prot · GA09103 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:103 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. I § Justeradesprotokollet för . 2 § Svar påinterpellation 1986/87:206 om ökad förädling av den norrbottniska basindustrinsprodukter har frågat mig dels om jag är beredd att vidtaåtgärder för att få till stånd en ökad förädling av basindustriernas produkter,dels vilka åtgärder jag tänker vidta för att utvecklingsföretag av den typ somPlannja representerar ges nödvändiga utvecklingsresurser. framhåller i sin interpellation svarar de statligabasindustrierna i för en dominerande del av industrisysselsättningeni länet. Dessa industrier är känsliga för svängningar i konjunkturen,valutakurser och internationella förhållanden i övrigt som bolagen har svårtatt påverka. Det är därför angeläget att basindustrierna kompletteras med andraföretag och andra sysselsättningsfillfällen för att skall kunnaerhålla en mera differenfierad arbetsmarknad. Jag delar därför Sten-OveSundströms syn på behovet av ny sysselsättning i . Storainsatser har gjorts för att allmänt stärkakonkurrenskraften i näringsliv. Samordnande satsningar med bl. a.regional- och arbetsmarknadspolitiska medel har medverkat fill att nyaverksamheter etablerats och utvecklats. Vid sidan av de särskilda satsningarnai länet har även det ordinarie regionalpolitiska stödet fUl länet ökat undersenare år. Nyaverksamheter och företag har utvecklats och etablerats. Det gällerframtidsinriktade och högteknologiska versamheter, t. ex, inom rymd- ochdataområdet, men också inom andra verksamhetsgrenar. Destatliga såväl som de privata företagen har ett ansvar för att minska de negativakonsekvenserna vid sysselsättningsminskningar. Ett bra sätt att göra detta äratt kombinera neddragningen med satsningar på de områden inom företaget som harutvecklingsmöjligheter. De stafliga företagen i är i flera fall innei en akfiv fas av långsiktsplanering och omstrukturering. Detta gäller ,och , Det är viktigt att Om ökadförädling av den norrbottniska basindustrinsprodukter satsningarpå ny teknik, nya produkter och nya marknader sker med stor kraft i företagen.Ökad uppmärksamhet måste ägnas åt att få avsättning för produkterna, ochmarknadsinvesteringar är därför vikfiga, Plannja är ett exempel på dennaoffensiva linje. Det regionalpolifiska stödsystemet skall kunna användasför de ändamål som efterlyser. Några särskilda medel tillPlannja utöver vad som kan beviljas inom ramen för detta system är jag inteberedd att förorda. Jag har emellertid anledning att räkna med att denexpansion som Plannja har möjlighet att genomföra under krav på lönsamhet inteskall behöva begränsas på grund av brist på kapital. Jag är lika angelägen somSten-Ove om att Plannja får möjlighet att expandera. Anf.2 (): Jag tackar industriministern för svaret påinterpellationen. Det är lätt att instämma i många av de synpunkter somstatsrådet lämnar i det här svaret, bl, a. på grund av att industriministernssynpunkter är allmänt hållna, t. ex, att företagen har ett ansvar vidsysselsättningsminskningar och att det är bra att man i samband médneddragningar förbättrar utvecklingsmöjligheterna. Det stora problemet är emellertid att basindustriernaunderlåter att satsa på förädUng och nya produkter, med något undantag, vilketjag har nämnt i min interpellation. har tusentalsarbetsfillfällen försvunnit från basindustrierna vid strukturomvandlingar utanatt ansvariga företagsledningar har satsat speciellt mycket på nyaaktiviteter. Ett undantag är emellertid Plannja. Dess bättre har regeringenförsökt motverka dessa negativa effekter genom satsningar på nya verksamhetersåsom data och rymd. Det är vi naturligtvis väldigt tacksamma för. Men i taktmed att dessa nya aktiviteter ger några hundratals jobb tappar basindustriernatusentals. Det beror till stor del på att företagsledningarna i basindustriernainte är intresserade av att fa några nya grepp, skapa nya produkter och få nyamarknader. Det uttalande som koncernchef gjorde i en norsktidning om att företaget kan tvingas lägga ner är symboliskt förmånga personer i chefsställning i basindustrierna i landet, dvs, att man haroförmåga att se möjligheterna att starta andra verksamheter vid sidan av detradifionella. Det är tragiskt, i synnerhet när det gäUer som ju har godaekonomiska förutsättningar. Här måste naturligtvis ägarintressena driva på utvecklingen.Om gruv- och stålorterna skall överleva måste många nya verksamheter fill. Jag hade faktiskt hoppats att industriministern i svaretpå ett kraftfullare sätt skulle ha markerat ägarintressenas vilja att driva påutvecklingen. Men det är inte . Hur ser statsrådet på denna möjHghet? Låt mig när det gäller den del av interpellationssvaretsom avser Plannja ansluta mig till industriministerns synpunkter, attföretagens expansion inte skall behöva begränsas på grund av kapitalbrist.Tyvärr finns det alltför få dotterföretag som har utvecklats ur basföretaget pådet positiva sätt som Plannja gjort. Plannja tillhör de positiva undantagen. 3 (vpk): Även jag vill tacka industriministern för det svar han lämnat påSten-Ove interpellation. Tyvärr är svaret ganska allmänt.Industriministern ger uttryck för en allmänt positiv hållning till insatser iNorrbottens län men preciserar inte sina tankegångar i riktning mot någonaktionsplan för en förädling vid de statliga företagen i länet. Dethar gång på gång framförts olika konstrukfiva förslag till utvecklingsinsatseri dessa företag, också här i . Jag utgår från att industriministernkommer ihåg förslagen, men jag skall ändå upprepa en del av dem: Gruvorna imalmfälten ger ju inte bara järnmalm. Apatit och sällsynta jordartsmetalleringår också i malminnehållet. Gruvfacken och vpk har länge drivit frågan omuppbyggnad av handelsgödselproduktion i , baserad på apafiten ochandra råvaror som finns i länet. SSAB-Luleåverkenbetyder väldigt mycket för vårt län. Vpk har i de motioner som vi väckt ianledning av proposifionen om presenterat några förslag hur vi villutveckla denna anläggning. Debatten om den propositionen kommer ju att förashär i kammaren . Vi får då anledning att utveckla synsätten när detgäller i . har presenterat flera rapporter om möjligheter och förutsättningarför vidareförädling vid sågverken. Det har också vid flera såganläggningar iNorrbotten påbörjats satsningar mot en mera kundanpas-sad produktion avsnickeritorkade ämnen och komponenter för träbearbe-tande industrier.Brännbergssågen i , som ägs av domänverket, har kommit i gång mycket bramed denna inriktning på sin verksamhet. har också en komponentfabrik inomKalix kommun. Trotsdenna lovande utveckUng är det ostridigt att i förhållande fill sin totalasågvolym hittiUs satsat alltför litet på vidareförädling. Det kan bero påkoncernledningen eller ägaren. Formellt styr ju styrelsen företaget. Reellt kanägaren naturligtvis ta olika inifiativ. Det intressanta när det gällerStatsföretag och dess vidareförädling bUr ju följande: Vilka inifiativ har industriministerntagit, och hur är nuläget? Motden bakgrunden vill jag ställa följande frågor till industriministern: tillsatt någon utredare eller utredningsgrupp för attutvärdera den utveckling som sker inom Mefos i beträffandeframställning av processgas? Om så är fallet, bedömer industriministern att deframstegen kan leda fram till en produkfion av ammoniak vid SSAB-Luleåverken?Har industriministern för avsikt att ta något initiafiv för att förmå målinriktat och i större omfattning gå över till högförädUng av huvudpartenav sågprodukfionen i ? Har industriministern tagit något inifiativför att skall inleda en verksamhet för att ta fill vara de sällsyntajordartsmetallerna ur järnmalmerna från malmfälten? Förs några diskussioner medLKAB:s styrelse om en ökning av pelletsframställningen? Omökadförädli/ig av den norrbottniska basindustrins produkter Om ökadförädling av den norrbottniska basindustrinsprodukter Jag skulle vilja uppehålla mig något vid desatsningar på som den socialdemokrafiska regeringen har gjort. Närvi diskuterar är det mycket väsentligt att inte fastna vid basindustrierna,hur viktiga de än är. Det har varit en målmedveten linje i densocialdemokratiska regionalpolifiken och industripolitiken i attbredda näringslivsstrukturen. Det egentUgen viktigaste och bästa som har häntNorrbotten är att det har gjorts försök och insatser och ävennåtts framgångar just på detta område. Om man inte har den utgångspunkten menarjag att man kommer fel när man diskuterar , Stora insatser har gjorts för att stärka konkurrenskrafteni länets näringsliv. Vid sidan av de särskilda satsningar som har gjorts sedan1982 har vi inriktat stödet på nya näringar. Vi har mycket kraftfullt ökat deregionalpolitiska utvecklingsinsatserna från i runt tal 50 milj. kr, till över70 milj. kr, för egen verksamhet. och fram tillfebruari har lokaliseringsstöd lämnats till drygt 190 företag i över 500 milj. kr. i bidrag och över 120 milj. kr. Denna verksamhethar lett till 1 700 nya jobb i . Vi brukar alltid numera jämföra insatserna i de olikaregionerna med den berömda bilfabriken i , Det får industriministernhöra ständigt från alla regioner i landet, inkl, . Men det harfaktiskt blivit 1 700 nya jobb i sedan vi tillträdde 1982, och detär mer än vad den berömda bilfabriken i skall ge 1988, Dessutom har vi lämnat sysselsättningsstöd på nästan 100milj. kr, till företag i länet som har ökat sin personal - också det med irunda tal 1 700 personer. Jag är medveten om att dessa siffror delvis överlapparvarandra, men de visar ändå tydligt att det regionalpolitiska stödet haft godeffekt i , Vidare är som enda län i landet prioriteratgenom att vi har en nedsättning av socialavgifterna där. Det innebär attföretagen i får i minskadekostnader. Just detta har stärkt konkurrenskraften hos företagen och gettbättre förutsättningar för en ökad produktion och sysselsättning inom detnorrbottniska näringslivet. Man har stärkts avsevärt fill följd av dessainsatser. Jag skulle kunna nämna åtskilliga punkter på den negativasidan, t.ex. nettoutflyttningen och den höga arbetslösheten, som ändå är lägrenu än den exempelvis var för ett par . Andelen personer iberedskapsarbeten och arbetsmarknadsutbildning har minskat mellan åren 1984och 1986. Problemen är dock stora i , och omstruktureringarna är inteslut. , liksom , uppehöll sigenbart vid de statliga företagen. Jag är på det klara med att dessa företag haren mycket stor betydelse i . Ingen som bor i och inteheller de som arbetar med industri- och regionalpolitik kan tänka sigNorrbotten utan de statliga företagen. Men när vi diskuterar industriprojektoch regionalpolitiska projekt får vi inte bortse från att verksamheten måstevara lönsam. Annars har den ingen chans att möta framtiden. Endast med lönsammaetableringar kan man åstadkomma trygghet och fortsatt arbete för de anställda.Bara om man gör insatser som så att säga har framtiden för sig kan man tala omframgångsrika insatser. I vårt land har vi för många exempel påregionalpolitiska insatser som sä att säga varade en sommar och inte mycketmer. Det är farlig politik för landsdelarna och för människorna, om manfortsätter på den vägen. Därför måste också varje vidareförädlingsprojektprövas med hänsyn till lönsamhetskalkyler. Annars kan man inte få en stabilgrund för näringslivet. Denna erfarenhet har jag inte bara från , utanäven, och inte minst, från mina resor i olika delar av , äveni . Också planekonomierna i inser nu mer och mer att manmåste ha lönsamma projekt för att det skall bli stabilitet inäringslivsstrukturen. I både och inläggsaknade jag några ord om att även det privata näringslivet har ett ansvar. Närjag diskuterar med borgerliga politiker smyger de alltid undan att även detprivata näringslivet har ett ansvar. Bara staten ställs fill ansvar förutvecklingen i . Jag menar att det privata näringslivet inte harvisat framfötterna i . Det privata näringslivet har inte tagit någotansvar. Jag hoppas att både och kan varaöverens med mig om att det privata näringslivet, utifrån våra värderingar, pånågot sätt borde kunna upptäcka att det har ett ansvar för vår nordligasteregion. Om ökadförädling av den norrbottniska basindustrinsprodukter Anf.5 (): Man kan ju bara instämma i vadindustriministern sade om de nya satsningarna . Det gällerförbättringen av transportstödet liksom många andra viktiga beslut som fattats- bl. a. i det här huset - för att stärka konkurrenskraften i Norrbottensnäringsliv. Nedsättningen av socialavgifter exempelvis har betytt oerhörtmycket för utvecklingen i vårt nordligaste län. Sedan är det ju, som industriministern sade, alldelesriktigt att arbetslösheten är lägre nu än fidigare, men vi skall komma ihågatt arbetslösheten ändå är den i särklass högsta i landet. Man kan alltidfundera över varför vi norrbottningar talar så litet om det privatanäringslivets ansvar för utvecklingen i . Detta beror helt enkelt påvår erfarenhet. Vi vet att storföretagen i landet, t, ex. , inte har någotintresse av att etablera sig i länet, trots alla försök att få dem att etablerasig på olika sätt. Vi vet att de stora företagen i det här landet har svikitNorrbotten när det gäller etablering och utveckling. Detta är också en avanledningarna fill att det finns så pass mycket statlig företagsamhet i länet.Vi är naturligtvis intresserade av att få de privata storföretagen att kännaett ansvar även för utvecklingen i , Tyvärr har det intefunnits något intresse, vilket är en av anledningarna till att vi koncentrerarvåra krav på den typ av företag som vi vet har utvecklingsmöjligheter öch somredan är etablerade där uppe. För mig är det självklart att projekten måste varalönsamma. Detta är naturligtvis en förutsättning för en utveckling avnäringslivet, för ny produktion och nya verksamheter. När det gäller ett företag som har det inte skettspeciellt mycket som företaget har funnits till. Detsammagäller och , Man har strukturerat i olika omgångar, personalen harblivit mindre Om ökadförädling av den norrbottniska basindustrinsprodukter och mindreinom företagen, men företagen har inte fått tiU stånd någon vidareutvecklingoch vidareförädling av produkter. Det finns många exempel på detta. Man tycker att det borde finnas ett ansvar inom företagenför att leva vidare i någon form samt börja arbeta sig bort från tradifionellatunga verksamheter och försöka förädla på ett helt annat sätt. Jag trorfortfarande att ägarna fill de stafliga företagen måste ta ett stort ansvar ochdriva på den utvecklingen. saknar inte pengar, men saknar enföretagsledning som är intresserad av att börja ge sig ut på den långa ochmödosamma vägen att försöka få fram flera projekt och större produkfion. Det ärett ansvar som detta företag har i malmfälten. 6 (vpk): Det är klart att all kapitalistiskproduktions drivkraft är vinsten. Jag pratar inte nu utifrån termer om ansvar.Industriministern, jag och vet alla att för att ett stortbörsnoterat företag skall etablera nya verksamheter i krävs det attföretaget har en mycket god vinstbild framför sig. Det finns företag-t. ex. Saab-Scania-som harproduktionsenheter i som har gått bra . Cellulosakoncernen harfabriker i . Det finns olika börsnoterade företag som har verksamheter iNorrbotten. Men bilden i stort är den jag skissade till att börja med. Jag tycker inte att vi skall prata bort de statligaföretagens utveckling. När det gäller de sågverksindustrier jag tog upp är detså att statens industriverk i flera rapporter har pekat på möjligheten attutveckla verksamheten för att skapa flera jobb - att det finns marknad för helaproduktionen, och det hela skulle kunna göras lönsamt. Jag vet att ThagePeterson i opposition ofta tog upp dessa rapporter och häcklade borgarnaför deras oförmåga att ta itu med denna verksamhet. menar jag inte med detta att industriministern saknarförmåga. Däremot har det väl inte blivit av att ta de nödvändiga inifiativen.Hoppet är ju det sista som överger en. Man går ideligen och tänker att droppenurholkar stenen, så förstår att han måste ta lämpligainitiativ. Det var en mycket skicklig manöver att vända frågan tillvad som har hänt inom de privata företagen. Vi är överens om bedömningen attdet har blivit vissa posifiva resultat, men vi är inte överens om bedömningenatt detta får dölja att det behövs kraftfulla och riktade insatser mot destatliga företagen samt att man skall utveckla vidareförädlingen. Jag ställde ett antal mycketkonkreta frågor i mitt första inlägg. Det vore trevligt om industriministernville kommentera någon av frågeställningarna. Ja, vi är i grunden överens om attbasindustrierna i ökad grad måste övergå till vidareförädlade produkter. Detråder inga delade meningar om att detta är helt nödvändigt - framtiden liggerdär. Men det måste vara en övergång fill produkter och projektsom har framtiden för sig när det gäller lönsamheten, och det tror jag inte attnågon styrelse i de statliga basindustrierna har försummat att gå igenom i deolika förslagsom har utarbetats. Jag har inte detaljstuderat förslag efter förslag, men jagkänner väl fill att styrelserna har studerat olika produkter, och nästangenomgående har produkterna fallit just på lönsamheten. Jag menar att det ilängden är en dålig industripolitik och en dålig regionalpolifik att satsa pålokaliseringsprojekt och produkter som inte är lönsamma, utan där man kanskeefter något eller får göra neddragningar eller nedläggningar. diskuteras ju SSAB-ledningens riktlinjer fören strukturplan. Den är i mycket hög grad också en investeringsplan. FrånSSAB-ledningen föreligger ett förslag om att investera för ,och det är ingen liten investering i basindustrin, 400 av dessa miljoner fallerpå , men merparten, en halv miljard, just på Domnarvet i , och därär det fråga om en vidareförädlingssatsning. Detta sker just för att anpassabasindustrierna till områden där vi kan tillverka produkter som vi medframgång kan sälja världen över. Det måste vara en utgångspunkt för de stora statligabasindustrierna, men också för de privata och kooperativa basindustrierna, attsatsa på produkter som går att avyttra på marknaden. Vi kan ju inte gärnatiUverka produkter som vi lagerför hur länge som helst eller tillverka sakeroch ting som det inte finns några kunder till. Detta samband kan vi aldrig fjärmaoss ifrån. Det jag vill ha sagt med detta är att jag delar eruppfattning att de statliga basindustrierna måste anstränga sig fill ökadvidareförädling, liksom jag utgår från att också den basindustri som ligger iprivata eller kooperativa händer har samma marschväg, nämligen att övergå frånvanlig standardproduktion till en finare vidareförädlingsproduktion. När det gäller skogsindustrin, i synnerhet på pappers- ochmassasidan, har vi en mycket hög investeringstakt i vårt land. Vi har ocksånått väldigt goda resultat, som har gjort oss konkurrenskraftiga på detområdet. Vissa inslag i har också visat att vi har varit framgångsrika -jag tänker på pellets - i satsningen på kvalitetsprodukter, eftersom vi harkunnat få marknader. Det är alltså litet orättvist att säga att de statligabasindustrierna i inte skulle ha gjort några satsningar påvidareförädUng, Jag har här nämnt ett par exempel, som visar att de statligabasindustrierna har gjort sådana satsningar. Sedan vet jag inte riktigt vad menar medatt industriministern inte har tagit några initiafiv när det gäUer ,Jag måste med kraft tillbakavisa detta och hänvisa fill de program förNorrbotten som jag personligen har lett utarbetandet av. Jag undrar var Norrbottenhade stått om den borgerliga politiken hade fått fortsätta. Jag reste ganska mycket i åren 1980 och 1981och fann i by efter by och i kommun efter kommun dysterhet och brist påframfidstro. Så utarbetade vi på grundval av arbetarrörelsens planNorrbottenpropositionen, som ledde till en satsning på med 4miljarder kronor och en breddning av näringslivet. Då måste man nästan varalitet illasinnad - och det vill jag inte beskylla för att igrund och botten vara - då man säger att industriministern inte har tagit någrainifiativ beträffande , PaulLestander, jag har inte haft många regeringssammanträden under Om ökadförädling av den norrbottniska basindustrinsprodukter Om ökadförädling av den norrbottniska basindustrinsprodukter min tidsom industriminister där vi inte har haft något ärende just om , ifråga om företagsstöd eller insatser för att utveckla , Nog måsteväl ändå se skillnaden mellan den situation som råder uppe iNorrbotten och den som rådde ? Jag var i ochträffade representanter för samtliga Norrbottenkommuner och även förhandelskammaren, och jag upplevde att det finns mycken optimism och framtidstroi det länet - äntligen. Men jag hävdar - jag upprepar det alltså återigen - attdet privata näringslivet och det privata kapitalet inte har tagit något ansvarför , Det har inte varit möjligt, trots stora ansträngningar, att fådet privata näringslivet att etablera sig i , Jag förstår om de borgerliga ledamöterna från Norrbottenär tysta när det gäller att kritisera det privata kapitalet. Men jag är litetförvånad över att just är lika tyst. Anf.8 (): I grunden är vi överens om vikten av att destatliga basföretagen i större utsträckning vidareförädlar sina produkter.Självfallet måste det ske på företagsekonomiska villkor. I botten måste jufinnas en lönsamhet. Annars kommer, naturligtvis, nya verksamheter inte attöverleva . Förädling är emellertid ett ganska vitt begrepp. Det ärklart att de satsningar som görs på t, ex, svenskt stål - jag tänker då på SSAB- måste vara sådana att man klarar konkurrensen när det gäller stålämnen iLuleå även i fortsättningen. Men om man ser litet grand tillbaka på de senastetio årens strukturering, kan man notera att , som tidigarevarit ett stålföretag med ganska hög förädlingsgrad och som haft produkter påbyggområdet, fartygsområdet och andra områden, nu inte har sammaförädlingsgrad. tillverkar man enbart stålämnen. Detta är alltså väldigtallvarligt. Det finns dock ett undantag i detta sammanhang, och det ärPlannja, som jag har angett, Plannja skiljer sig litet grand frånmängden. Företaget visar nämligen att det är möjUgt för statliga företag attvia dotterbolag eller på annat sätt skapa en vidareförädling, som markantskiljer sig från den traditionella produktionen. Det här borde ha varit möjligtäven för , som ju har rätt mycket pengar men som inte investerar dem på ettsådant sätt att man kan se framtiden an. I stället talar ansvariga chefer pmatt man på lång sikt kan behöva lägga ned företaget, och det är allvarligt. Jag tycker att industriministern borde bevakadetta område på ett alldeles speciellt sätt, eftersom beroendet av de statligaföretagen i är så väldigt markant. Låt mig avslutningsvis bara säga att jag i dettasammanhang skiljer mig väldeliga från , Jag tänker då på det sättpå vilket han redovisade möjligheterna till en vidareförädling i malmfälten.Paul Lestander har ju här framfört kravet på produktion av handelsgödsel imalmfälten, och det kravet har han även framfört vid åtskilliga tillfällenfidigare. Men är det ju bara så, att det finns andra i hans parti som menaratt just förbrukningen av handelsgödsel skall begränsas. Det gäller alltså attså att säga ståpå fast mark i detta sammanhang. Här skiljer jag mig, som sagt, från PaulLestander. Jag menar att det skall finnas en lönsamhet i botten och att detockså skall finnas förutsättningar för den produktion som krävs. 9 (vpk): Det är möjligt att avståndet tillindustriministern är alltför stort för att det jag har sagt skall nå fram. Detär ju mellan våra bänkar. Jag måste därför idka litet högläsning.Så här sade jag i mitt huvudanförande: "Brännbergssågen i , som ägsav domänverket, har kommit i gång mycket bra med denna inriktning på sinverksamhet, har också en komponentfabrik inom kommun. Trots denna lovande utveckling är det ostridigt att iförhållande till sin totala sågvolym satsat alltför litet påvidareförädling. Det kan bero på koncernledningen eller på ägaren. Formelltstyr ju styrelsen företaget.