prot · GA0954 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:54 Förhandlingarna leddes till en början av andre vicetalmannen. konstitufionsutskottetsbetänkande /87:17 om vissa grundlagsfrågor m. m. Vissa grundlagsfrågor m. m. AnL 1 (): har def imassmedia förts en debatt om den offentliga makfens gränser. Till detta harinte minst intressanta bidragit. I denna debatthar def bl. a. framförts krav på att i grundlag stärka skyddet för ett antalfri- och rättigheter. Def har, herr falman, varit intressant att följa denna debatt.Den har förmedlat intrycket av att vissa debattörer inte riktigt har haft klartför sig vad som gäller och vad olika partier faktiskt står för i dessafrågor. Det mesta av def som har presenterats i massmedia som nya förslag är isjälva verket ingenting annat än gamla konstitutionella bekanta. Man skulle,herr talman, vilja rekommendera en del av dessa debattörer studier iriksdagstrycket eller t. o. m. eft besök i kammaren. Det skulle kanske inteskada för dem som ger sig in i debatten om makfens gränser och möjligheternaatt i författning utfärda garantier på detta område. Dagens KU-betänkande ger klart besked om aft det handlarom konstitutionella gamla bekanta. I betänkandet behandlas bl.a. den enskildesförhållande till organisationerna, egendomsrätten, närings- och yrkesfriheten,föräldrarätten, lagrådsgranskningen, försvaret av fri- och rättigheter samtfrågan om en författningsdomstol. På alla dessa punkter finns det förslag frånett eller flera borgerliga partier som syftar till att öka skyddet för denenskilde i förhållande till den offentliga makten. Utskottsmajoritetens, dvs. socialdemokraternas och vpk:s,inställning till hela frågekomplexet sammanfattas, herr talman, kort ochkärnfullt på s. 1: "Utskottet har avstyrkt samtliga motionsyrkanden." Ehuru den prakfiska handläggningen av kravoch synpunkter på detta område inte precis brukar intressera våra vanligastedebattörer eller massmedia borde de dock läsa denna mening en gång till ochbegrunda den: Prot.1986/87:54 "Utskottet har avstyrkt samtliga mofionsyrkanden." Detta är det klimat som de har attarbeta i, som vill stärka den enskildes Vissa grundlagsfrågor m. m. ställninggentemot def allmänna, som vill ha en ökad jämlikhet i relationerna mellan ettallt starkare samhälle och allt svagare individer. Vi rör oss här med två problem. Det ena handlar omsocialdemokratins -och vpk:s - allmänna inställning i fri- ochråttighetsfrågor. Det andra handlar om lösningen av de enskilda sakfrågorna påområdet. Det första ger i allmänhet svaret på det andra. Politiskapartier har naturligtvis fel och förtjänster. Det får inte uppfattas som ettunderkännande av all socialdemokratisk politik nu och tillförne om jag påståratt socialdemokraterna generellt inte är särskilt intresserade av att skyddaindividuella fri-och rättigheter. Sådant skydd strider mot den ideologi sombygger på kollektivism, och det unikt långa socialdemokratiska maktinnehavet i 1900-taletsSverige har naturligtvis ytterligare förstärkt den negativa inställningen fillatt stärka och skydda individernas rättigheter gentemot samhället. Detta är nu inte heller någonting nytt. Det visar denmoderna historien när def gäller skyddet för fri- och rättigheter i grundlag.Socialdemokraterna, med stöd av vpk, har här kämpat emot.Moderaterna och har varit pådrivande. har i växandeutsträckning stött kampen för en förstärkning av skyddet av fri- och rätfighetsfrågorna,och på en rad punkter föreligger det , herr falman, gemensamma borgerligareservafioner. Socialdemokratin har - låt oss sägafrån och framåt - under hårt tryck tvingatstill reträtter. Def vore orättvist att säga att man i vissa lägen inte hartagit intryck av den allmänna opinionen. Att vi under enighet i harkunnat besluta om återinförande av tjänsfeansvaret i offentlig tjänst ärglädjande. Att vi får en förstärkning av kontrollmakten och öppenheten genomatt socialdemokraterna, och faktiskt även vpk, i folkstyrelsekommitténanslutit sig till offentliga utskottsutfrågningar är naturligtvis likaledesglädjande. Det år emellertid förvånande och nedslående attsocialdemokratin när det gäller skyddet för individer och minoriteter helatiden måste drivas framåt av de borgerliga partierna. Det är beklagligt attsocialdemokratin pä detta område inte kommer med egna initiativ utan i detlängsta är passiv. En öppnare och mera positiv attityd skulle innebära attsocialdemokratin kunde medverka i en konstruktiv dialog om def framtidarättighetsskyddet. verkar detta mycket avlägset. Åter till KU:s betänkande nr 17. Jag vill ikorthet beröra reservafion nr 3, som gäller den enskilde och organisationerna.Här krävs från borgerligt hållen närmare utredning av konsekvenserna för denenskilde av organisationernas allt starkare inflytande i samhället. Här krävssärskilt aft en sådan utredning får till uppgift att överväga lämpliga åtgärderatt slå fast den enskildes rättighet aft stå utanför en organisation, dvs. atti ordnade former få lämna en organisation. Jag ber att få yrkabifall till reservation nr 3. I reservafion nr 4, som de borgerliga ledamöterna avutskottet står bakom, krävs grundlagsskyddad egendomsrätt, näringsfrihet ochyrkesfrihet. Det är hög tid att något sker på dessa områden. Attegendomsskyddet är svagt i Sverigehar infe minst den genomförda engångsskatten på pensionsförsäkringar visat.Grunden för vårt välstånd ligger i marknadsekonomin. Ett bevarande av dennabygger på att närings- och yrkesfriheten faktiskt får ett tillfredsställandeskydd i grundlagen. Jag ber aft få yrka bifall till reservafion nr 4. Föräldrarnas valmöjligheter när def gäller barnens vårdoch fostran har undan för undan inskränkts. Det är därför viktigt attföräldrarnas rätt och ansvar för att, med utgångspunkt i barnens bästa, kunnabestämma om omsorgen om och vården av sina barn grundlagsskyddas. Jag yrkarbifall till reservation nr 6, En majoritet måste alltid ta hänsyn till minoritetensrättigheter, Def är inte minst detta en del av den offentliga debatten som nuförs om maktens gränser har handlat om. En majoritet kan infe lippträda hur somhelst. En riiajoritet har inte rätt aft tolka grundlagen till sin förmån baraför att den råkar vara majoritet. Det är viktigt att säkersfälla aft dekonstitutionella spelreglerna inte missbrukas och att enskildas fri- ochrättigheter får ett effektivt skydd också i praktiken. Mot denna bakgrund terdef sig angeläget att utreda inrättandet av en författningsdomstol. Jagyrkar bifall till reservation nr 7. Slutligen, herr talman, en självklarhet. Enligt gällandelag har alla utlandssvenskar rösträtt, men den är irite grundlagsskyddad. Derasrösträtt skall inte kunna inskränkas eller manipuleras av en tillfälligriksdagsmajoritet. Utlandssvenskarnas rösträtt måste fastslås i grundlag. Jagyrkar bifall till reservation nr 10. Prot, 1986/87:54 14januaril987 Vissa grundlagsfrågor m. in. AnL 2 (): Religionsfriheten fungerar inte i ,Små barn blir medlemmar i en statskyrka. Statens kyrka är styrd av statligabeslut, Sikhiska spåivagnsförare och spärrvakter får inte bära turban. Kravetpå enhetlig huvudbonad är infe striktare än att uniformsreglementef i Göteborgtillåter en förare att ibland vara barhuvad. Men en alternativ mössa, enturban, på en stolt sikhs hjässa sägs medföra enorma risker och problem. Hörvad anförde i tingsrätten i när sikhen skulleavskedas; För det första medför def oordning på spårvagnarna,eftersom förarnas rätt till myndighetsutövning urholkas. För det andra föreligger uppenbar fara för den sikhiskeförarens liv och hälsa. För det tredje minskar samhörigheten mellan de anställdapå spårvägen om infe alla bär enhetlig klädsel. Man undrar hur det står tillmed samhörigheten på alla andra arbetsplatser i landet där man infe har uniform: För det fjärde ville kommunen i sin omtanke förhindra aftföraren kunde ställas till ansvar enligt ordningsstadgan för sin förseelse attbryta mot uniformsreglementet. Att han i stället blev avskedad var emellertid isin ordning. För det femte anförs speciella personalpolitiska problem.Kommunen åberopar fackföreningens, i detta fall ,åsikt: Från fackföreningens sida har framförts att spårvägen från invandrarsyn- Prot.1986/87:54 14januaril987 Vissa grundlagsfrågor m. m. punkt ären av de bästa arbetsplatserna i . Detta beror till stor del på denenhetliga uniformen. Uniformera hela svenska folket, och invandrarfientlighetkommer att försvinna. Det är vad den fackliga organisationen tycks mena. Sikherna tillåter inte kastväsende bland sina medlemmar.Turbanen är en symbol för allas lika värde. Den sikhiska religionen grundadespå . hade bara högre kaster tillåtelse att bära turban, mensikherna fastslog allas rätt. Den rättrogne har svurit en ed att aldrig svikasin tro. Turbanen är en del av den sanne sikhensed. Att ta av turbanen är attsvika sin tro. Så här säger i en kulturartikel iAftonbladet: Uniformen är ett arbetsredskap. Den lägger man av då arbetet ärslut för dagen. Uniformen anger bara en viss yrkesutövning. Men turbanenbekräftar en ed, en tillhörighet som omfattar hela personligheten. Den kan manaldrig lägga av. Det sorgligaste i hela den här historien är att man överhuvud taget inte ser eller reflekterar över vad def handlar om, nämligenrespekten för religionsfriheten. Det har gjorts många aningslösa uttalandensom innebär ett förlöjligande av sikhernas övertygelse och bärandet av turban.Verkställande direktören i spårvägar står för ett: "Def finns juandra anställda som vill bära keps. Vi kaninfe göra några som helstindividuella avsteg från uniformskravet." Den religiösa symbolen jämställsmed vilket tygstycke som helst. Den här typen av uttalanden, genomtänkta eller ej,riskerar att undergräva allmänhetens respekt för den enskildes rätt aft väljasin livsstil och iaktta sin religions föreskrifter när ingen skadas därav. Detär först pä senare år vi i fått invandrare från avlägset liggandeländer. I ett historiskt perspektiv har vi haft att vänja oss vidfrämmande religioner och kulturer. Vår slutenhet har lett fill den brist pådjupare och väl förankrad förståelse för annorlunda människor som i så hög gradkaraktäriserar värt samhälle. Ingen vet var gränsen går för religionsutövning. Allapartier utom vill heller ingenfing veta. Trots aft utskottetsmajoritet medger att gränsdragningsproblem kan uppstå vill man inget göra. Förfolkpartiet är det självklart att rätten att utöva sin religion, sä länge detinfe skadar någon annan, lämnas okränkt. Religionsfriheten är den enda av depositiva fri- och rättigheterna i regeringsformen som inte kan begränsas genomvanlig lag. Trots det får vi bevittna denna diskriminering på grund avreligionsutövning. Def är denna kammares absoluta skyldighet att göra allt föratt stävja diskriminering och åsiktsförtryck i vårt land. och jag har :i en motion begärt ettförtydligande av regeringsformen så att det står fullt klart aft religiösaminoriteter har rätt att följa sina religiöst betingade sedvänjor i den måninte någon annan skadas därav. har reserverat sig för detta iutskottet. Jag yrkar bifall till reservation 2. Också i reservation 3 är utgångspunkten den enskildamänniskan och medborgaren. Där hävdas allmänintressets rätt att göraavvägningar mellan olika särintressen utifrån värderingar om den enskildamänniskans ställning som medborgare oberoende av organisationstillhörighet. hävdakonsumentintresset framför producentintresset, så långt som möjligt hävdaenskildas rätt att besluta i väsentliga frågor framför kollektivets och ommöjligheten att i allmänintresset hävda också små resurssvaga gruppers välfärdmot de storas krav. Det handlar också om att hävda den politiska demokratinsrätt att fatta sina beslut på grund av värderingar och inte utifrån olikaorganisationers relativa medlemsstyrka. Olika forskare har försökt värdera utvecklingen avmaktbalansen i . Många av dem hävdar att byråkratins ochorganisationernas makt och inflytande har ökat på den representativademokratins bekostnad, dvs. att särintressena har stärkts och allmänintressetträngts tillbaka. Med ett mycket litet exempel vill jag parentetiskt visadetta. Jag vill beskriva resurserna i detta hus och jämföra medförhållandena inågra organisationer. hade samtliga partikanslier i riksdagentillsammans 24 handläggare. Enbart TCO:s samhällspolitiska avdelning hade vidsamma tidpunkt 24 handläggare. LO:s socialpolitiska enhet och SAF:sutbildningspolifiska enhet hade vardera 10 anställda. Ingen i vill hävda och försvara korporafivism. Mende korporativistiska tendenserna breder ändå ut sig. Def sker inte särskiltdrastiskt eller i snabb takt, utan här som på många andra områden handlar detom de små stegens tyranni. Balansen skall inte återställas genom attorganisationernas frihet och självständighet reduceras utan genom att depolitiskt förtroendevalda förstärker sina möjligheter att se tillallmänintresset och ta ansvar inför väljarna. Vi vill alltså stärkapolitikernas - vårt eget - kurage aft väga samman särintressena och stå emotpåtryckningar som äventyrar allmänintresset. Att värna de politiska instansernas överordnade ansvar äratt värna väljarnas suveränitet. Om intresseorganisationernas makt ökar på regering ens och bekostnad minskar i motsvarande mån väljarnas betydel se och inflytande på valdagen, och det är allvarligt. Vi vill att en utredning skall analysera vad som håller påaft hända med den korporativa utvecklingen i . Något sådant intressefinns inte hos socialdemokraterna och vpk. Att vi har fått en maktutredningleder märkvärdigt nog inte till en ordentlig genomlysning av den här problematiken,som möter oss som politiker och representanter för folket. Jag yrkar bifall till reservation 3. Jag vill också yrka bifall till reservation 4 omgrundlagsskydd för näringsfrihet och yrkesfrihet samt till reservation 10 omutlandssvenskarnas rösträtt. Prot.1986/87:54 14januaril987 Vissa grundlagsfrågor m. rn. I detta anförande instämde IngelaMårtensson, , , , Per (alla fp). AnL 3 Tredje vice talman (): fanns det en notis itidningarna som meddelade aft de svenska livförsäkringsbolagen hade skrivittill försäkringsinspektionen och begärt direktiv för hur engångsskatten skalltas ut. vägrade att ge några anvisningar och hänvisadetil! Vissa grundlagsfrågor m. rn. attinspektionens skyldighet var aft se pä tillämpningar i efterhand - inte genågra besked i förhand om hur saker och ting skall ske. När beslutet om engångsskatten fogs angavs def ihandlingarna att effekten på försäkringstagarna skulle fördelas rättvist ochobjektivt. har försäkringsbolagen funnit aft de när de skall verksfällabeslutet infe vet hur de skall gå till väga för att fördela bördan neråt. Denna notis och det som ligger bakom den illustrerar ett mycketallvarligt problem i det svenska samhället. Det är ett problem som riksdageninte kan frånkännas det fulla ansvaret för. Vad som egentligen har hänt är att har tagit ettbeslut vars innehåll är synnerligen oklart och svårt för att inte säga omöjligtatt tillämpa. Till råga på detta har överlåtit en del avbeskaftningsmakfen till försäkringsbolagen. Det är ju de som i realitetenkommer att bestämma hur den börda som riksdagsmajoriteten beslutade om skalldrabba de enskilda försäkringstagarna. Varför tar jag upp detta exempel med anledning av detbetänkande som kammaren nu behandlar? Jo, det illustrerar enligt min mening päett utomordentligt sätt brister i lagstiftningsproceduren. Vi har ifråncenterns sida flera gånger- inte minst i samband med debatten om engångsskatten-sagt att def är ansvar att se till att de lagar som vi antar här ikammaren är så beredda och så genomtänkta aft de kan tillämpas ute i samhälletutan aft särskilda problem om fillämpningen uppkommer på grund av brister i denförberedande beredningsprocessen. har vi gång på gång fått uppleva att lagrådet har sagtatt det inte kan fullgöra uppgiften att på ett tillfredsställande sätt granskai vad mån regeringens lagförslag står i överensstämmelse med annanlagstiftning, grundlag och rättslig tradition därför att underlagsmaterialet ärför dåligt. Till yttermera visso har lagrådet sagt att defavstyrker de lagförslag som regeringen har presenterat och gör det utifrånfullgörandet av de 'uppgifter som enligt regeringsformen åvilar lagrådet. Dettahar inte hindrat regeringen från att med hjälp av majoriteten här i ,dvs. socialdemokrater och vpk-are, den ena gången efter den andra driva igenomlagar av denna utomordentligt bristfälliga karaktär. Då kan man fråga sig: Vad kan man göra åt detta?Majoriteten bestämmer ju, och def hjälper inte särskilt mycket hur vi andraopponerar oss och hur mycket vi påpekar just dessa brister. Men vi har en delinstrument. Vi kan lyfta in nya regler i.grundlagen. Det ger ett ytterligareskydd mot i varje fall hastiga beslut ifrån majoritetens sida. Vi kan se tillatt öka befogenheterna när det gäller de instrument som vi har för granskningav lagförslagen. En del av denna problemställning tar vi från sidaupp i en partimofion som bl.- a. ligger som underlag för reservation 8 iutskottsbefänkandet, vilken och jag har avgetf. Där har vi lyftfram lagrådefs roll. Lagrådet skall ju, som jag tidigare nämnde, granskalagförslagen utifrån en rad speciella kriterier, innan de kommer tillriksdagen. Avsikten med själva lagrådsgranskningen är att det skall bli enkollationering av att den föreslagna lagen inte strider mot grundlagen.Europakonventionen eller andra internationella konventioner som vi har biträttoch att den ur juridisk synpunkt och ur rättssäkerhetssynpunkt är en fullvärdiglagstift-ningsprodukf. Vid upprepade tillfällen har def nu visat sig att lagrådethaft mycket allvarliga anmärkningar mot regeringsförslag utan aft man frånregeringens och majoritetens sida brytt sig om detta. har detförekommit att lagrådet, på grundval av de uppgifter som åvilar rådet, hardirekt avstyrkt regeringsförslag, som trots detta drivits igenom här i kammarenav socialdemokrater och kommunister. De har alltså struntat i lagrådetskritik. Någon kan i det här sammanhanget invända att vi inte skalllägga onödiga formella restriktioner på den politiska majoritetens rätt attdriva den politik som den anser sig ha folkets uppgift att driva. Nej, dettycker inte heller jag. Man skall inte ha onödiga restriktioner. Jag förmenarinte socialdemokraterna och kommunisterna att driva igenom förslag om vilkaskatter som helst här i så länge besluten otvetydigt står iöverensstämmelse med grundlagen och så länge det otvetydigt handlar om bralagstiftningsprodukter.Sedan är def en annan sak att det tillhör det polifiskalivet att vi kan slåss om beslutens innehåll öch ha olika meningar om det. De formella brister i handläggningen som förekommit tyckerjag borde kännas mycket besvärande för särskilt socialdemokratin. Jag skullevilja fråga socialdemokraternas företrädare: Hur kan det komma sig att ni pådetta sätt gång på gång helt förbiser eller helt nonchalerar lagrådets kritikav de lagar ni vill driva igenom? Jag vill fullfölja mitt resonemang på den här punkten meden annan fråga: Vilka uppgifter menar ni att lagrådet skall ha över huvudtaget, om man inte skall fa hänsyn till den kritik som lagrådet levererar? Viminns ju, om vi gör en historisk tillbakablick, att ni,inte var särskiltintresserade av att lagrådet fick sina nuvarande befogenheter. Till slutfattades ändå beslutet om att skriva in dessa befogenheter i grundlagen understor enighet, även om det skedde på initiativ av den dåvarande borgerligamajoriteten. Är denna nonchalans av lagrådet eft led i ett försök attluckra upp dess ställning och att bereda mark för att förändra dessbefogenheter eller för att avskaffa det? Det förekom ju en del ganska märkligayttranden, infe minst från statsministerns sida, i samband med diskussionernaom pensionsskatten. Lagrådet hade gjort politiska ställningstaganden, sadestatsministern utan att kunna leverera ett uns av bevis. Inte heller i denföljande debatten har någon kunnat visa att lagrådet hade tagit några som helstpolitiska hänsyn, utan den kritik som riktades mot pensionsskatten var helatiden baserad på en granskning på grundval av de bestämmelser som enligt grundlagengäller för lagrådet. Från har vi sagt att def är mycket viktigtatt de lagprodukter som passerar riksdageri är fullödiga. Det är mycket viktigtatt det inte kan bli strid om av antagna lagars grundlagsenlighet.Detta är betydelsefullt av olika skäl. Rent principiellt skall grundlagensjälvfallet respekteras. Men detta är också en rättssäkerhetsfråga, Def handlarvidare om hur den genomdrivna lagstiftningen skall uppfattas av de tillämpandeinstanserna efter det att den gått i verkställighet. har framhållit att det är i högsta gradotillfredsställande att fatfar beslut som går stick i stäv mot denkritik som lagrådet har levererat. För att komma till rätta med i varje fall endel av den enligt min mening mycket märkliga hanteringen från majoritetens sidahar vi föreslagit Vi.ssa grundlagsfrågor m. m. Vissa grundlagsfrågor m. m. aft riksdageni de fall ett enhälligt lagråd avstyrker ett lagförslag infe skall anta denföreslagna lagen förrän förslaget har omarbetats pä ett sådant sätt att det kanaccepteras vid en förnyad lagrådsgranskning. Jag är medveten om att detta inteinnebär något fullständigt skydd mot en upprepning av de brister somförekommit, men det skulle innebära en avsevärd förbättring, I ett fall har det nu inträffat att som helhet,alltså även inkluderande den socialistiska majoriteten, har handlat precis pådef sätt som vi rekommenderar. När förslaget om plan- och bygglagenpresenterades i kammaren visade det sig aft lagrådet hade underkänt detta påviktiga punkter. Förslaget var inte förenligt med gällande grundlag. De ickesocialistiskapartierna väckte då motioner med yrkande om aft förslaget skulle avslås medmotiveringen att def hade de grundlagsmässiga brister som påtalats. Detta leddetill att förslaget till plan- och bygglag på konstitutionsutskottetsrekommendation - där var vi helt eniga - omarbetades. Den omarbetade versionenbehandlades ånyo av lagrådet, som då kunde konstatera att det nya förslagetvar förenligt med grundlagen. Därefter kunde lagförslaget i sedvanlig ordningbehandlas i kammaren. Det är på detta sätt som det enligt mening bör gätill när det gäller frågor där sådana här kontroverser uppkommer. Jag skullevilja fråga företrädaren för socialdemokraterna och för den delen inte barahonom, för frågan kan märkligt nog ställas även till företrädarna för de andrapartierna: Vad var det för fel på den hantering som blev följden av denifrågasatta grundlagsenligheten när det gällde ? Vad var detför fel på det förfarandet? Varför kan vi inte ha en allmän regel som säger attdet skall gå fill på det sättet? Om vi hade en sådan regel tror jag för min delatt förfarandet näsfan aldrig skulle aktualiseras. En sådan regels funktionskulle i allra högsta grad vara preventiv. Den skulle verka så att vi inte ficklagförslag som är så illa förberedda och kontroversiella från grundlagssynpunktsom t, ex, lagen om pensionsskatten var. Eftersom min talefid snart är förbrukad vill jag avslutamed att säga att jag anser de frågor jag nu har tagit upp vara bland deviktigare i det utskottsbetänkande som föreligger och att detta äranledningen till att jag ägnat dem så stor uppmärksamhet. Det innebär inte attjag bortser frän att även andra punkter som behandlats i betänkandet är avmycket stor betydelse. Jag yrkar i första hand bifall tillreservation 8, som utöver vad jag nu berört också innehåller andra viktigaförslag. Vidare vill jag yrka bifall fill reservationerna 3, 4 och 10. AnL 4 JÖRNSVENSSON (vpk): Jagskall i första hand plädera för reservationerna1. 5 och 9 från vpk, som jag yrkar bifall till. Jag börjar med reservation nr 5, som gäller krav på skyddmot diskriminering av homosexuella. Det är ett krav som vpk har drivit undermånga år. Vår motion har hunnit bli gammal. När vi lämnade in denstod det fortfarande helt i öppna fältet om def skulle komma någonregeringsproposition på basis av utredningen och samhället.Motionen har legat till sig så pass länge i aft ensådan proposition har