser och samverkan. Beträffande ställning, som BertilFiskesjö var inne på och där han och jag har samma uppfattning, har tidigareförts en något förvirrad debatt. Jag har svårt att förstå invändningarna emotatt regeringen får möjlighet att använda för särskildagranskningsuppdrag. Det ligger ju i linje med intentionerna att stärkaledningen av den statliga förvaltningen och att regeringen bättre skallutnyttja sina stabsorgan. Men kan det inte nog starkt understrykasatt verket bör bibehålla sina möjligheter att självständigt ta initiativ tilloch genomföra egna undersökningar. Jag läste i attden nya chefen var väl införstådd med båda dessa uppgifter. I fråga om chefsförsörjningen i statsförvaltningen ochförflyttningsskyldigheten för verkschefer hänvisar jag till betänkandetsmotiveringar. Jag blir något utförligare beträffande lekmannastyrelsernaoch deras uppgifter. Här skrev verksledningskommittén ihop sig om enkompromiss, som innehöll förslag till försöksverksamhet dels med s. kenrådighetsverk i vissa myndigheter, dels med lekmannastyrelser i andra.Avsikten med utredningsuppdraget var att man skulle komma fram till merpreciserade regler för styrelsernas och verkschefernas befogenheter. Jag villgärna medge, och , att det som har uppnåtts baraär en viss ökad klarhet. Jag måste medge att resultatet av bemödandena kunde hapräglats av större tydlighet. Det avgörande är ändå för utskottsmajoriteten attlekmännen får en roll inom myndigheterna som är meningsfull både för dem självaoch för myndigheten. Jag betvivlar liksom starkt att det blirfallet om denna roll inskränks till att vara rådgivande eller granskande såsom,och föreslår. Delaktighet i beslutsfattandet är enförutsättning för lekmännens engagemang för uppgiften. Det är också en garantiför att lekmännen bereds insyn i verksamheten av en sådan omfattning attuppdraget kan fullgöras på ett tillfredsställande sätt. Jag är litet förvånad över att såentusiastiskt talar för systemet med enrådiga myndighetschefer. Det stärker juregeringens möjligheter att centralstyra myndigheterna! Ett starktlekmannainflytande däremot är ett värn för myndigheternas självständighet inomde ramar som har givits genom politiska beslut. Jag vill också säga något om att inflytande för personalföreträdarnai lekmannastyrelserna minskar genom detta förslag. De skall ha närvaro- ochyttranderätt men ingen beslutsrätt. Jag tycker inte att det innebär att denpolitiska demokratin träds för när. Låt mig sammanfattningsvis säga när det gäller lekmannastyrelsernaatt allt som där föreslås kanske inte är så logiskt, men vi slår vakt om en brasvensk modell. Den modellen innebär att företrädare för de politiska partiernafår vara med i arbetet med beredning av ärendena. Vi har det unika svenskasystemet med den noggranna utskottsbehandlingen och vi har dessutom enmöjlighet att delta i styrelserna i förvaltningen. Jag tror att detta mycket väl kan genomföras med respektför det inflytande man har i olika sammanhang. Jag tror inte att en person somsitter i en verksledningsstyrelse agerar som om han sitter i ett utskott, menhan kan Ledningen av den statligaförvaltningen Prot.1986/87:122 13maj 1987 Ledningen av den siat-ligaförvallningen . genom sininsyn få informationer som gör att han sätter i gång den demokratiskaprocessen. Jag skall irité bli mer långrandig, men jag tror atttalmannen förlåter mig att jag måste bemöta de tidigare inläggen och därförnågot överskrider den anmälda tiden'. Låt mig bara beröra ett par punkter som har diskuterats.Vi har avstyrkt förslaget att bemyndiga regeringen att besluta i frågor som rördels affärsverkskoncernernas organisation, dels affärsverkens förvärv,bildande-, avyttring, ombildning och nedläggning av aktiebolag. Vi anser liksomnäringsutskottet att bemyndigandet är-väl vittgående. Liksom börbemyndiganden till regeringen i organisationsfrågor och.bolagsfrågor avsesärskilt affärsverk och,innehålla beloppsgränser eller andra restriktioner;Förslag om sådant bemyndigande kan naturligtvis som behandlas ipositiv anda. De kan också utformas generellt inom exempelvis vissabeloppsgränser, men större ombildningar bör vara föremål för riksdagensgranskning. Jag vill slutligen göra en kommentar till vad som sägs omaffärsverken och deras dotterbolag. Där bygger vårt betänkande fränkonstitutionell synpunkt på den bedömningen att vi anser.att det är nödvändigtmed klara ansvarsförhållanden. Ett affärsverk och dess bolag bör behandlas somen sammanhållen grupp av företagsenheter, en affärskoncern. Vi har från tidigare, exempelvis igranskningsärendet gällande domänverket, funnit hur olyckligt det var när vimötte domänverkets styrelseordförande, som inte kände till något alls omverkets . underlydande bolags Italienaffärer. ansvarsregler är bra häroch i folkstyrelsens intresse. 11GUNNAR () replik: . Detta är en viktig och mycket seriös debattoch förtjänar kanske därför några andra uttryck än okvädingsord typstolligheter och pamfletter. Jag tycker att utskottets ordförande sin erfarenhet borde vara den av oss som känner sig mer begränsad på grundav sin erfarenhet än jag eventuellt skulle kunna göra. Det faktum att det har funnits tidigare utredningar pädetta område, , gör ju inte att vi inte här'i skullekunna debattera.olika saker. Debatten handlar just om att makten skall ligga iriksdagen och att det inte skall vara så att beslut är fattade på förhand. Detskall vara vars och ens rättighet att tycka fritt, och vi skall inte behövabindas upp av eventuella tidigare ställningstaganden. Om inte hade varit sä upprörd som han blevnär han förpassade både sig och mig till valmöten, skulle han nog ha hört attjag egentligen inte talade om den offentliga sektorns tillväxt som sådan. Jagville peka på att synen som socialdemokraterna har på den offentiga sektorn ärannorlunda än-den som vi moderater har. Från socialdemokratisk synpunkt är detett önskemål att öka den offentliga sektorns kontroll över olika delar avsamhället. Den skillnaden i synsätt leder också till en skillnad i synen på hurden offentliga förvaltningen skall fungera. Det är inte konstigt, utan det är tvärtomnågonting som måste ligga till grund för den här typen av diskussion. När det gäller frågan om tolkning avgrundlagen står det faktiskt på s. 24 i propositionen: "Regeringsformens bestämmelser ger regeringen utrymmeför en starkare, styrning av förvaltningsmyndigheterna under regeringen än somhittills skett." Visst är det en ny tolkning, inte minst eftersom denbryter mot den tradition som vi har haft i när det gällermyndigheternas självständighet. Detta är också någonting som andrauppmärksammar, universitets juridiska fakultets styrelse skriver: "Frånvaro av ministerstyrelse, legalitetsprincipenenligt 1 kap, 1 § regeringsformen och förbudet mot inblandning imyndighetsutövning och lagtillämpning 11 kap, 7 § regeringsformen är härvidlagrelevanta faktorer. Att förbudet mot direktiv till förvaltningsmyndigheterna ärbegränsat till handläggning av ärenden och sålunda inte. avser faktiskthandlande rubbar inte betydelsen av den i 11 kap. 7 §regeringsformen-fastslagna ramen." Det är möjligt att anser att även detta ärstolligheter, men det är likväl sant att vi här står inför ett nytt sätt atttillämpa denna del av regeringsformen. De informella kontakter som föreslåsöppnar en kanal för påverkan på myndigheterna som inte funnits, ochkommerskollegium påpekar bl. a. att det innebär att man försvåraroffentlighetsprincipen. Det drabbar, , ytterst folkmakten - bådemedborgarnas möjlighet till insyn och förmåga att följabeslutsfattandet. Ledningen av den statligaförvaltningen 12Tredje vice talman () replik: använde en del nedlåtandeuttryck i sitt anförande. Det mot mig mest nedlåtande var att jag skulle havarit filosofisk. Man kan naturligtvis ta det som , man kan också ta detsom beröm, men med hänsyn till hur begreppet används bland maktens praktikerfår jag väl ta det som hårt . I mitt anförande tog jag upp några som jag tyckerprincipiellt intressanta frågor till belysning och angav mina synpunkter. Jagpekade på de uppenbara oklarheter och ofullständigheter som finns ipropositionen - det går inte att komma ifrån att det finns sådana-och jagberörde det som är konstitutionellt tvivelaktigt. För att hänga kvar ett slagvid det senare är det alldeles uppenbart att majoriteten gergrundlagsbestämmelserna en annan tolkning än den som varit vanlig. Enligtgammal god sed i värt land brukar man inte ändra lagbestämmelsers innehållgenom motivuttalanden. Det är möjligen filosofiskt att påpeka sådant, men detkan inte vara någon särskilt klandervärd filosofi i sammanhang när vibehandlar principiellt viktiga ting. blir ju lätt känslosam i sådana härsammanhang. är det folket som skall få bättre möjligheter att kontrolleraförvaltningen menade han, och han tog med i svepet. Jag skulle viljafråga : På vilket sätt ökar det beslut som vi nu går att fattariksdagens kontroll av förvaltningen? På vilket sätt? Propositionen syftar att förbättra regeringens styrning av förvaltningen, inte riksdagens.Detta står det ingenting om, i varje fall anvisas inga vägar för det. Ledningen av den statligaförvaltningen Så tycker jag att får bestämma sig. Är detså att propositionen syftar till att öka regeringens möjligheter att styraförvaltningen, eller är det inte så? 1 första delen av lät det helt klart; äntligen skulle demokratiska organ, dvs.regeringen, kunna styra förvaltningen kraftfullt. Men i polemik mot mig islutdelen av sitt anförande tog tillbaka alltihop - det skallvara som förut hela vägen. Det gäller för att bestämma sig och irepliken ange vad som verkligen är syftet med propositionen. Att en sådandiskussion kan uppkomma visar också på de uppenbara svagheterna ipropositionen som sådan. 13 () replik; sade i en del av sitt anförandeatt gränserna inte hade ändrats. Jag vill mena att det också gäller innehållet,och det var väl ändå det som allt utredande, allt sammanträdande och alltskrivande syftade till. Efter den insiktsfulla analys, som vi enligt vad OlleSvensson säger tydligen är överens om, hade man kunnat förvänta sig att denoklara rollfördelning som finns skulle bli undanröjd. Men det blir deninte. Vi menar att tiden nu är mogen för en mer genomgripande reform för attklara ut vilken uppgift styrelserna skall ha. kommer att gefolkpartiets syn på detta i sitt anförande. Så till lekmännens uppgifter. Vad kan vara merameningsfullt för en lekman, som oftast är riksdagsledamot, än att granska hurbeslut fungerar i praktiken, hur målen nås, hur resurser används, än attgranska författningar och att känna av myndighetsutövandets effekter ute blandallmänheten! Det är väl en verklig uppgift för en lekman. 14 (vpk) replik; Som jag fattar det är överensmed vpk om förstärkandet av det parlamentariska inflytandet istatsförvaltningen i allmänhet. Men jag vill gärna be honom att om han hartillfälle något kommentera det som jag ser som en inre motsättning i densocialdemokratiska ståndpunkten, nämligen att man förordar vad som ipraktiken är en ökning av chefstjänstemännens eller chefernas rörelsefrihet ochderas möjlighet att agera. Jag kan förstå det om man enbart menar i förhållandetill den centrala förvaltningen, men det finns här ett problem. Om det skall fungerabra demokratiskt förutsätter det att man har en stark och verksamlekmannastyrelse. Och nog märker vi, om vi ser på verksamheten ute iförvaltningarna, att cheferna inte alltid har någon större veneration för sinalekmannastyrelser. De vill helst undvika att sammankalla dem eller sammankallardem så litet som möjligt. Vi är, som jag sade. bestämda anhängare av denparlamentariska principen. Det innefattar också att cheferna skall samverka påett bättre sätt och i en demokratisk anda med lekmannastyrelserna och attlekmannastyrelserna skall vara ansvariga för vissa övergripande och störrebeslut och även över huvud taget ha en så livlig kontakt med den administrativaledningen som möjligt. Vi är motståndare, som jag redan har sagt, tillkorporativa representationsprinciper i sådana sammanhang. Vi påpekar som ettexempel i vår motion att det är fel när verksamhetsföreträdare föråkeribranschen sitter ivägverkets styrelse. Det är en typ av intresserepresentation som vi inteuppfattar som sund. När man har en politisk parlamentarisk representation i enlekmannastyrelse får man dessutom normalt in en betydligt högre procentkvinnor. I varje fall kan man förutse att det är betydligt lättare att rekryterakvinnor till den sortens funktioner. Däremot skall nian kanske vara försiktig med att sopa utde anställdas företrädare. Det får inte bli så att lekmannastyrelsensrepresentanter, som då ensamma skall ha beslutanderätt och beslutandefunktion,vid sammanträdena bara möter företrädare för verksledningen och för de högretjänstemannakategorierna. Det kan vara nog så viktigt för dem att hörasynpunkter också från den breda kategorin anställda, som annars inte kommertill tals. Därför skall man inte kasta ut barnet med badvattnet i det fallet. Som jag sade tidigare noterar jag att det här finns enmängd problem om vilka en fortsatt och kanske också mera konkret diskussion ärnödvändig. Vi har diskuterat frågan på ett principiellt plan, men verklighetenute på förvaltningarna erbjuder många exempel som är både intressanta ochkontroversiella. Ledningen av den statligaförvaltningen 15OLLE () replik; Först till GunnarHökmark; Jag vill hävda attdet som klarats ut under det länga beredningsarbetet inte rör sig om ennytolkning av regeringsformen. Det som hänt är att man visat att regeringen harett större handlingsutrymme än den har utnyttjat i fråga om att ledaförvaltningen. Till , och även till ochJörn , vill jag säga att jag utgår från den demokratiska ansvarskedjan.All offentlig makt utgår från folket. är folkets främsta företrädare.Regeringen måste i en parlamentarisk demokrati vara tolererad av . Jagkan alltså inte se någon motsättning mellan riksdag och regering. Då bör manarbeta så att folkets intentioner hittar fram till medborgarna via statsförvaltningen.Man skall naturiigtvis också, , ha chefspersoner som är lojala motregeringsmakten. De får gärna vara självständiga, men de skall vara lojala närdet gäller verkställigheten av i fattade beslut. Det är så jag ser pådessa frågor. Jag finner ingen som helst motsättning mellan mittresonemang om att skall se till vad den släpper ifrån sig avinflytande i form av bemyndiganden och det jag sade om att regeringen måste haett inflytande över förvaltningen. 16 () replik: Det är bra med en något lugnare debatton. Dåkan vi också i lugnare former tala om vad detta egentligen innebär när detgäller styrningen av olika myndigheter från . Frågan är då omdet rör sig om en nytolkning eller ej. kan väl i alla fall intesäga emot mig om jag säger att det är en tolkning av regeringsformen som syftartill en ändrad praxis. Det må vara att man inte gärna vill kalla det ennytolkning. Men visst är det ett sätt att tolka regeringsformen i syfte att fåtill stånd en ändrad Prot.1986/87:122 praxis. Annars hade det ju varit meningslöst att över huvudtaget ta upp detta 13 maj1987 fill behandling. Ledningen av den stat liga förvaltningen ställde en fråga till OlleSvensson om på.vilket sätt kunde få en ökad insyn genom dennaproposition. Till den frågan, som jag inte tycker fick något bra svar, skullejag vilja addera ytterligare en fråga: På vilket sätt kommer medborgarna, attfå bättre möjligheter att urskilja vem som har ansvaret och kontrollera dem somfattar besluten? Genom denna förändring till att acceptera ochinstitutionalisera informella samtal kommer,man också att ta bort en stor delav kommunikationen mellan och myndigheter från den typ avverksamhet som medger en insyn enligt offentlighetsprincipen. Det faktum attdet ibland sker ändå ger ingen-anledning till att göra detta till en regel. Det allvarliga med detta förslag är att detinnebär ytterligare ett steg på vägen mot en politisering av den statligaförvaltningen. Och menar jag inte en politisering i den bemärkelsen att denpolitiska makten har kontrollen över den statliga förvaltningen, utan att mangenom andra åtgärder ser till att den styrande maktens politiska värderingarkan få genomslag utan att gå vägen via . Det är det som gör att dettaär en principiellt viktig sak. Det handlar också om ställning. accepterar civilministerns proposition alltför gesvint. Det är inteett bra sätt att värna om ställning. 17 Tredje vice talman () replik: säger att folkets intentionerskall hitta fram. Ja, det är riktigt. Jag har ingenting att invända mot det iprincip. Frågan är på vad sätt. Det är det vi diskuterar.. På vad sätt skallfolkviljan-omsättas i praktiska förvaltningsbeslut?