prot · GA0964 · 1986-12-31 00:00:00 — Barnen i våra skolor måstefå fillgång till egna läroböcker igen. Detta är oerhört viktigt särskilt fördem som inte hemma har tillgång till en välsorterad bokhylla med uppslagsverkoch skönlitterära klassiker. Skolan måste få en rimlig chans att ta sitt ansvar för attbarn lär sig att ta vara på det tryckta ordet. Skolans lokaler och utrustningär i behov av renoveringar. Def handlar om den fysiska arbetsmiljön,ventilation, ljus, akustik etc. Det handlar också om att anpassa skolan somarbetslokal på ett sådant sätt att man kan utveckla det pedagogiska arbetet, Vi vill främja arbetet i lärarlag, ämnesövergripandeundervisning så aff sammanhang ges. Vi vill lära barnen i skolan att samarbeta.Vi vill att man bättre skall kunna fa till vara de resurser man har i skolan.Ibland kan det vara bra aff arbeta i mycket stora grupper, ibland i små ochibland enskilt. Men def räcker inte att säga detta, man måste också vara bereddatt fa ansvar för att det går att genomföra. Därför skall skolan anpassas tillvad den är till för också lokalmässigt. Jag menar: Man gjuter ju inteniotorblock i mejerier, och i skolan skall man undervisa. Inledningsvis talade jag om att def gälleraft ge samband i skolan. Jag talade om nödvändigheten av att verkligheten intefragmentise-ras och förvrängs i undervisningen. Jag har använt begrepp som lugnoch ro och helheter. Helheter måste också gälla för de beslut som fattas här iriksdagen. När via en uppgörelse mellan socialdemokraterna, centernoch vpk fattade beslut om en ny lärarutbildning för . tyckte vifrån vpk aff def var ett bidrag fill att ge sammanhang i undervisningen. Lärarutbildningen är som vi ser def ett delverktyg för attverka för läroplanens övergripande målformuleringar. Det måste dock konstaterasatt regeringens förslag till nedskäringar inom område undergräverlärarutbildningsreformens effekter. Vi står fast vid vår uppfattning att behöveren ny lärarutbildning. Men vi förbehåller oss rätfen att också säga atteffekterna av regeringens nedskärningar bör prövas mot den nyalärarutbildningen. När regeringen försöker ge sken av aft nedskärningarnabara kommer aft drabba några rastvakfer, menar vi att man begär våld påverkligheten. Det vittnar också enligt vår mening om en ideologiskomorienfering. Socialdemokraterna ser inte längre verksamheten i skolan som enhelhet. De har i likhet med numera en benägenhet att seundervisningen för sig och annan verksamhet och andra aktiviteter i skolan försig. Det är tråkigt, för så enkel är varken människan ellerundervisningsprocessen. För en sådan politik kan man infe räkna med vpk:s stöd.Regeringen får vända sig dit där en sådan politik hör hemma: i högerburen. Därfår man säkert också stöd för att avgiftsbelägga läromedel för handikappade,som man föreslår i budgetpropositionen. Är det så skolan skall utvecklas, kommer inte vi attsläppa våra sexåringar dit. Skolfrågorna har fått en central plats idiskussionen om årets budget. Ett stort antal riksdagsledamöter har lämnat inenskilda motioner. , moderata samlingspartiet och vänsterparfietkommunisterna har lagt fram ambitiösa partimotioner, där man från resp, partissida redovisar hur man önskar att ungdomsskolan skall utvecklas och också hur mani def korta perspektivet vill angelägenhefsgradera de statliga insatserna påskolans område. Detta är i sig naturligtvis glädjande, Def visar att detbland partiernas företrädare finns ett starkt engagemang för skolan, Imotionerna finns niånga goda idéer och uppslag som säkert kommer att bliföremål för omsorgsfull prövning i kammare och utskott. Jag skall i mitt anförande begränsa mig till ett antalsynpunkter på def omfattande material som budgetproposifion och motionernatillsammans utgör. Först vill jag redovisa de överväganden som legat till grundför regeringens budgetproposition. Därefter vill jag kommentera oppositionensförslag på skolområdet. Slutligen vill ja något diskutera årets kulturbudgef,som lockat till en märklig sifferexercis. Till opposifionens privilegium hör att kunna leva i etttämligen fritt förhållande till budgetens inkomst- och utgiftssida. Risken attövertygelsen i förhållandet skall sättas på prov är ju sällan överhängande,åtminstone inte i ett kort perspektiv. Jag skall inte trötta kammarensledamöter med att upprepa vad som tidigare i denna debatt sagts frånregeringens sida om de samhällsekonomiska konsekvenserna av oppositionensförslag, ufan nöjer mig med att konstatera att man utan blygsel utnyttjat sittprivilegium. I årets budgetproposition föreslås - det medges - vissaminskningar av de statliga bidragen till grund- och gymnasieskola. Sammantagetuppgår besparingarna fill ca 450 milj, kr. Motivet för besparingarna har varitatt det i dagens stafsfinansiella läge måste anses rimligt aft ävenutbildningsdepartementet, som är eft av de största fackdepartementen och varsdel av de samlade statsutgifterna är dryga 43 miljarder, bidrar tillfinansieringen av de reformer som föreslås på andra områden. Genom omfördelningav statsutgifter har i årets budgetproposition utrymme skapats för bl, a, enkraftig satsning på regionalpolitiken. Det är möjligt att opposifionen tyckeratt dessa insatser är obehövliga. På de orter där näringslivet sviktar och därarbetstillfällena minskar tror jag dock att klarsyntheten är större. Där inserman aff regionalpolitiska stödinsatser är en nödvändighet för att man skallkunna behålla och utveckla den egna skolan, 1 debatten om årets budget har def sagts aft regeringensförslag leder till en nedrustning av skolan och till att de sociala målen förskolan överges. Påståendet upprepas i inledningen till folkpartietspartimofion, där det heter: "kan inte acceptera regeringenssvek mot de svaga eleverna," Det är i och för sig en belysande formulering. Folkpartietutgår tydligen från att en liten sänkning av statliga bidrag till kommunernaoundvikligen får till följd aff lärare, rektorer och skolstyrelser försämrarundervisningen för de elever som har störst behov av den. Tanken aft de som ärlokalf ansvariga för skolan själva kan bedöma vad som är mest angeläget och vadsom är av mindre vikt tycks aldrig ha slagit motionärerna. Jag tror att de somarbetar i skolan har betydligt större omdömesförmåga. Möjligen vill hävda att det infe rör sig om enliten sänkning av statsbidragen till skolorna. Men det gör def faktiskt.Samhällets kostnader för en grundskoleelev är ,/år. Ca 17 000täcks genom statliga bidrag, 18 000 svarar kommunerna för. Skillnaden mellanregeringen och är att föreslår att , mer per elevoch år skall utgå i statsbidrag. Det kan ju förefalla frikostigt. Men jag troraft kommunerna tycker att värdet av denna frikosfighet är begränsat när de vetaft för aft betala sina räkningar fotalt vill minska de statligabidragen fill kommunerna fill uppåt 1 miljard, Def är faktiskt så att ni villta ifrån kommunerna så mycket pengar för aft kunna ge tillbaka , perelev! Def finns ett samband i budgeten, totalt sett. Ansvaret för skolan delas mellan stat och kommun, Defförhållandet utnyttjar när han resonerar om skolkostnaderna ochsäger aft de har sjunkit dramatiskt under 1980-talef, När han säger def far haninte hänsyn till dels att elevantalet har minskat, dels att kommunerna- tillföljd av aft de totalt har haft en bättre ekonomi än staten - har tagit över enhel del kostnader från staten. Det har kommunerna faktiskt gjort. Kostnadernaper elev har inte sjunkit, vilket resonemang kunde ge vidhanden, - Han är väl räknekunnig, så han tror nog inte def, men för ordningensskull vill jag påpeka detta samband också för dem som inte såg det. När regeringen har tagit ställning till besparingarna iföreliggande budget har vi utgått från att det statliga åtagandet inte skallminska. Av det skälet har vi valt att lägga besparingar på områden där inteundervisningsstrukluren Försåväl grundskola och gymnasieskola som för vuxenutbildning föreslåsoförändrade och i några fall uppräknade anslag för att täckaundervisningskostnaderna. Det gäller t. ex. i förslag om ökadeinsatser för en förbättrad matematikundervisning. Och den rikfar sigsannerligen inte exklusivt till dem som har lättast för aft lära. Förbättradmatematikundervisning behöver vi för dem som har svårt aft lära sig räkna - isynnerhet för dem! Den kommunala vuxenutbildningen är viktig för att detkommunala skolväsendet i sin helhet skall kunna fungera och utvecklas. Läraresom arbetar i gymnasieskolan har ofta en del av sin tjänstgöring förlagd tillden kommunala vuxenundervisningen. Skoltrötta elever som har slutat gymnasieskolankan ta igen den utbildning de har gått miste om genom aff senare gå igenomkommunal vuxenutbildning. Jag tycker därför aft det är förvånande när folkpartietoch också föreslår kraftiga nedskärningar av statsbidragentill den kommunala vuxenutbildningen. Det verkar som om de tycks anse attkommunal vuxenutbildning är en fritidssysselsättning för vuxna av underordnadbetydelse. Men såärdet inte. Tror att anslaget som staten gerfill vuxenutbildning är anslag till kaffe och wienerbröd på rasternaför dem som går på kurserna? Def är ju i själva verket kostnader för lärare!Det statliga anslaget till vuxenutbildning avser lärarlöner. Ni villspara 153 milj. kr. Def är ungefär 750heltidstjänster för lärare som ni vill slå ut ur undervisningssystemet, urskolväsendet. Det har i varje fall infe jag ansett vara vettigt, rimligt ochlämpligt. Jag förstår att. Lärarnas riksförbunds tidning en kritisk kommentar noterar denna attack mot lärarnas, yrkeskunskap ochlärarnas ställning idet svenska skolväsendet. Det är fakfiskt 750heltidstjänster för lärare som vill ta bort. Och en så kraftigminskning av lärarresursen i skolan leder fill att skolväsendets strukturbryts-och det harvi infe velat medverka till. Jag tycker att det vore olyckligtom man tar bort yrkeskunniga lärares kunskap och erfarenhet från det samladeundervisningsväsendet. Jag tycker alltså att folkpartimotionen i det stycket ärmindre väl avvägd. Av det skälet instämmer jag inte i alla förslag som försfram i den, men jag vill ändå gärna framhålla att motionen innehåller fleraprincipiellt intressanta resonemang och också vittnar om att ärberett aff fa ett budgetansvar för utbildningsväsendets utveckling, Def är intressant att jämföra folkparfiets motion med denmoderata parfimotionen. Medan man i den moderata.parfimofionen föraktfullttalar om skolans sociala fostran, som sägs stå i motsättning fill skolansuppgift att förmedla kunskaper, betonas i partimotion att hänsyn,tolerans, arbetsglädje, social gemenskap och engagemang för dem som har detsvårt -dvs. allt det som kan sammanfattas med begreppet social fostran - ärviktiga mål för skolans arbete. Låt mig säga något om kulturpolitiken. har isin motion om kulturpolitiken gjort eft inledande påstående som infe fårförbli okommenterat. Där står följande: av statsutgifterna går tillkulturen mot i början av 1980-talef. Jag utgår från att detta påstående i centermotionen är ettuttryck för okunnighet och inte för en medveten avsikt att vilseleda. Sanningenär nämligen den att motionsförfaffarna inte har uppmärksammat aff under denperiod som redovisas har ett stort antal anslag flyttats till andra rubriker istatsbudgeten. Det som återfinns under rubriken , främstfilm- och litteraturstöd, återfanns fidigare under rubriken . Hurmycket anslagen fill film och litteratur än ökas kommer det alltså i centernsmofion att kunna bokföras som en minskning av kulfurstödef. Bidrag tillkulturverksamheten i folkbildningen hör numera hemma under anslagetVuxenutbildning. Anslagen fill ungdoms- och nykterhetsorganisafioner återfinnsunder andra huvudtitlar. bokför som ett nederlag för kulfuren i landetatt ungdomsorganisationerna fr. o. m. får stöd av jordbruksdepartementetgenom i stället för av . Redovisningen imotionen är infe särskilt kunnig. Om man skall jämföra olika år skall man jämföra summan avsamma anslag, och jag tar mig friheten att göra def. En sådan sammanställninggjordes första gången föregående år, och den finns tillgänglig i tryck. Jag harpå grundval av den metod som använts i den redovisningen gjort en jämförelsemellan budgetåren 1980/81 och 1986/87. Med den avgränsning av kulturområdet somdå kan göras - och som är den enda rimliga - uppgick anslagen i 1980/81 årsstatsbudget fill sammanlagt 1 035 milj. kr. Anslagen 1986/87 uppgår till 1 752milj. Andelen av statsbudgetens utgifter, exkl. stafsskuldsräntor, var 0,/81 och är /87. Kulturens andel avstatsutgifterna har alltså ökat, infe minskat. Det är också av intresse att konstatera att en real ökninghar skett mellan de båda åren. penningvärde efter uppräkning enligtnettoprisindex blir 1980/anslagssumma 1 604 milj, kr, Realökningenmellan de båda jämförda åren, söm tar upp i sin motion, är alltså148 milj, kr, eller , Kulturanslagen har ökat under dennaperiod, och det kan vara vikfigt att påpeka def som ett faktum. Inte en siffra är alltså rikfig i kulfurmofion.Jag har då inte tagit hänsyn fill de betydande insatser för kulturverksamhetsom har skett från andra departement än . Vi har underi synnerhet de socialdemokratiska regeringsåren medverkat fill enmycket snabb utbyggnad av kulfurens lokaler i landet. Vi har fått nya museer -såsom Framtidsmuseef i - nya teaterhus, t, ex, i och , varsFolkets hus har inneburit en markant kulturell kraftsamling i övre ,Kulturmagasinen i , i , nybyggnader ochupprustningar av Folkets hus, bygdegårdar och andra samlingslokaler harradikalt förbättrat kulturens möjligheter. Arbetsmarknadsinsatser har också imycket hög grad kommit kulturlivet till del. Kommunerna har genom enkraftfull satsning på bl, a, bibliotek och biblioteksbyggnader ytterligare ökatmedborgarnas möjligheter att fa del av eft aktivt kulturliv, efter det att tog ställning till dekulturpolitiska målen har vi nu möjlighet att göra en viss sammanfattandebedömning av vad som har hänt. Och vi kan då konstatera alt vi på de allraflesta områden har gjort betydande framsteg, Regionaliseringen, dvs,etablerandet av institutioner utanför destörsta städerna, har varit utomordentligt framgångsrik. Vi har länsteatrari flertalet län och länsmuseer i alla. Svenska Rikskonserter kommer att somcentral institution kunna betjäna välorganiserade regionin-stifufioner.Studieförbunden har fått möjlighet att utveckla kulturprogram-verksamheten, ochenligt en rapport från samlar folkbildningens organisafioner varjeår omkring 10 miljoner besökare på olika kulturarrangemang. Den siffran ärimponerande, och det kan vara värt att påpeka att den är ungefär sex gånger såstor som besökssiffran på elitseriehockeyns och den allsvenska fotbollensmatcher tillsammans. Slå samman de båda publiksiffrorna och fa dem sex gångerså har ni det besöksantal som folkbildningens organisationer har på sinakulturprogram . Kulturens ställning i skolan har stärkts under de senareåren. De fria grupperna har fått bättre resurser, vilket jag ser aftmoderaterna beklagar i sin motion . Vi är inne i det andraåret av en treårig uppbyggnadsperiod. Men def finns ingen anledning för oss aft mot bakgrund avdessa mycket positiva slutsatser underskatta de kulturhinder som finns elleratt underlåta alt se de brister som finns i kultursamhället. Alltför många ärdet som infe är delaktiga i kulturlivet, antingen självvalt eller därför att dealdrig har fått möjlighet aft välja. Oron som vi möter över den skada som grovtspekulativt underhållningsvåld på video kan ha måste vi ta på allvar. Även om regeringen har gjort en kraftfull satsningför aft förbättra bildkonstnärernas situafion genom aft höja den s,k,visningsersäftningen med 10 milj, kr,, har bildkonstnärerna en mycket svårarbetssituation. Vi måste ägna dem uppmärksamhet och intresse. Men även om vi beaktar det som finns kvar att göra. bör deerfarenheter som vi har vunnit och de resultat vi faktiskthar uppnått inge ett visst hopp: kulturpolitiken, såsom den ursprungligenutformades under en socialdemokratisk regering och som den nu förs i enighetmellan i vart fall fyra av fem parfier. AnL 73LARZ () replik: Min fråga till var varför densocialdemokratiska regeringen överger den utbildningsideologi som syftar likvärdig skola. Och vad fick jag till svar? En lång föreläsning om allt detsom socialdemokraterna har satsat på kulturen. Tala om bröd och skådespel! Jag förstår att gärna vill prata omkultur, men det får han spara till den kulturpolitiska debatt som kan komma såsmåningom, är vi här för aff tala om skolan och om de besparingar somregeringen har gjort, säger att det är så blygsamma besparingar.De kan uttryckas i några hundratal kronor. Infe tror ni väl att aff de lokalaskolpolitikerna, rektorerna och lärarna skall överge de sämst ställda eleverna?Men det är ju om just de resurser som skall användas till att kompensera desämst ställda eleverna det handlar. Föreställer sig aft manskall ta av basresurserna för dessa ändamål i fortsättningen? Kommunerna harju skjutit till av egna pengar, säger . Javisst, men inte allakommuner och infe lika mycket. Det är just det som är frågan,den likvärdiga skolan. Det är den ideologiska kärnpunkten, . Sedan tror jag mig veta att inte själv harnågon lokal skolpolitisk erfarenhet av hur det fungerar i en kommun när manfrån skolstyrelsen kommer och säger att staten har sparat in på statsbidragen,aft det kommer att fattas pengar och att det behöver skjutas fill medel: Manhar blivit ganska van vid aft få komma med sådanabudskap. Det normala svaret från kommunledningen i en normal svensk kommun är:Ja visst, gör gärna def, men ni får omprioritera inom er egen verksamhet. Kännsmöjligen beskedet igen från regeringskretsar? Så fungerar det i en kommun. Det innebär att när man skallkompensera de sämst ställda eleverna, när man skall göra insatser för dem, gårdet ut över skolskjutsar, skolmåltider, skolhälsovård och skolunderhållef.Frågan kvarstår obesvarad. ; Vill regeringen ocksåfortsättningsvis hävda att man kan garantera en likvärdig skola över helaSverige efter dessa besparingar? AnL 74 (vpk) replik: Vi har gjort besparingar där inteundervisningsstrukturen bryts, säger . I och med def besannadesmina farhågor om att regeringen nu övergår fill aft se undervisningsprocessen,bildningsprocessen, som bestående av vissa möjliga men isolerade företeelser ihela skolans verksamhet. Jag anser inte att undervisningsprocessen är så enkel.Undervisningsprocessen är inte opåverkad av förslag såsom att avgiftsbeläggaläromedel för handikappade. Tjänster såsom elevassistenter, skolkuratorer ochskolpsykologer står inte fria från undervisningssfrukfuren. Jag försökte i mitt anförande att vidga debatten fill endiskussion om vilken skola vi vill ha , inför den förändring vi stårinför med def som kallas informationssamhället. Men def verkar ganska hopplöst. Är det infe så att också dubbla budskap ingår iundervisningsstrukturen? Det falas från de borgerliga partierna om vikten avkostundervisning och näringslära samfidigt som kommunerna åläggs nedskärningarså aft skolmåltiderna försämras. Vi måste diskutera skolan som enhelhet. Vi måste se sambanden mellan grundskola, social snedrekrytering tillgymnasieskolans teoretiska linjer och principerna för hur vi skall försörjahögskolan med studenter. AnL 75YLVA () replik: säger aft besparingarna somregeringen gör är mycket små, en liten sänkning som infe alls skall förutsättasdrabba de svagaste eleverna. Men som sade tidigare - det är juprecis de pengar som är avsedda för de svaga eleverna som ni tar. Vi har inteett sådant statsbidragssystem som i annat sammanhang harförespråkat, nämligen att man i större utsträckning skall gå ifrån despecialdestinerade bidragen och i stället låta kommunerna bestämma mera. Dåhade man kanske större möjligheter aft omprioritera. Vi är inte omedvetna om att vi måste spara, BengtGöransson, Men för är valet mellan en lägre kvalitet på barnensgrundläggande Prot,1986/87:64 obligatoriskaskolgång och en utökad vuxenutbildning mycket enkelt: det är de vuxna som fåravstå från utökningar. För komvux finns det fortfarande en miljard kvar. Det finns flera skäl till att vi har ansett att komvux fårfinna sig i att se sin expansion dämpad. Den, som SÖ i sin anslagsframställanuttrycker det, explosionsartade utvecklingen när det gäller vuxenutbildning somär finansierad av förnyelsefonderna måste rimligen innebära en avlastning avkomvux. Vidare visar den Allénska utredningen att komvux faktisktinte i någon vidare utsträckning nått de grupper som komvux enligt målen skal)nå. Vi tycker därför aft def är rimligt aft komvux får pröva nya vägar innan viplussar på med ytterligare anslag till dess verksamhet. exemplifiering av antalet tjänster somförsvinner är ganska pikant mot bakgrund av den skrivelse som skoldirektören iStockholm har skickat fill oss alla. Regeringens besparing innebär aft mellan40 och 60 tjänster för speciallärare försvinner enbart i . Och det,, är lärare som är avsedda uteslutande för de svagaste eleverna.Frågan kvarstår: Varför tänker socialdemokraterna spara på de allra svagasteeleverna i det obligatoriska skolsystemet? AnL 76BIRGITTA RYDLE (m) replik: Jag började mitt inledningsanförande med attbeklaga att den idépolitiska debatten inte alls har fått det utrymme iskoldebatten efter det att budgetpropositionen lades fram som denegentligen borde ha. Därför ägnade jag mitt anförande åt just ideologiskafrågor runf skolpolitiken och infe åt budgetförslaget -budgetförslaget kommerju aft behandlas av utbildningsutskottet, och vi får tillfälle att återkommatill def vid senare tillfälle. Men eftersom nu gjort en delbeskyllningar eller vad jag skall kalla det för mot oss vill jag bemöta dem. Först och främst påstod aft vi hade gjorten kraftig nedskärning av den kommunala vuxenutbildningen. Om jag minns rätt äranslaget i budgetpropositionen 1 044 milj, kr. De 44 miljonerna är åretspåplussning. Den påplussningen har vi sagt nej till. Anslaget är alltså likastort som def är . sade också att vi skriftligen skulle habeklagat oss över kulturanslaget fill skolan. Jag kan inte påminna mig att vårmotion innehåller någonting sådant. Vi accepterar anslaget, men vi harsamtidigt velat visa på de möjligheter som finns för de ordinarie lärarna, t.ex. i svenska och historia, att medverka fill kulturens främjande i skolan. sade också att talarföraktfullt om social fostran. Uttrycket "föraktfullt" får faktisktstå för . Jag skall ur årets partimotion citera vad vi säger isamband med ett stort avsnitt om normer i skolan. Del står bl. a. såhär:,"Uppgiften att fostra barnen är förvisso inte bara skolans.Föräldrarna har huvudansvaret fill dess aff barnet når myndighetsåldern. Skolankan emellertid på olika sätt stötta föräldrarna. Def är bl. a. skolans uppgiftaft fostra eleverna fill goda arbetsvanor, att hålla tider och att hållaordning i klassrum, kapprum, uppehållsrum m. Litet längre ned står defså här: "Det är hög tid att skolans del i barnens fostran lyfts fram." Jag anhåller att farfillbaka uttrycket förakt- Prot. 1986/87:64 fullt om dessa meningar. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. påstår att jag saknarskolpolitisk erfarenhet. Jag har infe lika lång skolpolitisk erfarenhet somhan, men jag har ändå varit ordförande i styrelsen för enspecialskola. Därför saknar jag inte all skolpolitisk erfarenhet. När jag emellertid hör förebrå mig för aftjag talar om det jag talar om, misstänker jag aft han möjligen också har varitmagister. När jag i mitt inlägg kommenterade kulturmotion, hade jaginte frågat om lov att fä göra det. Men jag hade anmält fillkammarkansliet att jag avsäg att behandla både skol- och kulturfrågor. Jagförutsatte att det var tillräckligt. Jag har alltså inte tagit fillfället i aktatt oanmält föra ett resonemang om kulturpolitiskt centrala frågor. och resonemang omnedskärningarna på skolans område kan jag kommentera . Det som gör attden här diskussionen om förslagen till besparingar på skolområdet blirsvårgripbar och motsägelsefull är att vi har ett mycket sofistikerat system medöronmärkta resurser, som inte alltid används på avsett sätt.