prot · GA0968 · 1986-12-31 00:00:00 — UllaTilländer vill att jag preciserar dem, men jag bedömer det inte som lämpligtaff här i kammaren diskutera vilka befogenheter polisen har. Polisen skallsjälvständigt bedöma detta. Jag vill dock säga så mycket fill att detinte är så enkelt aff man kan stoppa en buss bara därför att man misstänker attnågon enstaka turist i den bussen medför något som man infe får ha med sig. och i Malriiö är upprördaöver den - som de ' tycker - massiva polisinsatsen. Jag kan bara redovisa attpolismyndigheten i bedömde det inte bara nödvändigt ufan också lämpligtatt göra en sådan massiv insats vid det då aktuella tillfället. Det blev juockså en mycket positiv effekt. bedömer polisen att fill följd av dennainsats skall det i fortsättningen inte vara nödvändigt att ta fill den typen avmassiva insatser. Om åtgärder mot illegal spritförsäljning i AnL 21ULLA TILLÄNDER (c): Naturligtvis måste man räkna med aff dettafortsätter om infe åtgärder sätts in. Åtgärderna niåste vara effekfiva men infeför kostsamma, eftersom man bör räkna med att de måste bibehållas under enlängre fid. Det räcker inte med att bevaka denna verksamhet . Drivkraften för den enskilde resenären är oerhört stark. Resenärenhar med sig polsk sprit och säljer den - efter polska förhållanden - dyrt iSverige. För den olagligt tillskansade vinsten köper han skattefritt t. ex.kaffe, vars pris är sex fill sju gånger högre i än i , Vi vet också att den svenska polisens resurser ärbegränsade. För att vi skall kunna bibehålla en varaktigt skärpt bevakning motdessa ekonomiskt attrakfiva resor måste kostnaden för bevakningen vara rimligoch bevakningsmetoderna alltså vara rafionella. Detta innebär att man motarOlle i grind - infe att man släpper in alla och endast ger en och annan enstämpel i hans pass. Jag tycker att justitieministern åtminstone i självainterpellationssvaret har skapat en viss klarhet härvidlag och att det bordefinnas förutsättningar för att få ett stopp på den här sortens"strandhugg" och "våldgästning", AnL 22 i (m): Statsrådet informerade oss nu om att dettrots allt kunde vara positivt med en sådan här massiv engångsinsafs därför attresultat kunde förväntas. Men vi har tydligen olika informationskällor, för vadjag har försport är att man tydligen avser att behålla det stora pådraget underganska . Och även då pådraget varit i gång har man tagitganska många polska medborgare som har sålt sprit - i och för sig olagligt - sårisken måste betraktas som uppenbar aft mycket viktig polisverksamhet får lovatt läggas åf sidan. Som lekman tycker jag att det är en felaktig prioriteringman gjort. Det finns brott i kommun som def är viktigare att utreda änatt undersöka om polska medborgare säljer en flaska sprit. , herr talman, skulle jag i någon mån vilja sägaemot . Hon har chans att svara, medan jag för min del inte fårgöra något ytterligare inlägg. Men O.K. - sådana är reglerna. resonemang om aft man skulle stoppa bussarinnan man kan bevisa att där finns människor som kommer att bryta mot vissalagar luktar ett samhälle som jag inte trodde att ens i sin vildastefantasi skulle vilja tänka sig. Vi får vara så vänliga att här i landet se tillaft den dag vi kan bevisa att det har begåtts något brott, kan åtgärder vidtas.Men när säger att man skulle stoppa mängder av turistbussar tillSverige bara därför att man kan misstänka att här kommer att ske en brottsligverksamhet, så tror jag att - som i vanliga fall är en mycketklok och förtänksam människa - undantagsvis inte har tänkt efter så mycket somhon borde göra. AnL 23ULLA TILLÄNDER (c): Jag vill bara hänvisa till justitieministernsinterpellationssvar när jag kommenterar vad i sade. Naturligtvis är jag medveten om att juridiken härvidlag ärkomplicerad, därför att verkligheten är komplicerad. Jag förstår också att maninte kan komma förbi de juridiska komplikationerna genom att förenkla verkligheten.Men jag tycker ändå att de regler som statsrådet redovisade i svaret framstodsom befriande entydiga och klara samt lätta att applicera på de situationer somunder senare tid så ofta har uppstått i . Det förekommer faktiskt, StenAndersson, härvidlag saker och ting som inte är tillåtna utan förbjudna, ochjag skall läsa upp en del av svar:. "Ingripande kan givetvis ske vid misstanke om brott.Defta förutsätter infe att någon försäljning faktiskt har skett. Redaninnehavet av sprit är straffbart, om det är uppenbart aff syftet är att denskall säljas olovligen. Det är inte heller tillåtet att ta in sprit i Sverigesom är avsedd att försäljas, även om mängden inte är större än den normalttullfria ransonen. Enligt polislagen får polisen också avvisa eller avlägsnapersoner från ett visst område, om de stör eller utgör en fara för den allmännaordningen eller om det behövs för att avvärja straffbelagda handlingar." Och detta med "ett visst område", StenAndersson, kan i def här fallet faktiskt vara en skolgård, eft torg, en stadeller ett helt landskap - t. ex. . Slutligen noterar jag bara aff det faktiskt i StenAnderssons inlägg ligger litet av försvar för illegal sprifförsäljning - ocksåfill minderåriga skolungdomar. 1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskUda AMS-åtgärder för kvinnor Överläggningen var härmed avslutad. 88 Svar på interpellafion 1986/87:137 om särskilda AMS-åtgärder för kvinnor har i en interpellation frågatmig på vilket sätt regeringen ämnar stödja unga kvinnor som tvingas flytta föratt få ett arbete samt om regeringen kommer att medverka till en förändradinriktning på AMS satsningar på kvinnor med särskilt svag utbildningsbakgrund.. andra fråga är ställd mot bakgrund av enrapport till länsarbetsnämnden i , "Unga kvinnorsutbildning och arbete". Rapporten visar bl.a. att en stor del av de ungakvinnor som uppmanats satsa på en yrkesutbildning inom ett mansdomineraf yrkeinfe fullföljer utbildningen. bidrar sedan budgetåret1985/86 till projektverksamhet som syftar till att förbättra kvinnornasvillkor på arbetsmarknaden och i utbildningssystemet, framför allt genom ettbreddat utbildnings-och yrkesval. I har länsarbetsnämnden - som en del idenna projektverksamhet - låtit genomföra en undersökning avutbildningsbakgrunden Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskilda AMS-åtgärder för kvinnor hos ungaflickor, inskrivna vid arbetsförmedlingen, samt i vad mån deras skolutbildninghar behövt kompletteras med en AMU-utbildning och i vad mån flickorna därefterfick arbete. Min slutsats av rapporten från är infe attansträngningarna att bredda kvinnornas arbetsmarknad bör minska utan snararetvärtom. Rapporten visar - liksom andra undersökningar - att det krävs ettlångvarigt och målinriktat arbete för att få kvinnor och män att bryta gamlainvanda könsrollsmönster. I defta arbete är utvärderingen av pågående projektett viktigt led. Visar utvärderingen att det avsedda resultatet inte uppnås,måste andra medel prövas för aft nå målet. ,Utvärderingen från - som kommer att fördjupas genom ettfortsatt utredningsarbete med stöd från -följs nuupp inom bl. a. AMS. Frågan om hur kvinnor rekryteras till s. k. otraditionellajobb kommer således att ägnas uppmärksamhet, liksom vilken typ av stöd dekvinnor behöver som genomgår otraditionella utbildningar. Jag vill emellertidockså påpeka aff avbrotten från AMU-kurser inom det Verkstadstekniska området,vilka tas upp i utvärderingen, är ett generellt problem som rör både kvinnligaoch manliga elever. I interpellationen påpekas att länsarbetsnämnden beslutatutöka antalet platser på typiska kvinnolinjer. Detta är riktigt, och det görsutifrån rådande förhållanden på arbetsmarknaden. I finns enefterfrågan pä kontorspersonal med kvalificerad utbildning, varför man ökatantalet för fortbildning inom kontorsområdet. Om kvinnorna skall kunna hävda sig på arbetsmarknadenärdet vikfigt aff utbildningsval och yrkesval sker mer efter egnaförutsättningar och intressen än efter traditionella könsrollsmönster. Dennakunskap börjar alltmer sprida sig inom utbildningsväsendet och i arbetslivet. Regeringen gav samfliga länsstyrelser iuppdrag att i samarbete med länsskolnämnder och länsarbetsnämnder kartlägga ochutarbeta program för att förbättra kvinnornas villkor på arbetsmarknaden och iutbildningssystemet. Ett syfte med uppdraget var att länsmyndigheterna i ökadutsträckning skulle vidta åtgärder på regional nivå för aff förbättra kvinnornasvillkor på arbetsmarknaden. Enligt min mening måste länsmyndigheterna ägnadessa frågor fortlöpande uppmärksamhet. Inom harnyligen gjorts en sammanställning av pågående arbete i länen, vilken visar attnästan alla länsstyrelser nu satsar regionala utvecklingsmedel på olikakvinnoprojekt. Som jag anfört i budgetpropositionen kommer jagfortsättningsvis att noga följa hur länsmyndigheterna arbetar med dessa frågor. AnL 25VIOLA (vpk); Jag ber att få tacka försvaret. Jag vill börja med att säga att. jag tycker att de projektsatsningarsom har gjort är mycket bra. Också denuppföljningsverk-samhet som här har utlovat är bra. Def ärnämligen eft mycket mödosamt arbete att t. ex. gå igenom de olika rapporter somfinns från länen och som är ålagd att göra när det gällerkvinnornas arbete och utbildning. Vi i vpk har försökt, och vi tycker att detär bra om def tas etthelhetsgrepp från regeringens och departementets sida. Det är helt klart aft det är nödvändigt med ett breddatutbildnings- och yrkesval och ökade möjligheter till detta för kvinnorna isamhället. Grovt räknat finns det 300 yrken för män, medan det finns ca30 för kvinnor. Def betyder att här den mest könsuppdeladearbetsmarknaden i . i beslut att utöka antaletplatser på typiska kvinnolinjer anser jag vara en återgång till ett gammaltmönster. Det visar också likgiltighet för jämställdhétsarbetet. Def är enuppgiven politik som länsarbetsnämnden där ägnar sig åt. Frågan är om dettaskall utredas mer eller om man redan nu skall peka på vägar till djärvaregrepp. Jag anser nog att det är det senare som är vikfigt, dvs. att redan nupeka på konkreta linjer i detta arbete. Många kvinnor efterlyser nu posivita och offensivasatsningar. Särskilt viktigt, , måste detta vara för debrukefs döttrar som bor i och som utgör en del av det materialsom var underiag fill en rapport som högskolan i /har gjort.Efter att ha tittat närmare på denna rapport som högskolan har gjort påbeställning av bl. ä. länsarbetsnämnden anser jag aff det behövs mer kritiskatongångar. Frågan är först och främst om denna rapport kan kallas vetenskaplig.Vad den kommer fram till är ju egentligen inga märkliga sanningar. Att ungakvinnor, som har fillfrågats på länsarbetsnämnden och av de ansvarigamyndigheterna i övrigt kallas kvinnor som har eft mycket dåligt utgångsläge,mycket dålig utbildning och som mer eller mindre har tvingats in på AMU-kursertill mansdominerade linjer, sedan är benägna att hoppa av kan inte gärna varanågot som överraskar. Men de slutsatser som man drar och den argumentation somhar förekommit tycker jag tjänar syftet att understryka fördomarna om manligtoch kvinnligt. I stället borde man ägna sig åf det motsatta. Man visar på någotsom skulle vara kvinnornas förmodade verkliga intressen i stället för aft pekapå de svårigheter som har funnits och göra någonting åf dem. Vad behövs då? Jo, det behövs naturligtvis kvinnligaförebilder och spjutspetsar, och de behöver lyftas fram eftersom de finns. Varfinns viljan till förändring, ? Jo, den finns naturligtvis imånga kvinnors egen erfarenhet och i den kampvilja som de visar. Jag vill nämnaett exempel. Def finns i Borlängeen del av ett, som vi hoppas blir ett stort,kvinnligt nätverk som kallas Blåsfällskvinnor. Def är alltså kvinnor som,kanske mot alla odds, har lyckats gå igenom en utbildning. De har också kommitin på arbetsmarknaden och fåft ett jobb i en typisk mansindusfri. De Blåsfällskvinnorsom har intervjuats och fått komma till fals i olika sammanhang på senare tidär mycket upprörda över länsarbetsnämndens beslut om en återgång till detgamla, dvs. att satsa på kvinnolinjer i utbildningen på AMU och AMS. , och Kia-i gruppen Blåsfällskvinnor säger att de på sinegen väg genom utbildning och arbete, som naturligtvis har varit en krokig ochmödosam väg, inte har ångrat sitt val. Självkänslan, oberoendet, kamratskapetmed männen, m.m. på arbetsplatsen som de vunnit väger upp det besvärliga. Desäger också att facket är inblandat i det kontaktnät som finns. Men dedriver sitt arbete fristående, och de har t. ex. stor hjälp avjämställdhetsgruppen på Domnar- Om särskilda AMS-åtgärder för kvinnor Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskUda A MS-åtgärderför kvinnor DessaBlåsfällskvinnor säger aft det är dåligt att länsarbetsnämnden lägger ned sinkampanj för aft få kvinnor till industrijobb. Man borde i stället ökainsatserna. Frågan är hur def skall gå till. Vpk har i en motion från den allmänna motionstiden, somhandlar om kvinnor, arbete och utbildning, pekat pä just dessa kvinnligaspjutspetsar. De tre kvinnor som jag här nämnt och som har positivaerfarenheter skulle kunna knytas till den utbildning som AMU-kurserna innebärmen som man inte längre satsar på i t. ex. och skulle därmed kunnagöra stora insatser. Vi föreslår också att man skall förstärka och fördjupainnehållet i de som funnits samt ge mer resurser. Jag undrar omAnna-Greta är beredd att vidta sådana konkreta åtgärder och redan i dagkan uttala sig om den verksamhet som blåsfällskvinnorna i och andraägnar sig åt. Är beredd att fördjupa kvaliteten påkursinnehållet? AnL26 (): I har de senaste veckornaförekommit en pressdebatt med anledning av den rapport som dennainferpellafionsdebatt rör sig om, nämligen "Unga kvinnors utbildning ocharbete". Eftersom jag tillsammans med några andra kvinnor från skogslänhar skrivit en motion om dessa frågor, tycker jag att det finns anledning aftta upp detta fill diskussion. I arbetet med skogslänsmotionen fann vi mångaintressanta och mycket skrämmande uppgifter om kvinnors fakfiskaarbetsmarknad. Självfallet varierar marknaden inom länen och även inomkommunerna. Påfallande är dock att det är inom tjänstesektorn, både denoffentliga och den privata, som kvinnor söker sin utkomst. Lika påfallande äratt flyttningsbenägenheten hos kvinnor är större än hos män i motsvarandeåldrar. Vilka slutsatser förs man dra av defta faktum? En slutsatsär att kvinnorna knappast flyttar tillbaka till en osäker och smalarbetsmarknad om inte speciella skäl finns. Ofta har dessa kvinnor utbildat sigi ett traditionellt kvinnoyrke, där utbildningsplatserna och efterfrågan i deflesta fall finns i storstadsområdena. Att flyttning av de unga människorna fåreffekter på både kort och lång sikt är helt säkert liksom också aff def ävenfortsättningsvis kommer aft finnas ett behov av utbildad arbetskraft inomomsorgsyrkena. Behovet av välutbildad arbetskraft går igen inom de flestayrkesområden. Därför har det gjorts intressanta kartläggningar. Men sedankommer man till den stora frågan: Den eftersökta kompetensen finns infe i såstor utsträckning hos den arbetssökande gruppen. Då tycker man aft det härborde vara världens chans för kvinnor med eft medvetet yrkesval aff komma in påarbetsområden där man är s. k. efterfrågad arbetskraft. Den mycket intressanta undersökning som högskolan iFalun/utfört på uppdrag av länsarbetsnämnden visar pä en del av dehinder som trots allt står i vägen för en gemensam arbetsmarknad för kvinnoroch män. Jag har litet svårt att förstå uppbragfheten över rapporten. Att teorioch verklighet inte allfid stämmer överens är väl ingenting nytt. Däremottycker jag att det visar på ett visst mod hos länsarbetsnämnden att redovisanågonfing som vi som engagerat oss i kvinnoarbetsmarknadsfrågor ochjämställdhetsfrågor mer eller mindre redan vet eller anat fidigare. slutsatserav rapporten är, såvitt jag förstår, ännu infe klara men skall redovisassenare. Inom de s. k. bryfprojekfen i skolorna behövs dock fortsatt engagemangi dessa frågor, eftersom projekten ofta självdör när insatser och pengarna tarslut. Def gäller verkligen också - som säger -att bryta def motstånd som finns, kanske inte minst hos kvinnorna själva, attsöka sig ut på en tuff gemensam arbetsmarknad. Jag har genom mitt engagemang iKvinnofolkhögskolan i lärt mig mycket om behovet av en anpassadstudiemiljö för många av de kvinnor som det talas om i rapporten. Def gälleraft ge kvinnorna självförtroende och studievana och en grund för aff söka sigtill för dem nya yrkesområden. Def är kanske inte så svårt aft se varför rekryteringen avkvinnor fill dessa områden blir så svag. En av orsakerna, vilket också framkomi den här rapporten, är att man har fått utbildning inom ett område där maninte kan beredas arbete på hemorten. Titta bara på glesbygdskommunernas arbetsmarknad!Att ta sig in på ett mansdomineraf yrkesområde och dessutom fa steget attflytta fill en okänd ort kräver självförtroende, och alla har inte det. Man kan också vända på frågan och ta exemplet medblåsfällskvinnorna i , som talade om. Varför klarar sigen del kvinnor bra på den manliga arbetsmarknaden? Vi borde naturligtvisundersöka det närmare. Jag tror att ett medvetet yrkesval, utbildning ochfallenhet för den valda yrkesbanan är ett bra utgångsläge. Tillgång till enbred arbetsmarknad och därmed efterfrågan är en annan orsak fill en ökadbenägenhet aft satsa på längre utbildning, framför allt inom def tekniskaområdet. Där tror jag aft en av de stora jämställdhetsinsatserna är aff fåkvinnor intresserade av utbildning, I rapporten framgår med all önskvärd tydlighet att mycketåterstår att göra, men också att vi måste visa lyhördhet för kvinnornasfakfiska möjligheter och behov. Vi skall också ha klart för oss aff den bredaarbetsmarknaden innehåller arbetsfillfällen både inom omsorg och teknik även iframtiden. 1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskilda A MS-åtgärder för kvinnor AnL 27 EWAHEDKVIST (): Det är en stor och svår uppgift att förändrakönsroller och kvinnors och mäns, arbetsmarknadens, skolornas, lärarnas ochfackföreningarnas inställning till vad som är kvinnligt och manligt, Defgäller i det långa loppet en förändring av mångas inställning. Det kan vi allavara överens om. genomfördes kvinnor tillindustrin, 10-miljonerskampanjen, som den socialdemokratiska regeringen foginitiativ till. Den visade att flickors tekniska ointresse är en myt. Närhindren fas bort ställer de helt och fullt upp, och det gäller både flickor ochvuxna kvinnor. När de känner att man bryr sig om dem och satsar på dem, som manalltid har satsat på pojkar och män, är det inga svårigheter att rekryterakvinnor till tekniska områden. Det innebär också att vi måste se jämsfälldhetsfrågornasom en positiv möjlighet och inte som ett problem. Det gjorde också regeringennär man gav länsstyrelserna i uppdrag .S protokoll 1986/87:66-69 Prot.1986/87:68 lOfebruari 1987 Om särskilda AMS-åtgärder för kvinnor attkartlägga kvinnornas arbetsmarknad och deras situation inom utbildningen samtaft komma med åtgärdsprogram. Jag kan berätta vad det uppdraget har betytt för kvinnornai mift län, , Det har inneburit att vi har fått uppmärksamhetenriktad mot kvinnornas arbetsmarknad. Vi har fåft uppslag, och enbred,diskussion kring vad vi kan göra för att bredda kvinnornas arbetsmarknadhar förts. Det har behövts i ett. län som , där vi inte harbruksorter som i , utan orter med tung s, k. manlig industri. Detbehövs i ett län där befolkningssammansätfningen håller på aft bli väldigtsned, på grund av att de unga kvinnorna är de som flyttar först, . Vi behöver göra väldigt mycket för att flickorna skallkunna stanna kvar och för att variera arbetsmarknaden, I uppdragets kölvatten har olika projekt initierats. Detgäller bl, a, en pilotskola, där vi skall försöka få fram metoder för hurflickorna kari välja otraditionellt. Vi har också fått en skola för utbildningav kvinnliga företagare, som just har utexaminerat första kullen - motsvarandeutbildning skall nu komma i gång i län. Jag vill alltså understryka hur viktigt det här uppdragethar varit och också hur arigeläget def är aft länsstyrelserna fortsätter aftjobba med de här frågorna. Def var glädjande att höra attjämställdhetsministern uttryckte sin vilja att följa upp länsstyrelsernasfortsatta arbete. En ovillkorlig förutsättning för en förändring är vidareatt vi tar itu med könstraditionerna i utbildningen, som helhet, Defta ärspeciellt viktigt j skogslänen. Vi måste tidigt rusta våra tjejer för enverklig valsituation när de kommer upp i nian eller slutar gymnasieskolan. Vimåste göra allt för att variera flickornas yrkesval, I skall vi bygga Teknikens Hus, Det blir etttekniskt centrum där barn får se hur våra modernäringar fungerar men också lärakänna annan teknik. Här kan särskilt flickorna fä undervisning som rustar dem. Ett inslag i regeringens 10-miljonerskampanj var ensärskild sommarkurs i teknik för flickor, som anordnades av högskolan i ,De som gick kursen tecknade ned hur man kan stimulera flickors intresse förteknik. Bl, a, skrev de följande, som det ligger mycket i och som jag tyckeratt vi bör ta till oss: "Manskall syssla mer med vardagslivets teknik i undervisningen," "Skolanskall inrätta särskilda flickgrupper i data och teknik," "Lärarnaskall få bättre utbildning om flickor och teknik," "Föräldrarna skall övertygas om att flickor skallsyssla med teknik i framfiden," Vid i utanför harmellanstadielärarna startat en offensiv för att jämställa flickor ochpojkar i tekniken. Där får pojkarna och flickorna jobba var för sig i olikagrupper. Så här säger lärarna: "Aft bygga upp tjejernas självförtroende är en viktigdel i sammanhanget. De måste sluta tro att teknik är jätfesvårt och barakillars domän. Och def brinner i knutarna. Säg ett yrke där man inte behövertekniska basfärdigheter? Även inom alla socialt inriktade yrken måste mankunna hantera moderna hjälpmedel och instrument," , De flickor som deltar i projektet i skall också fåbesöka verkstadsföretag på orten. De skall dessutom få besök av kvinnor som har valtotradifionella yrken - det är de s, k, brytarpersoner som nämndei sitt anförande, I projektet vill man också rusta upp experimenfrum. Initiativ som def i är värda all uppmärksamhet. Deär framåtsyf tande och optimistiska, Att variera kvinnornas yrkesval är viktigtför skogslänen, inte minst för , Vi måste arbeta för det på allautbildningsnivåer, Def blir bakslag, men det får inte innebära aft vi återgårtill def gamla och traditionella. Då binder vi ris åf regionernas ochkvinnornas ryggar. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens-förhandlingar, AnL 28 (): Dagens debatt visar att vi som deltagit i denär ganska överens när dét gäller de här frågorna. Jag skulle önska attplenisalen var fylld, men alla riksdagsledamöter har kanske inte rikfigt sammaengagemang som vi i jämsfälldhetsfrågorna, har i sin interpellation tagit upp en av dekanske vikfigaste jämsfälldhetsfrågorna, nämligen kvinnors möjlighet att fåjobb på den mycket segregerade arbetsmarknad som vi har här i , Vi vetatt kvinnornas traditionella arbetsmarknad krymper. Kvinnorna i industrinsokvalificerade yrkeri hotas av robofisering. Inom kontoreri hotar datoriseringenoch inom den offenfliga sektorn rationaliseringen - detta på gott och ont. Särskilt de unga flickornas situation är bekymmersam. Vivet att ungdomsarbetslösheten allmänt har skjutit uppåt i åldrarna och attdeltidsarbetena maskerar unga flickors arbetslöshet, I åldern har denandel som arbetar deltid av arbetsmarknadsskäl sjunkit bland män, men dén harstigit bland kvinnor. Flickorna i åldern arbetar ofrivilligt deltid ien alltmer ökande omfattning, vilket är mycket allvarligt. Jag delar allså och att . rapporten kvinnors utbildning och arbete infe ger vidhanden att AMU-satsningarna på att få in flickor i icke-traditionellakvinnoyrken skall minska utan att de tvärtom måste öka. Det är naturligtvisytterst beklagligt aft inte mer än av de flickor som har genomgåttdenna utbildning får eft relevärif arbete, men def finns tyvärr många skäl filldet. Vi har faktiskt inte kommit så långt i förändringen av attityder. Detfinns många arbetsgivare och arbetstagare som fortfarande inte vill ha inkvinnorna i vissa-yrken.