prot · GA0980 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:80 Förhandlingarna leddes till en början av förste vicetalmannen. 1 § Meddelande om svar på interpellation 1986/87:183 Med hänvisning till 6 kap. 1 §riksdagsordningen får jag meddela att jag på grund av utlandsresa och storarbetsbelastning inte har möjlighet att inom den föreskrivna tiden fyra veckorbesvara interpellation om de internationella reglerna förfiske- och handelsfartyg. Enligt överenskommelse med interpellanten kommerinterpellationen att besvaras . 2 § Svar på fråga 1986/87:387 om handläggningen av visstasylärende vid svenska ambassaden i har med hänvisning tilluppgifter i massmedier frågat mig om orsaken till att en f. d. minister iLesotho, som mördades , inte fick hjälp av den svenska ambassaden iMaseru. syftar på den tidigare informationsministernDesmond Sixishe och utgår i sin fråga ifrån att denne inte fick någon hjälp avambassaden. Detta är felaktigt. efter hans första förfrågan i januari1986 om han kunde få komma till , en förfrågan som gjordes per telefon,kunde ambassaden meddela att vi var beredda att ta emot honom här. Det gjordesdock klart för honom att ambassaden inte kunde arrangera hans utresa ur Lesothoutan de lesothiska myndigheternas medverkan. Han underrättades också om attambassaden var beredd att informera om att han var välkommeni , om han ansåg att detta skulle kunna medverka till att han fick lämnalandet. ringde han ambassaden på nytt och meddelade att hanansåg att faran inte längre var akut. uppsökte Sixishe ambassadentillsammans med sin hustru. Han befann sig då i husarrest, som han hade avvikitifrån. Han fick då samtria besked, dvs. att var berett att ta emothonom. Han begärde dock inte att ambassaden skulle söka förhandla med denlesothiska Omhandläggningen av visst asylärende vid svenska ambassaden i Om handläggningen av visst asylärende vid svenskaambassaden i regeringenom hans utresa. Om han hade beslutat att satsa på en förhandlingslösning,skulle ambassaden självfallet ha hjälpt honom med detta. Hade ministern ochhans hustru då varit direkt förföljda och svävat i omedelbar livsfara hade dekunnat erbjudas att få stanna på ambassaden tills den akuta faran var över. När ambassaden hade kontakt medministerns hustru berättade hon att makarna då åter bedömde det som att faranvar över för fillfället. Morden på ex-ministern och hans hustru ägde rum två och enhalv månad . Då hade husarresten hävts, och ingen väntade sig att deskulle vara i fara. Svenska officiella representanter har till lesothiskamyndigheter uttryckt bestörtning över morden och efterhörtresultaten av mordutredningen. 3 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. ' Människor som förföljs på grund av sin övertygelse, somhotas av förtryckare och kanske av mördare, skall kunna få en iSverige. Detta är en grundtanke i svensk flyktingpolitik, bakom kraven pårättssäkerhet vid gränserna och bakom vårt samarbete med FN;sflyktingkommissarie. I många fall har också enskilda svenskar gjort enaståendehumanitära insatser för hotade människor - i vid krigsslutet, iSantiago efter kuppen. När förre informationsministern i det lilla afrikanskalandet , , korn till den svenska ambassaden i hände något annat. Riktigt vad vet vi inte, eftersom beskeden har varierat. Men det tycks som om han fått beskedet att han måste söka sig till ett annat land för att kunna få asyl. Kanske var felet att han inte vädjat tillräckligt enträget om hjälp. Vår flyktingpolitik är till för människornas skull. Dénmåste anpassas till situationen, till hoten, till de människor som söker vårtbeskydd. Den som kommer till en svensk ambassad skall inte mötas avformaliteter eller hänvisas till ett annat land utan skall få den akuta hjälpsom är nödvändig . Bara då lever vi upp till de humanitära principer somkan och bör ligga till grund för svensk flyktingpolitik. Jag kan då det gäller dén principiellainställningen helt och fullt instämma i vad ' sade. Förföljda människor skall alltid kunna räkna med en i . Men det finns vissa regler att följa, vilka inte är så kända av alla. Rapporteringen i detta ärende har varit litet förvirrande. Jag tycker inte inlägg i vissa stycken minskade förvirringen. ' Det finns två olika asylbegrepp. De blandas ibland ihop,vilket ger egendomliga folkrättsliga resultat. Det som den mördadeinformationsministern erbjöds var territoriell asyl, dvs. att få kommatillSverige och vistas här. Han uttryckte också sin tacksamhet för detta. diplomatiskasyl, som innebär att en person som är utsatt för politisk förföljelse gesfysiskt skydd på en utländsk ambassad i sitt hemland. Det är främst en sedvänjaoch en praxis i förhållanden mellan länderna i . Enligt europeiskoch afrikansk folkrättsuppfattning har ambassader inte någon rätt att gediplomatisk asyl. Den okränkbarhet som ambassadens område åtnjuter enligtfolkrätten utnyttjas då för ett syfte som folkrätten inte är avsedd för,nämligen att hindra värdlandets myndigheter att utöva jurisdiktion överpersoner som är underkastade denna jurisdiktion. När det ändå förekommer attländer som principiellt inte accepterar diplomatisk asyl gör avsteg från denprincipen är det av trängande humanitära hänsyn. Vi i är inte främmandeför en sådan utväg, om det gäller att skydda liv när någon uppenbarligen ärlivshotad. Får jag bara tillägga att man har begärt att få ta del avhandlingarna i ärendet, dvs. att vi skall häva hemlighetsstämpeln. Det hållervi nu på att pröva. Jag hoppas att hänsyn till främmande makter medgeroffentlighet, som kommer att visa att ambassadören har följt sinainstruktioner. 1986/87:80 . Om handläggningen av visst asylärende vid svenskaambassaden i 5 (): Det är värdefullt om ytterligare klarhet kanbringas i det enskilda fallet. Mitt inlägg tog närmast sikte på att det alltidär fråga om bedömning i det konkreta fallet huruvida det är fråga om enmänniska som vi till varje pris måste hjälpa eller huruvida det är viktigastatt följa de formella regler som gäller. Jag gav exempel på att svenskadiplomater har låtit humaniteten komma i första rummet. Jag kan intebedöma om det begåtts något fel på denna punkt. Det är viktigt att också försvensk ambassadpersonal klargöra att det inte är något fel om humanitet iblandfår gå före formaliteterna. Jag delar självfallet . Hänsyn till människor i livsfara skall gå före reglerna. Det varockså vad jag försökte säga förut. Det är lätt om man har facit i hand sedan morden ärbegångna att ha en uppfattning. Då amba.ssadpersonalen ställdes inför dennaperson var bedömningen inte den att vederbörande svävade i livsfara. Det varockså detta besked som man fick från vederbörande och hustrun till den sedanmördade ministern. Jag hävdar fortfarande att den diplomat som gav dettabesked följde de instruktioner han hade fått och att han säkerligen i ett annatläge hade varit beredd att följa vad humaniteten föreskriver i sådana fall. Överläggningen var härmed avslutad. Om dioxinutsläppen från norska industrier 3 § Meddelande om svar på interpellation 1986/87:176 7 Miljö- och energiminister ; Med hänvisning till 6 kap. 1 §riksdagsordningen får jag meddela att jag, på grund av arbetsbelastning, enligtöverenskommelse med interpellanten kommer att besvarainterpellationen . 4 § Svar på fråga 1986/87:404 om dioxinutsläppen frånnorska industrier 8 Miljö- och energiminister ; har frågat mig vilka åtgärderjag avser vidta i anledning av de rapporter som framkommit om utsläpp av dioxinfrån norska industrier. Dioxinutsläppet från Norsk Hydros magnesiumfabrik iPorsgrunn kom till min kännedom . Jag tog omgående kontaktmed den norska miljöministern. Vi kom överens om att resultaten från deutredningar som gjorts i skulle sändas över till oss och attkompletterande utredningar skulle göras i samråd mellan norska och svenskamyndigheter. Diskussioner pågår nu mellan forurensningstilsynoch i såväl om kompletterande utredning om spridningoch effekter av det norska utsläppet som om åtgärder för att begränsa dioxinutsläppen. Överläggningar om dioxinutsläpp och riskerna med dessasker även i den s. k. nordiska dioxingruppen som kom på initiativav . Gruppen har sitt nästa sammanträde i början avapril, där utsläppet från Porsgrunn och även andra utsläpp kommer attdiskuteras. Jag har fortlöpande kontakter med min norska kollega omgemensamma miljöfrågor och har goda erfarenheter av detta samarbete bl. a.beträffande åtgärder mot föroreningen av och Glömma. Jag räknardärför med att svenska önskemål kommer att tillmötesgås även nu i samband meddet aktuella utsläppet vid Porsgrunn. 9 (); Jag tackar miljöministern för svaret påfrågan. Jag förstår att det inte är lätt att besvara en sådan fråga, eftersomden också rör ett annat land. Men det hela är oroande. Jag läste i den norska fiskartidningen att ävenfisk från är ganska full av gift. Man harförbjudit attsaluföra fisk från den inre delen av fjorden och varnat för att äta fisk somfångas i den yttre delen. Jag konstaterar också att den norska Statensforurensningstilsyn har meddelat i ett brev till natur- och miljövärn,att eftersom de norska utsläppen av klororganiska föreningar vidSaugbruksforeningen och Borre-gaard är mindre än de svenska utsläppen iBottenviken, får denna fråga komma i andra hand. Att försvara sig med att den ena är värre än den andra närdet gäller utsläpp förbättrar sannerligen inte miljön. Här är det nödvändigtatt ta itu med de Det är inte rimligt att de norska utsläppen skall få fortsätta ochförstöra våra vatten neråt . Vi vet nu att torsk och rödspätta har försvunnit.Krabborna på insidan av är borta. Det får inte fortsätta på dethär sättet. Musslorna har inte kunnat skördas på praktiskt taget . Jag undrar hur länge vi kan acceptera att detta snusbrunavatten skall finnas vid . har det också upptäckts attvattnet innehåller giftiga ämnen som är farliga för människor. Fisken är borta,men hur länge vill sommargästerna hålla på att bada i det snusbruna vatten somvi har? Jag vill uppmana miljöministern att med kraft ta itu medde problem som vi har i norra och försöka få en bättring till stånd.Det som pågår är allvarligt. Den norska kollegan kan säkert görainsatser, och det bör hon också göra så snart det går. 10 Miljö- och energiminister : Jag har precis samma uppfattning som JensEriksson, att förhållandena på är ytterst allvarliga och att deutsläpp som vi mottar från utgör mycket allvarliga faktorer i detsammanhanget. Av det skälet tog jag kontakt medmin norska kollega och sade att vi från svensk sida förväntade oss att manskulle ta itu med problemen vid och Glömma. Jag föreslog också attvi gemensamt skulle besöka området och diskutera situationen senare undersommaren, vilket vi gjorde . Vid det tillfället presenteradeden norska miljöministern ett program för att till 1990 mycket kraftigtreducera utsläppen bl. a. genom starkt skärpta krav på Saugbruksforeningen ochflera andra industrier i området liksom på kommunerna och jordbruket. Vi har alltså att förvänta oss att dessa åtgärderfullföljs. Jag litar på min norska kollega, som jag ofta träffar och resonerarmed om dessa frågor -senast , i . När det gäller dioxinutsläppen gjorde jag på precis sammasätt. Jag tog kontakt med miljöministern, och vi kom då överens omatt vi gemensamt skall ta itu med den här frågan. Vi kom också överens om attäven svenska myndigheter skall få möjligheter att analysera prover från havetutanför Porsgrunn och utsläppen därifrån liksom att vara med och diskuteravilka krav som skall ställas på Porsgrunn. Det arbetet pågår . Jag kommersjälvfallet att framföra de krav vi har anledning att ställa från svensk sida.Men jag vill understryka det jag sade redan i mitt svar, nämligen att minaerfarenheter av samarbetet med den nuvarande norska regeringen ochmiljöministern är goda. Om dioxinutsläppen från norska industrier 11 (): Jag tror inte att vi har några deladeuppfattningar, utan kanske fastmer en gemensam oro för vad som håller på atthända. Därför är det angeläget att man med förenade krafter försöker göranågonting åt den situation som råder. En sak är i varje fall klar: här krävsdet åtgärder. Det räcker inte längre med program. Sådana här föroreningar harskett så långt fillbaka jag kan minnas, och det är en . Jag troratt det är som jag tog kontakt med riksdagsmän och bad demförsöka göra någonting åt det som pågick uppe i våra trakter. Jag har funderat på en sak. Är det, med tanke på att vihar så stora utsläpp från massafabrikerna, rimligt att vi förser dessa med råvara? Jag vet att frågan är komplicerad och att handelsavtal och liknande kommer in i bilden, men jag hoppas att man kan göra någonting åt detta. Skadorna ökar ju i takt med anhopningen av gifter och annat utsläpp. Jag tycker faktiskt att måttet nu är rågat, och jag hoppas att miljöministern har ett så bra samarbete med den norska kollegan att också hon kan påverkas och verkligen tar itu med problemen. 12 Miljö- och energiminister ; För och Glömma är'det inte barafråga om teoretiska program utan om att ställa helt nya krav på och upphävagarnla tillstånd för verksamheten, vilket kommer att innebära en förbättring.Jag litar på att de kraven kommer att uppfyllas, men skulle de inte göra det,får vi verkligen anledning att klaga. Jag vill tillägga att de nordiska regeringarna vidmiljöministermötet åtog sig att presentera ettgemensamt handlingsprogram mot havsföroreningar. Detta skulle grunda sig påkonkreta planer i de enskilda nordiska länderna. Det var på initiativ frånSverige som det beslutet fattades. Jag tror det är ytterst betydelsefullt attvi ser till att detta också fullföljs. Situationen är nämligen nu så oroande ibåde och att det krävs omedelbara insatser. 13 (): Också jag hoppas verkligen att det skall kunnagöras någonting åt detta. Jag tycker man får den ena påminnelsen efter denandra om att det går åt fel håll i stället för åt rätt. a. såg jaghäromdagen i en tidning att nu ansökt om att få göra ännu störreutsläpp uppe i Östfoldsområdet. Man spekulerar i att acceptera böter om maninte får detta tillstånd. Sådant inger stor oro och får bara inte fortsätta. Jag förstår att det är svårare att komma till rätta medproblemen när det är fråga om utsläpp som görs i andra länder, men de förstörju inte bara sina egna vatten utan också våra. De förstör svenska vatten som desjälva är beroende av bl. a. för sin turism och för sitt fritidsfiske. Överläggningen var härmed avslutad. 58 Meddelande om svar på interpellation 1986/87:165 har bett miglämna följande meddelande: "På grund av att interpellanten var förhindrad närjag avsåg att besvara interpellation nr 165 vill jag meddela att svaret pådenna interpellation kommer att lämnas ." 6 §Svar på fråga 1986/87:386 om reglerna för omhändertagande av barn har frågat mig om jagavser ta några initiativ för att se över gällande regler för omhändertagande avbarn. Socialberedningen har lämnat betänkandet(SoU 1986:20) Barns behov och föräldrars rätt, som behandlar frågan omsocialtjänstens arbete med utsatta familjer. Utredningens ledamöter ochsakkunniga redovisade skilda åsikter på väsentliga punkter. Därför har jagtillkallat en särskild utredare för att med utgångspunkt i socialberedningtinsbetänkande göra en ytterligare översyn av lagen med särskilda bestämmelser omvård av unga (LVU). Detta arbete har bedrivits skyndsamt, och resultatet avöversynen beräknas bli överlämnat till mig . Efter sedvanligt remissförfarandekommer jag att ta ställning till de förslag som framförts. 16 (); Jag vill tacka socialministern för svaret. Närjag ställde frågan visste jag inte att det pågick en utredning angående justbarns vård och omhändertagande. Det har jag fått lära mig av de mångatelefonsamtal och brev som jag fått sedan frågan publicerades i hemlänet. Ochdet har socialministern alltså bekräftat . Låt mig då bara ge några ord påvägen i det här arbetet, några synpunkter som jag mött. Det synes mig vara viktigt att det första beslutet somsociala myndigheter fattar är mycket noga övertänkt. Eftersom det ofta är i enakut krissituation som socialnämnden griper in, är det risk att man vidtar enåtgärd som senare visar sig vara en mindre bra lösning. Men då är redan mångaparter bundna av känslor, prestige, praktiska avvägningar, uttalanden etc. Ochju längre processen får fortsätta, desto större är risken att parterna låsersig. Därför bör man göra allt för att utredningar om barn begränsas i tiden. En forskare som heter har skrivit enavhandling om barns processrättsliga ställning i omhändertagandemål,vårdnadsmål och verkstäl-landemål. Hon har kommit fram till flera slutsatser,av vilka jag vill nämna två: 1. att de olika myndigheter somhandlägger ärenden och mål om barn inte i tillräckligt stor utsträckning tar hänsyn till barns vilja och val, 2. att utredningar ochsakkunnigutlåtanden inte beaktas och bedöms med utgångspunkt i barnens behov, utan med utgångspunkt i föräldrarnas behov. Detta har jag också hört från annathåll. Jag vet inte om socialministern anser sig kunna svara på frågan om.man tar tillräcklig hänsyn till barnets rätt och vilja när man avgörplaceringen? Den tredje frågan jag vill ta upp är hur vi i dagtillämpar föräldrarätten. Ger lagen de möjligheter som kanske ibland behövsför att ge ett fosterhem företräde framför de biologiska föräldrarna? Detta ärett enormt svårt problem. Jag är absolut inte tillräckligt kunnig ellertillräckligt utbildad på området för att sitta inne med svaret. Men frågan harställts av fler än mig. Till slutär det en sak som slagit mig vid läsningen av olika material och det Om reglerna för omhändertagande av barn är vilkaovidkommande saker man tycks blanda in vid bedömandet av ett Ärdet tillräckligt städat? Finns det TV? År barnets eventuella rum så stort somdet bör vara? Man bör nog mer se till hjärtat än till sådana saker. Ja, dettavar några av mina lekmannamässiga bidrag till diskussionen. För det första har socialberedningen för sittbetänkande haft ett mycket brett underlag - man har haft många experter ochsakkunniga till sin hjälp. För det andra gör nu justitieombudsman överarbetning som jag nämnde i svaret. Det innebär att jag räknar med attvi kommer att ha ett bra underlag den dag vi skall lämna en proposition tillriksdagen. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på frågorna 1986/87:391 och 392 om thoraxklinik iUmeå har frågat mig om jag är bereddatt ge statens förhandlingsnämnd klartecken för att slutföra erforderligaförhandlingar med om en ny thoraxkirurgisk kliniki . har frågat mig om jag överväger att vidtanågra särskilda åtgärder för att en lokalisering av thoraxkliniken snabbtkommer till stånd. Jag besvarar båda frågorna i ett sammanhang. Frågan om thoraxkirurgins framtidautbyggnad och konsekvenserna av denna i fråga om personal och övriga resurserutreds av . Arbetet beräknas vara slutfört föresommaren. Jag vill därför avvakta med ställningstagande tills jag hunnit ta delav resultaten från utredningen. 19BÖRJE (): Jag tackar för svaret. Startandet av en thoraxklinik i har försenats i fleraår. borde alla ha insett att norra sjukvårdsregionenbehöver en thoraxklinik: - dels på grundav det stora sjukvårdsbehovet, - dels på grundav att starka regionalpolitiska skäl -1, ex. långa avstånd -talar för enklinik, - dels på grundav att som regionsjukhus, läkarutbildningsort samt säte för forskning ochutveckling måste få tillgång till denna operationsteknik. halkar annarsefter som fullständigt utbildningssjukhus. som gått har mångadött i uppkomna köer. Hundratals har lidit i onödan. Många har fått vänta sålänge på operation att rehabiliteringen blivit svår. Kort sagt; många svårtsjuka människor har farit illa. De onödigtlånga sjukskrivningstiderna kostar också massor av pengar. Det är av dessa skäl mycket beklagligt attstatsrådet personligen tydligen är beredd att ytterligare försena utbyggnadenav en thoraxklinik i genom att tala om nya utredningar. Behovet är klartdokumenterat. görs drygt 2 000 operationer i . Socialstyrelsensexpertgrupp har kommit fram fill att det behövs 6 500 ingrepp. Behovet av thoraxingrepp är också speciellt stort inom dennorra sjukvårdsregionen. Patienter från belägger hela 60 %av thoraxkapaciteten i . Anser statsrådet att det är försvarbart att ytterligareskjuta beslutet ? Eller är det så att statsrådet söker vägar atthelt stoppa thoraxkliniken i ? 20 (): Jag ber att få tacka för svaret. De hjärtsjuka i landets norra sjukvårdsregion -, , och - känner sig fullständigtutslagna och åsidosatta när det gäller strävan för en sjukvård på likavillkor. Det senaste årtiondet har inneburit en kamp för att få till stånd enthoraxkirurgisk verksamhet i . Att förkorta köerna för de hjärtsjuka och fåen operationsenhet på närmare håll än är även målet försjukvårdspersonal, däribland läkarna. Polifiker, över partigränserna,har utfört ett envist arbete för målet thorax till , Om vi utgår från att index för dödligheten i hjärt- ochkärlsjukdomar i landet är 100, ligger och på mellan 120och 130, klart över riksgenomsnittet. 1 fjol nyttjades operationskapacitet för dessaoperationer till , och då är att märka att länen befolkningsmässigtutgör av upptagningsområdet. Dessa faktiska uppgifter talar sitttydliga språk om behovet. Här i kammaren har frågan framförts motionsvägen varje årutan att har tagit ställning. Man har hänvisat tillLandstingsförbundet. har klart uttalat attthoraxverksamhet skall starta i . Men då sätter sig på tvärenoch säger att vi inte har något mandat. När kommer regeringen att ge ettklartecken, och kan statsrådet här instämma i att det behövs enthoraxklinik i ? Eller skall hjärtsjuka i vårdkön få dö i avvaktan påregeringens beslut? Jag tycker att det här är en så allvarlig fråga att detkrävs ett förtydligande av det svar som statsrådet nu har lämnat. Det är helt riktigt att ibörjan av februari har fattat nämnda beslut. inkommit med en framställning till regeringen, vilkenankom . Den här framställningen från harremitterats till och , vilket är naturligt. Vi skallju ha ett underlag för ett beslut. Jag villockså säga att det var som krävde att socialstyrelsensutredning skulle ses över. Professor har i uppdrag att i samarbetemed ta reda på vilka resurser som krävs för att vi skallkunna möta det ökade behovet av kranskärlsoperationer. Det gäller att se vilkapersonella och finansiella beräkningar som skall ligga till grund för detta. Till vill jag säga; Jag söker vägar för attfå det underlag som behövs för att jag skall kunna fatta ett klokt beslut tillförmån för de hjärtsjuka i landet. 22 (); Anledningen till att statens förhandlingsnämndoch nu kräver ett besked av statsrådet är att utifrån ettgammalt underlag - - beslutade om thoraxkirurgi på fyra ställeni landet. beräknades behovet för norra sjukvårdsregionentill 75 operationer . Men gjordes 550 ingrepp. Beslutssituationenär alltså helt annorlunda , och därför tycker jag att det inte behövs någranya utredningar. Den som har tagit fram underlagettill är huvudsekreterare i denutredning som statsrådet hänvisar till och som sker inom ram.Det är bråttom med ett besked från statsrådet! 23ULLA ORRING (fp); Jag fick inget svar på min fråga tillstatsrådet om statsrådet kunde instämma i att det behövs en thoraxklinik iUmeå. Jag tror att de hjärtsjuka som bor och lever i norra är besvikna.De känner sig förrådda i den här frågan. Det är ju så, som har redovisat här fråntalarstolen, att många och långa utredningar har förevarit. Kontentan avutredningarna är att norrlänningarna känner sig överkörda. äntligen kommer till klarhet, ja,då stoppas arbetet på annat håll. Planering pågår nu inom sjukvårdsregionoch inom . Man håller på att rekrytera nyckelpersoner,och man arbetar med planer för en utbyggnad. Man har planerat driftstart tillmitten av . Men om i inte får något beskedi den här frågan, försenas arbetet. Hur blir det med människorna i vårdkön? inget förbarmande med dessa hjärtsjuka människor? Regeringen kommer att lägga fram enproposition om ett extra ekonomiskt bidrag till landstingen för att de skallkunna öka kapaciteten för bl. a. kranskärlsoperationer.