prot · GA0941 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:41 1 § Val av chefsjustitieombudsman Företogs val av chefsjustitieombudsman. AnL 1 (): Valperioden för justitieombudsmannen utgår under innevarande kalenderår. Jag vill erinra om den reform avJO-ämbetet som beslutade om . Den nyainstitutionen för detta träder i kraft efter det att chefs-JO i dennya organisationen har valts. Reformen innebär bl. a. att ämbetet i fortsättningen skallbestå av en chefsjustitieombudsman och som biträde till denne trejustitieombudsmän. JO-delegation har berett frågan om val avchefsjustitieombudsman. Samråd har därvid ägt rum med de av partigruppernautsedda ledamöterna i talmanskonferensen. JO-delegationen föreslår enhälligt att för tidenfrån valet till dess nytt val har förrättats under fjärde året därefter väljerjustifieombudsman-nen till chefsjustitieombudsman. AnL 2 TALMANNEN: JO-delegationen har alltså föreslagit attjustitieombudsmannen väljs till chefsjustitieombudsman. Kammaren utsåg - för tiden frånvalet till dess nytt val förrättades under fjärde året härefter - till 2 § Reviderad ärendeplan, m. m. AnL 3 TALMANNEN: Till kammarens ledamöter har utdelats en revideradärendeplan för tiden . Dagens sammanträde kommer att ajourneras mellan kl. 18.00och . 1986/87:41 3 § Justerades protokollet för den25 november. Ändringari radiolagen m. m. 4 § Föredrogs och hänvisades 1986/87:58till jordbruksutskottet 5 § Föredrogs och hänvisades 1986/87:10till finansutskottet 1986/87:6om ändringar i radiolagen m.m. (prop. 1985/86:109), 1986/87:9om ändring i sekretesslagen (prop. 1986/87:3), 1986/87:10om statlig förvaltning m. m. samt 1986/87:9 om godkännande avöverenskommelse med om suveräni-tetsholmarria i , Muonio ochKönkämä älvar (prop. 1986/87:38). AnL 4 TALMANNEN: Dessa betänkanden debatteras i nu nämnd ordning.Voteringarna äger rum i ett sammanhang efter avslutad debatt. Först upptas betänkande 6 omändringar i radiolagen m. m. Ändringar i radiolagen m. m. AnL 5 (): Oåterkallerligen går utvecklingen när detgäller radio och TV mot större frihet. Förvisso saknas det inte försök attbromsa denna utveckling. Men den nya tekniken, både när det gäller eter- ochsatellitsändningar och kabel-TV, gör att det ligger i sakens natur attförsöken att bromsa denna och reglera inte kommer att lyckas. Den tiden äroåterkallerligen förbi då vi i denna kammare kunde besluta att svenska folketskulle få titta på två TV-program och lyssna på tre radioprogram. Så kunde mangöra för inte på grund av att det krävdes riksdagsbeslut föratt få ta i anspråk den teknik som behövdes för att andra program än SverigesRadios skulle kunna nå ut till människorna. är situationen helt annorlunda. Satellittekniken geross tillgång till en mångfald av program. Tillsammans med kabelutvecklingenhåller vi nu på att snabbt skapa ett nytt Mediasverige; Vi skiljermellan direktsändande satelliter och kommunikationssatelliter. Jag villta tillfället i akt att tinderstryka att dagens betänkande bara berörkommunikationssatelliter. Det här låter kanske som teknikdefinition avointressant slag, men det är viktigt att understryka att direktsändandesatelliter inte omfattas av kabellagstiftningen. Ingen kan hindra någon frånatt ta emot direktsändningar från s. k. och sända dem vidare ikabel-TV-nätet - om man inte tänker ändra på den svenska regeringsformen. föreligger det ett förslag att ändra i radiolagen. Detär för oss moderater naturligt att på det här området sträva efter så stor frihetsom möjligt. I ett demokratiskt samhälle måste en långtgående etableringsfrihetvara en självklarhet. Inskränkningar i den kan bara motiveras av debegränsningar som tekniken uppställer. Det är viktigt att detta slås fast närdet gäller etableringsrätten. Är den fri i enlighet med vad som krävs ireservation 1, vilken jag ber att få yrka bifall till, så är frågan om den s.k. frigränsen för kabelnät ointressant. gäller en gräns på 50 hushåll,varunder det inte behövs något tillstånd för att anlägga kabelnät. Genom dettakan mindre tätorter, villaområden eller t. ex. några höghus slippa att gå få tillstånd att anlägga ett nät. Det är bra att vi har ensådan frigräns. Den leder till att vi får mindre av krångel och byråkrati. Frågan har utretts, och den utredningsman somregeringen har tillsatt föreslår en höjning av denna gräns till 100 hushåll.Regeringen stannade däremot utan motivering vid att bara höja gränsen från 50till 75 hushåll. finns det en majoritet här i kammaren för 100 hushåll ienlighet med utredningsmannens förslag, eftersom socialdemokraterna i utskottethar anslutit sig till gränsen 100 hushåll. Detta är ett steg i rätt riktning.Det är positivt att utskottets socialdemokrater på denna punkt har velatmedverka till en ökad frihet och framför allt mindre krångel och mindrebyråkrati. Det hade varit ännu bättre om alla partier hade velat ansluta sigtill reservation 1, vilken utskottets moderater och folkpartister stårbakom. Det finns faktiskt inte något tvivel om att de tankegångar och förslagsom där tas upp kommer att realiseras . AnL 6 (): Jag tänker i mitt anförande endast beröraetableringsrätten på etermedieområdet, eftersom det bara är på den punkten vi ifolkpartiet har en avvikande mening i förhållande till utskottets majoritet. presenterade en motioni anslutning till propositionen om radio- och TV-sändningar i kabelnät, där viutgick från att rätten att sända i kabel skall vara fri. Vi har fortfarande denåsikten..I allt väsentligt bör samma ordning gälla för kabelsändningar somgäller för det tryckta ordet. På samma sätt som det är fritt för var och en attpublicera sig i skrift eller att starta en tidskrift skall det vara möjligt föralla att bedriva trådsändning till allmänheten. För att få tillstånd till sändning enligt kabellagen krävsatt en mängd villkor är uppfyllda. Då den lagen diskuterades föreslog vi attdessa regler endast skulle gälla vissa formella krav. I huvudsak motsvarasdessa av vad som gäller för utsändningsbevis för periodisk skrift. Analogt meddetta resonemang införde vi termen sändningsbevis. Vårt förslag innebär att densom har sändningsbevis har rätt att både vidaresända satellitsändningar ochgöra Ändringar i radiolagen m. m. Andringar i radiolagen m. m. Prot.1986/87:41 egensändningar samt att även blanda dessa. Vi anser att det skallstå nätägaren fritt att upplåta sitt kabelnät till vem hanvill, men med skyldigheten att upplåta en kabel åt ett lokaltkabelsändarföretag och två kanaler åt . Ikabellagen finns ytterligare ett antal kriterier som skall vara uppfyllda föratt tillstånd skall ges till nätägare att upplåta kabelutrymme, t. ex. atttillstånd bara får avse visst område, att de som berörs av sändningarna skallfå möjlighet att yttra sig i.tid och att kommunen har yttranderätt. Det ärsåledes en mängd formaliteter. Vi tycker att samtliga dessa krav äromotiverade. I konsekvens med vår motion angående kabellagen vill vi inte att 5§ radiolagen skall göras tillämplig på kabelsändningar. Ett tillägg till 5 §andra stycket bör därför göras med följande innebörd: "Vad här harstadgats gäller inte kabelsändningar enligt lagen (1985:677) om lokalakabelsändningar." bör nu utnyttja tillfället att besluta att detblir fritt för var och en att bedriva trådsändning. Vi bör ha en enhetligmediapolitik - det är inte tekniken i sig som skall avgöra vilka regler somskall gälla. Jag yrkar bifall till reservation 1. AnL 7 (): Man kunde i detta sammanhang ta upp endiskussion om tekniken när det gäller etermedia, den snabbhet med vilken dennateknik utvecklas och de krav på förändringar som detta ställer. Jag skall dockinte göra detta utan begränsa mig till den del där vi från harframfört särskilda ståndpunkter i form av en reservation. Förra gången togs frågan om sändningar och tillståndspliktupp i proposition 1984/85:199. Då föreslogs att sändningar som inte kunde tasemot av fler än 50 bostäder skulle undantas från tillståndsplikten. Vi hade dåfrån en motion där vi föreslog att gränsen i stället skullesättas vid 250 bostäder. Efter en diskussion i utskottet var man litet svävandei fråga om gränsen 50 bostäder. Den fastlades inte definitivt, utan enutredningsman skulle vidare undersöka saken. har det kommit ett förslag om100 bostäder som gräns för tillståndsplikten. Även har vi från sida sagt att vi intebör sätta gränsen så lågt, utan vi vidhåller vårt krav på 250 bostäder.Representanter för kabelnämnden har inför utskottet redovisat hur mångatillstånd som givits. Endast två tillstånd har givits för områdensom avser färre än 100 bostäder. Vad gäller intervallet 100-250 bostäder har 15tillstånd givits. Vi kan alltså se att ett begränsat antal tillstånd delats utför områden med 100250 bostäder. Eftersom tekniken utvecklas så snabbt, menarvi att sådana gränser inte bör sättas som innebär begränsningar för framtiden.Vi från anser att det ändå behövs regler för tillstånd, men det behövsockså en enkelhet, så att reglerna som sagt inte är begränsande för framtiden. I hyresgästsammanslutningar, bostadsrättsföreningar liksompå mindre tätorter och i byar kan människorna själva få möjligheten atttillsammans och under eget ansvar lösa mottagningsfrågorna utan krav påtillstånd. Det är viktigt. Jag understryker att det är tillsammans och undereget ansvar som man löser mottagningsfrågorna. Det kommer förmodligen att sägashär i debatten att man, genom att gränserna för vilka som kan få ta emot sändningarutan tillstånd utvidgas, kommer att dra trådsändningarna undan från ett antalregler som gäller enligt lagstiftningen. När människor gemensamt väljer ensådan lösning som vi föreslår tror jag inte att de ensidigt kommer att satsa påvålds- eller porrkanaler, utari det kommer att bli ett ansvarsfullt utbud. Med detta yrkar jag bifall till reservation 2 i betänkandet. Ytterligare ett område diskuteras i detta betänkande. Dethandlar om de handikappades tillgång till information. Den tillgårigen kanförbättras med . data- och informationstekniken. Enligt uppfattningbör reglerna för information till handikappade vara desamma som för ickehandikappade, oavsett om det erfordras en särskild teknik. Informationstekriikoch information till handikappade har behandlats i flera betänkanden. Fråganskall utredas ytterligare. I sambarid med att utredningsarbete nu pågår villjag ge uttryck åt uppfattningen att det skall vara så få särregler som möjligtför information till handikappade och att vi skall utnyttja den möjlighet somtekniken ger. Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställan i övrigt. Ändringar i radiolagen m. m. AnL 8 (): Flera talare har redan berört den tekniskautvecklingen på eterområdet och konstaterat att den gått snabbt de senaste årensamt att vi kan förvänta oss en fortsatt mycket snabb utveckling. Vi har fåttde s. k. kommunikationssatelliterna, som genom särskilda dyrbara mottagarstationerkan sända vidare med kabelnät. har också de direktsändandesatelliterna kommit. Det innebär att man med en enkel och billigantennutrustning i hushållet kan ta emot sändningar. När vi lever i en sådan snabb teknisk utveckling säger detsig självt att den radiorättsliga lagstiftningen måste ses över och täcka in denya situationer som uppstår. har också flera utredningararbetat. Den senaste stora utredningen var bl.a. massmediekommittén,, varsarbete resulterade i lagen om lokala kabelsändningar. Vi haren särskildradiorättsutredning, vars uppgift är att utarbeta förslag till en modern radiorättsliglagstiftning som även tar hänsyn till den framtida utvecklingen. Vidare har viyttrandefrihetsutredningen, som har diskuterat ett förstärkt grundlagsskydd föryttrandefriheten. har i ett delbetänkande tagit upp vissafrågor som berör kabellagstiftningen. Det gäller bl.a. tillståndsplikten. Jag går över till att kommentera de två reservationersom har fogats till betänkandet. I en reservation tar de moderata och folkpartistiskaledamöterna i utskottet upp frågan orn etableringsfriheten och dllstyrkermotioner där i princip helt fri etablering på eterområdet föreslås. Det här äringen ny fråga. Vi har i under de seriaste åreri behandlat frågan vidåtskilliga tillfällen, senast vid förra . Då hänvisade man till detpågående arbetet med beredningen av yttrandefrihetsuti-edningens betänkande. Dåpågick nämligen inom ett beredningsarbete som gälldebl.a. Vi har erfarit att en proposition kommer att läggasfram . Enligt utskottets uppfattning finns det därför ingenanledning att nu diskuterafrågan om etableringsfriheten. Vi får återkomma till den , dåvi kommer att ha ett mycket stort och fullödigt beslutsunderlag till vårtförfogande. När det sedan gäller tillståndsplikten står det i dennuvarande kabellagen att det för sändningar som når upp till ca 50 lägenheterinte behövs några tillstånd. Den radiorättsutredning som har arbetat har istället föreslagit att man skall sätta gränsen vid 100 lägenheter. Vi har iutskottet efter en ganska ingående prövning kommit fram till att 100 lägenheteråren lämplig gräns för tillståndsplikten, dvs. att bostadsområden med mindre än100 lägenheter inte skall omfattas av denna. Vi har vidare i vårt beredningsarbete konstaterat attcenterns förslag om en gräns vid 250 lägenheter i praktiken saknar betydelse.Kabel-TV-området domineras nämligen helt av de stora nätinnehavarna. Trefjärdedelar av alla bostäder som nås av kabel-TV är anslutna till televerketsnät. Resterande nätinnehavare utgörs av bostadsföretag och lokalakabel-TV-företag. Om ett litet bostadsområde ansluts till ett av dessa nät, bliri praktiken även detta bostadsområde tillståndspliktigt. Det spelar alltsåingen roll om det består av bara 50 eller 100 bostäder eller om det består av250 bostäder. Utskottet påpekar dessutom att utvecklingen går snabbtframåt på det här området. De direktsändande satelliterna omfattas inte avkabellagen, och små bostadsområden har därför möjlighet att ta emot sändningarvia dessa. Vidare erinras om att radiorättsutredningen håller pä att se överradiorätts-lagstiftningen. Med det anförda yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet fattades efter debatten om betänkande 10.) AnL 9 TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debatterakonstitutionsutskottets betänkande 9 om ändring i sekretesslagen. AnL 10 (): Det är ingen stor fråga som jag vill ta upp,men jag behöver från utskottets sida klarlägganden på ett par punkter. Utskottetsmotiveringar förbryllar mig nämligen. Jag skrev en motion där jag krävde lagregleradsekretess inom fritidsnämndernas verksamhetsområde, främst med syftning påfritids- och ungdomsledare med hänsyn till dessas samarbete med ,ofta i organiserade former. Sekretesskydd saknas nämligen helt för dettaområde. Utskottet menade att man skulle förutsätta attintegritetskänsliga uppgifter behandlas med stor varsamhet trots attsekretesskydd saknas. framhöll ändå på s. 5 i sittbetänkande 1985/86:13: "Det är emellertid inte uteslutet att det i bland skulle vara befogat med en Utskottet är dock inte berett att utan närmare utredning frångå sinprincipiella inställning till en utvidgning av sekretessen." Jag accepterar att man skall vara restriktiv medutvidgning av sekretessbestämmelser och har ställt mig bakom sekretesslagen istort. På en punkt ville jag vid behandlingen dock få till stånd én förändring,nämligen just beträffande samarbetet mellan myndigheter. Utskottet hade vissförståelse för detta, och vi skulle avvakta vissa överväganden iregeringskansliet samt följa tillämpningen av nuvarande bestämmelser. Efter det att utskottet hade uttryckt sig pådet här sättet gick jag hem och skrev en ny motion, där jag påpekade attvarsamhet med integritetskänsliga uppgifter är omöjlig då t. ex. skyldighet attlämna ut allmänna handlingar är ovillkorlig. Jag krävde den översynsom utskottet sagt sig behöva för att kunna ta ställning. Men inträffar det märkliga, herr talman, att utskottetföreslår avslag på motionen med samma motivering som tidigare, nämligen att maninte utan närmare utredning är beredd att frångå sin principiella inställning. Motionen var visserligen kort, men jag utgick ifrån attproblemet var känt . Jag måste nu få veta vad man egentligen tycker: Är det ettproblem att fritidsnämndernas verksamhet inte omfattas av sekretesslagen? Omsvaret är ja, vad vill man dågöraåt det? Om svaret är nej, skall man skriva inte uppfattar förhållandet som ett problem, och i så fall skulle jag kunnaargumentera mot just den uppfattningen. Ä ndring i sekretesslagen AnL 11 (): Vid det här betänkandet har fogats encenterreservation, där det hänvisas till en motion som väckts av mig underallmänna motionstiden. 1 motionen föreslås en utvidgning av det sekretesskyddsom i vissa fall gäller gentemot den som erhåller vård eller behandling. Enligt 7 kap. 3 § sekretesslagen kan sekretessen inomhälso- och sjukvården gälla även gentemot den enskilde, alltså i det härfallet den som får vård eller behandling. Efter en lagändring 1982 gäller dettaockså i vissa situationer inom . Ett stadgande av sammakaraktär finns i 7 kap. 6 § och avser inom hälso- och sjukvården samtsocialtjänsten förekommande utsagor av enskild om någons hälsotillstånd eller andrapersonliga förhållanden. De här reglerna har tillkommit dels för att skona denenskilde själv, dels för att förhindra att tredje man utsätts för repressalier.Eftersom det här sekretesskyddet anses vara synnerligen välmotiverat, ter detsig märkligt att sekretesskyddet inte följer uppgifterna där dessa änförekommer. Så är alltså inte fallet, och det är det förhållandet söm jag harpåtalat i min motion. Jag skallförsöka att kort beskriva vad det kan handla om i verkligheten. I utskrivningsnämnderna och den psykiatriska nämndenbehandlas ärenden som gäller patienter som intagits på sjukhus för vård enligtlagen om sluten psykiatrisk vård, LSPV, och då finns de aktuella journalernaalltid tillgängliga. I en del fall har vederbörande patient inte fått ta del avsin egen journal, mestadels därför att det anses att det skulle motverka syftetmed vården,men det förekommer också att man vill skydda en uppgiftslämnare, ofta en näraanhörig, mot repressalier. Så länge ärendet finns hos de här nämnderna upprätthållssekretesskyddet. Ofta behandlas frågor om rättshjälp i de här sammanhangen, ochdessa ärenden kan överklagas hos och hos domstolsverket.När ärendet kommer dit upphör sekretesskyddet att gälla, och det finns dåalltså ingen möjlighet att hindra patienten från att ta del av sin journal omoch när han så önskar, trots de risker som kan vara förknippade med detta. har niofiverat sin avstyrkan av detyrkande som återfinns i motionen på bl. a. följande sätt: "Det kan enligtutskottets mening förutsättas att sådana känsliga uppgifter som avses medmotionen oftast inte behöver vara tillgängliga -." Detta måste betyda att utskottet för sin del förordar ettsystem där besvärsnämnden och underlåter att infordra underlagetför de beslut som skall prövas. Då skulle alltså målet avgöras på ett mindreomfattande material än det som förelegat hos den beslutande myndigheten.Naturligtvis kan detta inte vara acceptabelt. Det finns fler olägenheter förknippade meddet förhållande som jag har beskrivit i motionen, och jag skall här nämna baraytterligare en. Uppgiftslämnaren kan ibland riskera att få allvarligaobehag om eti känslig uppgift kommer fram till den berörda personen, och därförfrågar uppgiftslämnaren i sådana fall ofta om sekretesskyddet. Kommer det dåfram att skyddet är ofullständigt, är det lätt att förstå om man avstår frånatt lämna för vården viktiga upplysningar. Utskottet har enligt min uppfattninginte angett något sakligt skäl för avslag på motionen. Jag yrkar därför bifalltill reservationen. AnL 12OLLE (): Den proposition med förslag till förändringari sekretesslagen som vi nu behandlar har enhälligt godtagits av utskottet. Detfinns endast en reservation, som gäller en under den allmänna motionstidenväckt motion, nämligen den som har talat om. Jag vill därförtill att börja med begränsa mig till att göra några allmänna reflexioner kringsekretesslagstiftningen. I många sammanhang har ett enhälligt konstitutionsutskottunderstrukit vikten av att offentlighetsprincipen upprätthålls. Härav följeratt utskottet allmänt har en restriktiv inställning till att utvidgasekretessen till nya områden. Om nya sekretessregler skall tillskapas, måste desom jag ser det vara väl underbyggda och i princip ha varit föremål för någonform av utredning. Det är i huvudsak mot den bakgrunden man skall se utskottetsställningstaganden till de i betänkandet behandlade motionerna. Det är naturligtvis inte svårt att hitta nya områden, därdet ibland kan finnas anledning att beröra sekretesskyddet. Skälen härför ärdock enligt min mening sällan tillräckligt starka för att motivera ytterligareundantag från den insyn i myndighetsutövningen som offentlighetsprincipen skallgarantera. Beträffande flertalet av de motioner som behandlats i det härärendet har utskottsmajoriteten inte funnit tillräckliga skäl för att införanya sekretessregler. har här framfört synpunkter beträffande en avhenne väckt motion. Även hade vi en liten diskussion kring de frågor sombehandlas i motionen. Jag kan här referera till vad utskottet då anförde motbakgrund av den analys av synpunkterna som gjorts. Det problem på i sin motion hänför sig inte till den kommunalafritidshemsverksamheten utan gäller övrig komrnunal fritidsverksamhet.Utskottet anförde att de integritetskänsliga uppgifter det här gällde bordekunna behandlas med stor varsamhet trots att sekretesskydd saknades. Detäremellertid alldeles riktigt att vi också betonade, att om man kan påvisa attdet inom ett område uppstår olägenheter i det här avseendet, kan självfalletutskottet och antagligen även departementschefen låta den allmänt restriktivainställningen fill att minska den offentliga insynen få.vika för ettsekretessintresse. Emellertid har det inte enligt utskottets uppfattninginträffat någonting sedan föregående år som gjort att vi ansett oss böra ändravår inställning. Jag är dock beredd att ytterligare avvakta utvecklingen. Utantvivel kan saker och ting som inte är positiva hända på det här området. Vimåste ibland täppa igen luckor, och det är möjligt att vi i frarritiden kankomma fram till att justeringar är nödvändiga. Mitt svar på frågaär alltså: Vi stänger inte dörren för en ytterligare sådan prövning, men vi harinte funnit att det som gått sedan vi föregående gångbehandlade ärendet framkommit någonting som gör att det finns anledning ätt ställa sig positiv till en utvidgning av sekretessen. Den motion som här har kommenterats av avser ettområde där vi brukar vara mycket restriktiva när det gäller att medgesekretess. Det gäller uppgifter som finns hos ochhos . Vi menar att man bör vara mycket försiktig med att införasekretess inom detta område och att det ligger i den enskildes rättsintresseatt ha största möjliga offentlighet. Det har alltså att göra medrättssäkerheten. Mot den bakgrunden ber jag att få yrka bifall tillutskottets hemställan i betänkandet. Ä n dring i sekretessla -gen AnL 13 (): Jag delar helt åsikt att manbör vara restriktiv i fråga om att utvidga sekretesskyddet. Men min motionhandlar om en typ av ärenden som har sekretesskydd i vissa fall men inte iandra. Det saknas alltså en konsekvens i sammanhanget. Utskottet anför att man inte märktatt det uppstått olägenheter inom det här området. Jag vet inte vad som krävsnär det gäller typ av olägenheter eller vem som skall påtala sådana för att mani utskottet skall bli övertygad om att en ändring är påkallad. Jag vill baraframhålla att både och psykiatriska nämnden har påpekat bristervid mer än ett tillfälle, och det är de myndigheter som har ansvaret för defall som kommer i fråga i det här sammanhanget. AnL 14LENA () säger att det inte harinträffat någon nytt , när vi senast tog ställning till den härfrågan. Men det har faktiskt gjort det. Årets motion ser inte likadan ut. Jaghar tagit hänsyn till vad utskottetförra gången sade om att man inte utan närmare utredning var beredd att frångåsin tidigare ståndpunkt, dvs.