prot · GA0990 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:90 1 § Justerades protokollet för den II innevarande månad. 2 § Anmälan om ny utskottsordförande Jag får anmäla att till ny ordförande i bostadsutskottetutsetts (). 3 § Utökning av antalet suppleanter i skatteutskottet m.m. Enligt till kammaren inkommet protokollsutdrag harvalberedningen föreslagit att antalet suppleanter i skatteutskottet skallutökas från 17 till 18. Vidare har moderata samlingspartiet framställt önskemål omen extra suppleantplats i finansutskottet. har socialdemokraternaanmält att de inte önskar återbesätta en vakant extra suppleantplats iutskottet. Valberedningen har tillstyrkt att den extrasuppleantplatsen, som tillkommit socialdemokraterna, i fortsättningenskall ställas till moderata samlingspartiets förfogande. Valberedningens förslag godkändes av kammaren. 4 § Meddelande om fyllnadsval Jag får meddela att fyllnadsval till skatteutskottetkommer att ske vid morgondagens sammanträde. 5 § Föredrogs och hänvisades 1986/87:109bil. 1 punkt 1 fill justifieutskottet punkt 2 till bil. 4punkt 1 till socialförsäkringsutskottet punkt 2 till socialutskottet bil. 5 till trafikutskottetbil. 6 punkterna 1 och 2 till utbildningsutskottet i övrigt till kulturutskottet bil. 7 tilljordbruksutskottet bil. 8 punkt 1 till arbetsmarknadsutskottet i övrigt till socialförsäkringsutskottet bil. 9 tillnäringsutskottet bil. E till näringsutskottet propositionen i övrigt tillfinansutskottet 6 § Föredrogs och hänvisades 7 § Föredrogs och hänvisades 1986/87;A103till arbetsmarknadsutskottet 1986/87:Bol28-Bol32till bostadsutskottet 8 § Företogstill avgörande konstitutionsutskottetsbetänkanden /87:18, 21, 23, 24, 25 och 26, skatteutskottets betänkande1986/87:26, lagutskottets betänkanden /87:13, 14, 15 och 16,näringsutskottets betänkanden /87:18, 19 och 20 samt kulturutskottetsbetänkande /87:13 (beträffande debatten i dessa ärenden, se prot. Mom. 2(anslag till Stöd till dagspressen) Först biträddes utskottets hemställan med den ändring därisom föreslagits i reservation 2 av och med 53röster mot 16 för utskottets hemställan med den ändring däri soni föreslagits ireservation 3 av . 240 ledamöter avstod från att rösta. Härefter biträddes utskottets hemställan med den ändringdäri som föreslagits i reservation 1 av m. fl. med 71 röster mot46 för utskottets hemställan med den ändring däri som föreslagits i reservation2 av och . 193 ledamöter avstod från att rösta. Slufligen bifölls utskottets hemställan med 197 röster mot67 för utskottets hemställan med den ändring däri som föreslagits i reservation1 av m. fl. 46 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 3 a och c (lån till dagspressen) Utskottets hemställan bifölls med 260 röster mot 48 förreservation 4 av och . 2 ledamöter avstod frånatt rösta. Mom. 4 a (anslag fill Stöd till radio- och kassettidningar) Prot.1986/87:90 Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 16 förreservation 5 av . Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Mom. I(den fackliga representationen i kommunala nämnder) Utskottets hemställan bifölls med 160 röster mot 149 förreservation 1 av m.fl. Mom. 4 (vidgning av den kommunala kompetensen) Utskottets hemställan bifölls med 293 röster mot 17 förreservation 2 av . Mom. 6 (privatisering av verksamhet) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 16 förreservation 3 av . Mom. 7 (delning av kommuner) Utskottets hemställan bifölls med 160 röster mot 149 förreservation 4 av m.fl. Mom. 8 (kommunala folkomröstningar) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 5 avAnders m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 9 (öppna nämndsammanträden) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avAnders m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 10 (den kommunala kompetensen i näringspolitiskafrågor) Utskottets hemställan bifölls med 235 röster mot 73 förreservation 7 av m.fl. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. betänkanden 23, 24, 25 och 26 samtskatteutskottets betänkande 26 Kammarenbiföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. Utskottets hemställan bifölls med 287 röster mot 19 förutskottets hemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall till motionL501 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Prot.1986/87:90 betänkande 14 Utskottets hemställan bifölls. Utskottets hemställan bifölls med 205 röster mot 104 förreservationen av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Utskottets hemställan bifölls med 160 röster mot 150 förreservationen av m. fl. betänkande 18 Punkt 4 Mom. 1(överföring av medel) Utskottets hemställan bifölls med 239 röster mot 70 förreservation 1 av m. fl. Mom. 3 (insatser för småhusindustrin) Utskottets hemställan bifölls med 271 röster mot 38 förreservation 2 av och . Mom. 2(export av reningsteknik) Utskottets hemställan bifölls med 159 röster mot 150 förreservation 3 av m.fl. Övriga punkter och moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1(ersättning för försenad idrifttagning av kärnreaktorer) Utskottets hemställan bifölls med 256 röster mot 53 förreservation 1 av m. fl. Mom. -4 (riktlinjer för återställning i ) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 2 avIvar och - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. Utskottets hemställan bifölls med 279 röster mot 26 förreservationen av , 4 ledamöter avstod frän att rösta. Punkt 7(anslag till Statens musiksamlingar) Utskottets hemställan bifölls med 166 röster mot 143 förreservation 1 av m. fl. Punkt 8(anslag till Statliga museer: Vissa kostnader för utställningar och Prot.1986/87:90 samlingar m. Utskottets hemställan bifölls med 263 röster mot 46 förreservation 2 av och . Punkt 10 (anslag till Bidrag till vissa museer, såvittavser Arbetets museum) Utskottets hemställan bifölls med 241 röster mot 67 förreservation 3 av m. fl. Punkt 12 (anslag till Riksutställningar) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 4 avIngrid m. fl. - bifölls med acklamation. Utskottets hemställan bifölls. 1986/87;16 om anslag till m.m. (prop. 1986/87:100 delvis) och 1986/87:17om anslag till arbetsmiljö m.m. (prop. 1986/87:100 delvis). Talmannen meddelade attbetänkandena skulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt. Först upptogs till behandling socialutskottets betänkande16 om anslag till m. m. 4 (); I det betänkande från socialutskottet som vinu skall behandla tar utskottet upp en rad olika frågor, och vi har någramoderata reservationer fogade till betänkandet. Jag ber att inledningsvis fåyrka bifall till de reservationerna. Jag vill börja med att ta upp frågan om socialstyrelsenkontra vårt moderata krav på återinrättande av medicinalstyrelsen. Vi har nunågra års erfarenhet av den ordning som innebär att också skallhandlägga de frågor som tidigare medicinalstyrelsen hade att ta hand om. Vi vilj hävda från moderat håll att erfarenheterna av ensammanslagen socialstyrelse inte är positiva. Vi tycker att de medicinskafrågorna har kommit på undantag inom ramen för verksamhet ochvi ser detta som mycket allvarligt när det gäller den totala synen på hälso-och sjukvården. Hälso- och sjukvården i vårt land är inget litet område.Ungefär 10 % av BNP går till hälso- och sjukvård. Det är en mycket viktigverksamhet sett både ur enskild synpunkt och ur samhällets synpunkt, totaltsett. enmycket stark och positiv utveckling inom hälso- och sjukvården. Jag tänker påden nya tekniken, på nya forskningsrön osv. Det krävs således att vi har en väl fungerande centralmyndighet, som kan följa utvecklingen. Detta gäller också tillsynsfrågorna inomhälso- och sjukvården. Jag kan inte komma ifrån tanken att man på vissa hålllever i föreställningen att det har blivit uppgift att taöver litet av den gamla medicinalstyrelsens funktioner. På vissa håll skymtaren övertro på landstingens kapacitet och roll när det gäller den totala verksamheteninom hälso- och sjukvården. Landstingen har sin viktiga och givna roll i dettasammanhang, men det behövs ett tillsynsorgan, det behövs en väl fungerandecentral myndighet, som kan följa hälso- och sjukvårdens inriktning införframtiden. Vi har också påtagliga stora brister när det gällerhälso- och sjukvården i vårt land. Också detta talar för att vi behöver encentral, väl fungerande och effektiv myndighet som kan hantera denna angelägnaverksamhet. Andra viktiga delar i detta betänkande gäller långtidsvårdoch patientens ställning inom ramen för nuvarande hälso- och sjukvård. Vimoderater betonar i reservationer till betänkandet starkare änutskottsmajoriteten nödvändigheten av att få en kartläggning av förhållandenainom den svenska långvården och också möjligheten att mer konkret undersöka ochgranska förhållandena inom långvårdens verksamhet. Detta är, som vi ser det,nödvändigt. Det är angeläget ur personalperspektiv. Personalen som arbetar inomlångvården har en mycket ansvarsfull uppgift, ansvarsfulla åligganden. Det ärockså angeläget ur patientens synpunkt. Vi vet att det finns påtagliga brister inom svensklångvård. Vi kräver därför i reservation en kartläggning och utredning, somskall kunna resultera i konkreta förbättringsförslag vad avser den svenskalångvården. 1 en annan reservation tar vi upp nödvändigheten av attstärka patientens ställning inom sjukvården, totalt sett, och vi anser attregeringen skall undersöka detta område och lägga fram förslag, som kaninnebära en stärkt ställning för patienten. vill jag ta upp en reservationbeträffande de enskilda vårdhemmen. Det pågår i vårt land enmycket stor förändring när det gäller de enskilda vårdhemmens möjligheter attyerka. Detta hänger samman med den nya trenden att avveckla institutioner, entrend som i och för sig kan vara bra men som tenderar att gå för långt iskilda sammanhang. Jag vill understryka att det är angeläget att somdenna trend pågår ta till vara de enskilda vårdhemmen i just detutslussnings-arbete som ligger inom ramen för den ändrade synen på denna formav vård och omsorg. Därför är det, som vi påpekar i reservationen, angelägetatt de enskilda vårdhemmens möjligheter att verka också förbättras inom ramenför de regler och bestämmelser som gäller för dem. De utgör ett viktigtkomplement till andra former av sjukvård och omsorg. Vi hävdar att de kanfortsätta att vara det också . Verksamheten kan utvecklas ochförbättras, och vi bör ta till vara de resurser som finns på enskilda vårdhem,inte begränsa deras möjligheter att verka. Jag vill varna för att man nu ute ilandet lägger ned och fördärvar väl fungerande små enskilda vårdhem, som skullevara utomordentligt värdefulla komplement till andra vårdformer i vårt samhälletotalt sett. Det är hög tid att man ute i landet i de olika landstingenverkligen inventerar och ser till att ta till vara de resurser som finns. Detgäller fysiska och personella resurser och det gäller den sociala ambitionenhos dem som verkar inom de enskilda vårdhemmen. Jag ber med det anförda att få yrka bifalltill reservationerna 1, 2, 4, 5 och 6 som är fogade till socialutskottetsbetänkande. Idetta anförande instämde () 5INGRID (): talade så väl om de enskildavårdhemmen att jag skall inskränka mig till att yrka bifall till reservation 6och koncentrera mig till reservationerna 3 och 7 i mitt inlägg. Reservation 3behandlar ett statligt och reservation 7 signering avjournalanteckningar. Att bota sjukdomar är viktigt. Framför allt av humanitäraskäl men också av ekonomiska är det trots allt bäst om sjukdom kan förebyggas.Där återstår mycket att göra - det gäller att minska tobaks- ochalkoholkonsumtionen, att tå till stånd en aktiv egenvård och inte minst attklargöra vilken utomordentligt stor betydelse kosten har för folkhälsan.Aspekter på folkhälsan måste bevakas i all samhällsplanering, och det måsteständigt pågå en effektiv hälsoupplysning. Vi i vill ge den härfunktionen en ökad auktoritet och anser att böråterinrättas. Därför yrkar jag bifall till reservation 3. trädde nya patientjournallagen i kraft. Därkrävs att alla anteckningar i journalen skall signeras. Det är värdefullt attjournalanteckningar läses igenom och signeras men det är inte så värdefulltatt det bör ske fill vilket pris som helst. Det är mycket som pekar på att denlag, som skulle ge en god och säker vård, i vissa lägen kan innebära ett hotför patienten. Framför allt har det framförts att journaler inte funnits tillhands och att sjukvårdsköerna ökat genom lagen. Somexempel kan jag citera ett avsnitt ur ett brev som kom ; "Som tillförordnad chef för en större kvinnoklinikbrottas jag med problemet att genomföra påtvingade besparingar med såliten effekt som möjligt på det direkta sjukvårdsarbetet. Utan tvekan finnsenkla verksamhetsförhällanden där signeringskravet inte innebär något störrebekymmer, men på en klinik med många läkare med både akut och planerad öppenoch sluten vård på mottagningar, vårdavdelningar, förlossningsavdelning ochoperationsavdelning uppstår betydande störningar i journalhanteringen, tillmen bl. a. för åtkomligheten t. ex. vid nya akutbesök. Föreskriften har därförpå ett missriktat sätt kommit att inkräkta på både vårdkvantiteten ochvårdkvaliteten. Den tid som vårdpersonal och sekreteriat måste lägga ned genomsignering och omständlig journalhantering, skulle på ett betydligt bättre sättkunna användas i den direkta vården." En enig patientjournalutredning valde att inte föreslåkrav på signering. Regeringen ansåg inte heller att ett sådant krav bordeinföras. På förslag av socialutskottet beslutade trots detta att kravpå signering av alla journalanteckningar skulle införas i lagen. I efterhand har det bekräftats att utredning och regeringhade rätt i sina farhågor, och mycket tyder på att utskott och riksdag inte ihela dess vidd förutsåg effekten av beslutet. Vid genomgång av ärenden anmäldatill ansvarsnämnd och framåt har man intehittat ett enda fall där signeringskrav hade kunnat hindra misstag. Vi i bör inte vara sämre än att vi vågar utsättaoss för risken att ompröva ett tidigare beslut, om det i efterhand visar sigatt det inte var så väl genomtänkt. I reservation nr 7 anförs attkonsekvenserna av patientjournallagen bör följas upp och att möjlighet tilldispens skall övervägas. Jag yrkar bifall också till reservation nr 7. 6ROSA ÖSTH (c): har vi en lag somanger hur patientjournaler skall föras, vad de skall innehålla och hur de skallhanteras. Syftet med en patientjournalslag har främst varit att tillgodosepatienternas rätt till en bra och säker vård. Om det har det inte rått någrasom helst delade meningar. För att ytterligare öka säkerheten gick längreän vad som föreslogs i propositionen och gjorde ett tillägg med innebörden attden som svarar för en journaluppgift också har skyldighet att kontrollera ochsignera de nedskrivna anteckningarna. Det är det tillägget som skapat problem, större ellermindre beroende på sjukvårdsinrättningarnas storlek och karaktär. Avsikten meden patientjournal är naturligtvis att den skall fungera som ett smidigt,säkert och effektivt arbetsinstrument för hälso- och sjukvårdspersonalen, ochen förutsättning för detta är att den alltid finns lättillgänglig när denbehövs som informationskälla. Tyvärr fungerar det inte alltid så. Inte sällanär journalen på drift någonstans och finns alltså inte på den plats därpatienten är. Det är en företeelse som av naturliga skäl blivit mycketvanligare genom kravet på kontroll och signering. Före lagens tillkomst var det vanliga att en journal såsnart den var färdigskriven sorterades in i arkivet. måste den läggasnågonstans i väntan på kontroll och signering. Eftersom det på de störresjukhusen finns många läkare, och de har olika tjänstgöringsförhållanden, kandet i en del fall bli fråga . De här problemen var kända för utskottet redan när fråganbehandlades . Då uttalades bl. a.: "Utskottet är medvetet omatt signeringskravet orsakat praktiska svårigheter främst inom akutvården påde stora sjukhusen." Det var också känt, genom motioner och uttalandenfrån läkare och sjukvårdshuvudmännen, att den extra tidsåtgång som krävs, ochsom sammantaget är högst väsentlig, i de allra flesta fall går ut överangelägen vårdtid. Men utskottet sade då att det fick ankomma påsjukvårdshuvudmännen att förändra rufinerna, så att påtalade missförhållandeneliminerades. har lagen varit i kraft . Det är knappastnågon hemlighet att man på flera håll inte har klarat av den här frågan på etttillfredsställande sätt. Journalernas tillgänglighet har minskat, ochsigneringstvånget har gått ut över patientkontakterna. Det som alltså var tänktatt öka patientsäkerheten har i många fall, tyvärr, fått rakt motsatt effekt. Idet nu aktuella betänkandet sägs bl.a.; "Det är inte meningsfullt att utvärdera effekterna avsigneringsre-geln innan den prövats på ett seriöst sätt." Varpå mangrundar det senare i påståendet framgår inte. Jag antar att vi alla är medvetna om att det finnsväsentliga problem inom hälso- och sjukvården med långa vårdköer och bristanderesurser över huvud taget. Jag anser inte att det är riktigt ansvarsfullt avriksdagen att då lägga uppgifter som är av mer administrativ karaktär och somtar dyrbar tid från patienterna på hälso- och sjukvården. Det finns säkertbättre och enklare sätt att klara journalkontrollen. Vi borde kunna enas om attge i uppdrag att lösa den uppgiften i samverkan med sjukvårdshuvudmännen.På så sätt skulle göra sjukvården en stor tjänst. Jag yrkarbifall till reservation 7, Jag vill också helt kort beröra den fråga somtas upp i reservation 6. Ett beslut i enlighet med vad vi reservanter föreslårskulle med säkerhet också leda till en gynnsam utveckling för sjukvården. På endel håll finns en tendens att man i stället för att låta enskilda vårdhemutvecklas finner olika skäl för att minska underlaget för deras verksamhet. Attdet ofta rör sig om utomordentligt bra verksamhet, fullt jämförbar med denoffentliga, gör det hela mycket beklagansvärt. Det finns mycket som talar föratt en översyn bör göras av stadgan för enskilda vårdhem och att den bör görasmed det snaraste. Den passivitet som utskottsmajoriteten ger uttryck förfrämjar inte hälso- och sjukvården. Jag yrkarbifall till reservation 6. 7MARGO (vpk): Ett vittnesmål om helvetet att varaläkemedelsberoende kommer från den amerikanska TV-producenten ,som i radio, TV och press berättat om hur lätt det var för henne att börja medlugnande mediciner, men vilka plågor abstinensen gav när hon skulle försöka slutamed dem. För henne gick rehabiliteringen och vägen ut ur beroendet över envistelse på ett mentalsjukhus. Medan här hemma inbördes träter om hur manskall förhålla sig till Valium, Sobril, Stesolid m. fl. s. k. bensodiazepinerhamnar allt fler människor i vårt land i beroende och missbruk. kan vi pågoda grunder säga att 80 000-160 000 människor är beroende av lugnande medel.Riktigt hur illa det står till förstår man först när man vet attbensodiazepiner-na medicinskt har en verkningstid på bara mellan sex och åttaveckor. Ändå fortsätter tusentals människor år ut och år in att äta de härmedicinerna. Pillerätandet fortsätter för att man skall slippaabstinensbesvären, inte för att det är medicinskt motiverat. På så sätt harråttfällan slagit igen om en, och man är läkemedelsberoende. Bensodiazepinabstinensen har precis alla de symptom somman får efter ett alkohol- eller narkotikamissbruk. Det är bara det attläkemedelsabslinen-sen varar så mycket längre. ger ut allmänna råd som vägledning för demsom arbetar med vård och behandling. Men trots att vi känner tillbensodiazepinernas vanebildande egenskaper och att vi nu också har fåttkunskaper om vilka psykiska och fysiska skador de ger på människorna, harsocialstyrelsen inte lyckats fåfram några allmänna råd som skulle minska konsumtionen till en medicinsktacceptabel nivå. Vi har inte ens en tillsynsmyndighet, värd namnet,som kan kontrollera förskrivningarna av läkemedel. Att det skall finnas ensådan myndighet tycker jag är ett minimikrav. har, såvitt jagvet, medel för fyra tjänster, men av olika skäl är de inte tillsatta. När länsläkarorganisationen avskaffades - det var julänsläkarna som hade tillsynen över läkemedelsförskrivningen tidigare - sademan att deras funktion i det avseendet skulle ersättas av de miljömedicinskaenheter som skulle byggas upp i landstingen. Vi har ännu inte fått de enheternaute i landet, och det finns ingen som har kontroll över förskrivningen avläkemedel. De nuvarande föreskrifterna för att skriva ut lugnandemedel är mycket blygsamma. De omfattar i stort sett bara att man vidtelefonrecept inte får skriva ut mer än ungefär 25 tabletter, och det får intevara på recept som kan användas . Vid vanlig receptförskrivning ärde allmänna reglerna bara att receptet måste innehålla vissa uppgifter, t. ex.adressen för den som skall få medicinen. Det är allmänläkare i öppenvården som står förmerparten av recepten på beroendeframkallande läkemedel, detta trots attallmänläkarna saknar kompetens i psykiatri. Jag undrar om allmänläkarna, om vibara skulle låta det fortsätta, också skulle ge sig in på andra områden utanatt ha kompetens för det, t. ex. sätta i gång att operera starr. Det finns en myt om att läkemedelsberoende och missbruk avläkemedel bara berör en liten och närmast kriminell grupp av människor somspringer mellan olika läkare och lurar till sig recept, i vissa fall t. o. m.förfalskar recept, för att komma över narkotikaklassade läkemedel. Den bildenav läkemedelsmissbruket passar läkemedelsindustrin mycket bra, för då slipperden en besvärande debatt om den läkemedelsgrupp, dvs. lugnande mediciner, somligger på tredje plats på försäljningslistan. Verkligheten när det gäller läkemedelsmissbruk ser ut påett annat sätt. Den största delen av de läkemedelsmedelsberoende människornaföljer läkarens ordinationer, och de använder kanske t. o. m. lägre dos änläkarna sagt och springer aldrig till flera läkare. De har inte heller haft entanke på att förfalska några recept. Men genom att hålla upp den andra bildenav läkemedelsmissbruket har man lyckats reducera ett stort hälsoproblem tillatt gälla en liten grupp oförbätterliga missbrukare, som vi då alla kan förfasaoss över. tiger still, som jag sade i början. Dennapassivitet beror tydligen på interna stridigheter, man är inte överens om hurman skall se på saken. Det är allvarligt att inte kan ena sig. Ominte förmår att uttala en uppfattning och kan samla sig ochskriva tillämpningsföreskrifter och allmänna råd, känner sig inte hellerlandstingen tvingade att skaffa kunskaper och behandlingsresurser för dem somblivit tablettberoende. De som vänder sig till sjukvården för att få hjälpnär de själva känner att de har hamnat i detta beroende, möts ofta meduppmaningar som; Följer ni baraläkarens ordination är det ingen fara, eller; Har ni problem med läkemedel såberor det på att ni överkonsumerar eller missbrukar: Men det vanligaste ochärligaste svaret är: Tyvärr, vi har varken kunskaper eller resurser för atthjälpa er! Läkemedelsberoende är näst efter alkoholberoende vårtstörsta drogproblem, och det är många fler människor i vårt land som ärberoende av preparat typ bensodiazepiner än människor som är beroende avillegal narkotika. Därför är denna fråga mycket brådskande. Vpk;s yrkande, som behandlas och avslås i dagensbetänkande, är också mycket blygsamt. Vi kräver att regeringen skall tainitiativ till att det skrivs tillämpningsföreskrifter, och vi kräver också skall börja utbilda öppenvårdsläkarna i psykofarmaka, för det ärhelt klart att de har helt otillräckliga kunskaper på detta område. Men våra krav och förslag avslås med hänvisning till densittande läkemedelsutredningen. Såvitt jag kan se kan våra förslag knappastkomma i konflikt med vad läkemedelsutredningen kommer att föreslå. Om manväntar ytterligare förlorar man bara tid, och ännu fler människor kommer undertiden att bli läkemedelsberoende, medan de som sitter fast i detta beroendeinte får hjälp. Jag yrkar bifall till reservation 8. 8YVONNE (): I betänkande 16 från socialutskottetbehandlas budgetpropositionens förslag om anslag för ett antal olika ändamålinom hälso- och sjukvården.