prot · GA09137 · 1986-12-31 00:00:00 — Detta kunde inte heller tolereras av socialdemokraterna.Åter höll det genom individers fria val på att växa fram en trygghet ochvalfrihet vid sidan av den som dikterades av den socialdemokratiskasamhällsmodcllcrt. Därför kom pensionsskaften. Den riktade sig mot enskildamänniskors frivilliga sparande för deras trygghet . Motargumcrtfen bara viftades urtdart. Med maktsfafcrtskraffspråk satte sig socialdemokraterna över rättsstatens skydd för enskildasägande. Utan utredrtirtg eller remiss, och med argumertt som visade atfrespekten för det enskilda ägande som ger så många oberoende och trygghetsitter löst inom socialdemokratin, drevs pensionsskattcrt igcrtom. För socialdemokraterna gällde def åter, att medspeciallagar och bestämmelser och ingripartdert reagera mot och stoppa crtutveckling som genom människors fria val höll på att glida dem ur händerrta. I ortsdags diskuterade vi här i kammarert regeringsförslagetom en extraskatt för att stoppa de virtstartdelssystem som urtder sertare årväxt fram på företag efter företag ruuf om i . Att artställda får crt del i sitt företags vinst tyckerjag är ett fint och bra system. Och det tycker också de som är anställda i allade företag där sådana system fortfarartde firtrts. Mcrt frårt de certtrala fackliga organisationcrrta harmart reagerat skarpt mot dertna utveckling. Man har talat om"kapitalism" och krävt ett stopp. Och så blev det också. Utan normal utredning och remisslades ett hastigt tillyxat förslag på bord och klubbades igeuom medde pålitliga kommurtisfernas entusiastiska stöd. "Rakarör" mellan ett företags vinster och de anställda ansågs fariigt, och I stället är det löntagarfonderna - dessa kollektivistiskakonsfrukfiortcr - som skall ha hartd om pengarna. Där vi vill sprida ägande ochinflytande, vill socialister koncerttrera och kollekfivisera def. Vinstandelsdebatten visade därmed samma sak. Återtvingades socialdemokraterna att med speciallagar och specialregler reageramot och stoppa en utveckling som gcrtom människorrtas fria val höll på att gådem ur häudcrrta. Och rtu är det igen. utbröt närmast panik,vad jag kan förstå, i bosfadsdepartcmentet när det stod att läsa i , att regeringen förberedde en undantagslag för att stoppa bildandetav bostadsrätter i kommunalt ägda fastigheter. Hastigt skulle prcsskonfercrtsersammartkallas.Bostadsministern slets upp från ett möte i , och fick så till den mildagrad bråttom att presentera sin undantagslag atf han tyckte att det varnödvändigt att t. o. m. flyga helikopter mellart Arlartda och irtncrstadför att hinna. När socialismen slår fill är det tydligen bråttom! Ty i enrad borgerliga kommuner - men också i socialdemokrafiska - har man låtit debocrtde i de kommurtalägda husen genom bostadsrättsföreningar överta ägandettill sin fastighet och sina lägenheter. Kalla det gärna en avkollektiviseringav delar av boendet. Ett tillgodoseende av de mycket starkakrav på att kunrta få äga sin bostad som finrts hos allt fler familjer ochindivider. Och visst är det rätt att det skall få bildas flerbostadsrätter om de behövs och efterfrågas. Att det sker i privat ägdafastigheter är alldeles självfallet bra. Att det sker i offentligt ägdafastigheter är alldeles självfallet lika bra. Men för socialdemokraterna vardetta oacceptabelt. Utveckling mot ett ökat bostadsägande måste stoppas,eftersom mart strävar efter ett så lårtgt som möjligt kollektivt styrt bocrtde. Dert socialdemokratiska motviljart mot den egna ägdalägcrthcfcrt är ert parallell till motviljan mot def egna ägda huset. Vi moderater kommer att göra allt vi kan för att stoppadenna undantagslag mot nya bostadsrätter! Bakom förslaget finns infe en antydan fill utredrting.Inte en tillstymmelse till remissbehandling. Inte skymten av öppen debatt. Defär en ukas från överheten, riktad mot ertskilda märtrtiskors dröm om derttrygghet som ligger i aft få äga också sitt hem. Mcrt åter ser vi då det mörtster som kommit att präglasocialdemokrafisk politik Urtder dessa scuaste år. Regeringen reagerar inte.Mcrt den tvingas ständigt att reagera mot och stoppa en utvecklirtg som gCrtommänniskorrtas fria val håller på att glida dcrt ur händerna. Vad är mera naturligt ärt att vilja ha mer valfrihet ochkvalitet i barrtomsorgert, rätten att kunrta gå också till eu friståertde ellerfritidsprakti-scrande läkare, möjligheten att utan konfiskafiortcr kunna fålägga undan litet för äldre dagar, chansen att själv få del i vinsten i defföretag man är anställd i eller rätten att bo i ett eget hus eller en egenbostadsräftslägenhet? Mcrt dcrt nakna sanrtingen förefaller vara, att allt dettahotar den socialistiska doktrin som fortfarande styr så mycket av densocialdemokrafiska politiken. Och så har det blivit som det blivit. Människorvill ha förändringar och förbättringar: Valfrihet. 1986/87:137 , Den ekonomiska politiken m. m. 5 protokoll 1986/87:137-139 Den ekonomiska politiken m.m. Oberoende,Eget ägande och egen trygghet. Och därför bryter sig förändrirtgarrta fram urtderifrån:Alternativa daghem. Men allt detta möts av reakfionen från ovan. Statsrådetsom dårtar rter i helikopter för att förkunna ett nytt förbud, en nysfraffskatt, ett nytt ingripartde. Socialdemokratin har blivit en reakfiortärpolitisk kraft i det moderna . Och det förvånar egentligert irtte. Det var som sade, att vi nog bör koncentreraoss på framfiden, därför att det är där vi skall tillbringa resten av våra liv. Men socialdemokraterna gör tvärtom. De blickar bakåt.Talar om det som varit som om morgondagen kunde byggas med gårdagen sommönster. Ty deras idéer tillhör som håller på att passera. Def ser viruut om i Nordcrt, i och i övriga världeu. Socialismens förstelnirtg harblivit ett hot mot irtdividers, familjers, lärtders och regiortcrs friautveckling mot en bättre framfid. På var det som påpekade, att defirtte kommer att gå att vinna val med att bara tala om vad socialdemokraternagjorde eller det som de borgerliga anses ha gjort på1970-falef. - Vilken adress det påpekandet hade skall jag vara försynt nog attinte ytterligare understryka. Vi står inför stora problem, menockså irtför stora möjligheter. Problemen finns där; Ekonomin, familjernassituation, vården och inte minst skolan. Vår ekortomi befirtrtcr sig trots ordcrtrtyss i dertrta talarstol från finansmirtisfern - som dväljs på något annatställe - i något av smygande kris. Vårcrts turtga ekonomiska rapporter - från Brookingsinsfitut ef i US A, från i , från finansdepartemerttets egert lårtgfidsutredning- har alla faktiskt gett samma bild: den tredje vägens ekonomiska politikhåller på aft bli en cirkel, som riskerar atf föra oss tillbaka i crtirtflations- och devalveringsspiral. Det kan fortfarande förhindras. Men när regeringert årefter år skjuter de nödvändiga marginalskattesänknirtgarrta ochvägrar att ens diskutera ert sänkning av skattetrycket, bäddar man för dcrtkris som förr eller sertare kommer. Familjepolitikcrt har i många hänseendert förloratkorttaktcrt med verklighetcrt. Jag tror att så gott som allasocialdemokratiska väljare vill ha ert familjepolitik som ger möjlighettill mer tid med barnen och valfrihet i barnomsorgen. Här visar den-borgerligapolitikert vägert framåt. Vi skiljer oss åt i fråga om detaljer, mcrt vi har enenad principsyrt, förhopprtirtgsvis i morgort också etf gemensamt program. Vi står, om jag skall fortsätta med problemen, inför crtertorm märtsklig utmaning genom spridningen av HIV-virus och sjukdomen aids.Detta är en av dcrt uppväxartde gcrtcrafiortcrts allra svåraste och mestavgörartde utmartirtgar. Aids får aldrig bagatelliseras. Ingen vet exakt hur mångai vårt lartd som bär på detta virus. Meu vi vet att det är långt, långtfler än för bara rtågot år sedart. Och vi vet dess värre aft det kommer attvara långt, långt fler ärt . Aidsdebatfcrt får inte förfalla till bara sifferexerciseller preventivmedels-rådgivning. Den är lårtgt viktigare ärt så. Det handlarom att återupprätta det personliga ansvaret. Att inse att med friheten följerockså ansvaret. Att i det fria personliga umgänget inse atf vi har ett artsvarockså för andra människors liv. Och det kommer i allt större utsträckning atthandla om medmänsklighet, stödet till dem som bär detta virus, vården av,omtanken om och, glöm aldrig det, känslan för värdigheten hos dem som drabbatsav aids. Ert dag som denna är det många - det har framgått avdebatten - som tänker på skolan. Dcrt egrta skolavslutningcrt, barnens, någranärsfåcrtdes. Dessa tartkar uppstår i syrtrtcrhet när den svenska försommarenvisar sig från sin bästa sida som . Skolan är barncrts och urtgdomcrts start i livet. Dert fårinte eftersättas. Ändå är det så att denna vår sett dcrt ena larmrapportenefter den artdra om tillståndet i våra skolor- om byggnader som infeurtderhålls, om skolböcker som infe finns eller nödtorftigt måste tejpas ihop,om våld och vandalisering, om barn och om lärare som far illa, om dåliga kunskaper.Jag tycker att det är dags atf sätta upp skolfrågorna högt på vår politiskadagordning framöver. Vi moderater vill ha en skola för kvalitet, med betyg ochmed kuuskaper, med lärare som respekteras på grund av sina kunskaper och eleverför vilka respekten för lärare och ordning är lika naturlig som den först efterkunskaper som finns hos varje barn. Mert trots alla problem - ekonomin, dcrt rtya vårdkrisenoch utmaningarna, familjernas trärtgda situafion, den bristartde respekten förlag och rätt, larmrapporterna från skolan - är vår bild av framtidert ljus. Vivill bygga ett möjligheternas samhälle. Och det är där vardagsvcrklighcten meddess problem och utmaningar möter framtidsvisionen som vår moderata politikstår som allra starkast. Ny teknik skapar nya möjligheter. Dagcrts miljödebatt domirteras ofta av de stora hoten, ochfrämst bland dem kanske den försuruing som hotar våra skogar, våra sjöar ochvåra marker; Men lösnirtgarrta firtrts ju faktiskt. Vi kau komma bort frårt detförödartde beroendet av fossila bränslcrt, om vi är beredda atf utrtyttja denmoderna och nya teknik som finrts. Och vi kart komma tili rätta med mycketav avgasproblcmcrt på samma sätt. Jordbrukets miljöproblem går också att lösautart att mau för dcrt skull kastar fartkcrt på etf rafiortcllf och bralantbruk i sjöu. Mert allt detta kräver ert miljöpolitik som irtte värtderrty teknik ryggen, och som irtser att den omvandlirtg från gammalt fill nyttsom är den ekonomiska fillväxtens kärrta också är vägert irt i ettmiljövärtligare samhälle. Vår visiort är visiortCrt av ett samhälle därmöjligheterrta bygger på irtdividerrtas och familjernas fria val. Där de somvill pröva nytt, göra armorlunda, bygga själva och staka ut cgua vägar för sigoch sirta närmaste skall hjälpas i stället för att hindras. Och det är där vår vision av ett möjligheterrtas samhälle,där förärtdring innebär förbättring, kommer i strid med socialdemokraternas igrunden reakfionära attityd till alla dem som vill göra anrtorlurtda, bygga nyttoch pröva egna vägar. För oss moderater är politiken ett arbete för att öppna demöjligheter som socialdemokraterna så ofta vill stänga till, . Den ekonomiska politiken m. m. Den ekonomiska politiken m. m. Möjligheten att välja ett anrtat dagis eller crt anrtartform av barrtomsorg vill socialdémokraterrta stoppa, men vi vill vidga den. Möjlighetert att själv välja sirt läkare oavsett om dcrtneråkar vara offentligt eller privat anställd vill socialdémokraterrta förbjudaoch förhindra. Vi vill vidga och öppna. Möjligheten att kunrta lägga urtdan en slant för kommandedagar utan att hotas av påbud, skatter och indragningar, den inskränkersocialdémokraterrta. Dcrt vill vi skydda och underlätta. Möjligheten att kuuna få en egen artdel i sitt företagsvinst; Åter samma mönster, socialdemokraterna kämpar emot och vi kämpar för. Mot möjligheten att få äga sin cgcrt lägerthet eller sitteget hus med dert trygghet och det oberocrtde som detta ofta ger resersocialdémokraterrta spärr efter spärr. Vi vill riva spärrarrta. Och där stårdcrt polifiska stridcrt . I helikopter dimper statsrådet rtcr med rtya förbud ochpålagor och skatter. När socialismcrt slår till är det som sagt ofta bråttom,medan vi - ofta gemensamt med och - vill bygga nytt,och skapa möjligheter för de enskilda människorna. Det är ju som en gång diktade: Kollektivets historia, om den är sann är dentristaste läsning som tänkas kan ty alltroligt som hänt genom tiderna har attgöra med individerna. Anf.28 (): blev en ny bemärkelsedag i svenskidrottshistoria: lyckades det vårt ishockeylag attärtrtu en gäng bli världsmästare. De yttre förutsättningarna för var infe andraän för de övriga lagen i furncringcrt. Det var irtte sä att tillätsspela med fler ufespelarc eller att hade en bredaremålvakfsklubba än de andra målvakterna. Nej, det var spelarnas förmåga fillindividuella prestafioner och samspel, lagledarnas organisatiortsförmåga, och denlagmoral och motivation som fanns i def svenska gänget, som fällde avgörandet. Även om ishockey är en mycket speciell form avproduktiort, som rtaturligtvis avviker från det mesta av det vi som politikerbeslutar om, så finns det ändå vissa politiska lärdomar att dra av Tre Kronorsframgång: o Med en resursirtsafs kart det bli mycket olikaresultat. o Det som avgör resultatetskvalitet och kvarttifet är kompefens, organisation, sammanhållrtirtg ochmotivatiort. o Gcrtom konkurrens, belönirtgar ochorderttlig resulfatbedömrting ökar motivationen. Inom näringslivet är allt det häroftast självklart. Inom den offentliga sektorn är det sämre ställt, men intedärför att de offentliganställda är sämre än de privatanställda. Jag ärövertygad om att det finns många potentiella världsmästare inom landstingenssjukvård, kommunernas barnomsorg och Problemet är atf man i offentlig förvaltning ofta varit dålig på att. tafill vara de anställdas kreativitet och initiativförmåga. Enligt folkpartiefs mening krävs det tvä reformationer föratf ändra på def. För det första en inre reformation, dvs.organisatiortsförärtdringar inom den offentliga sektorn. Det måste bli roligareoch mer utmanartdc aft vara offentliganställd. För det andra krävs det en yttrereformation, dvs. att vi tillåter och uppmuntrar enskilda alternativ till deoffentliga tjänsterna. påpekar att vi har mycket litenerfarenhet av effekterna av nya organisationsformer, men den framhåller också,vilket egentligen är självklart, att det enda sättet att få sådan kunskap äratt pröva sig fram och utvärdera alternativen. Det är just def som vi ifolkpartiet länge pläderat för. Och vi menar aft de många goda exempel på enskildaalternativ som finns visar att vi här har mycket att hämta. Regeringen verkarinte bry sig så mycket om vad vi säger, men gå då hem och läs er egertlångtidsutredning! Ert annan fråga som långtidsutredningen lyftefram gäller skattesystemet. Def är helt nödvändigt med en radikal skattereform,om vi skall kurtrta lärtka irt ekonomiska utveckling på ert väg motbalans. Det allra vikfigaste inslaget i en sådan skattereform äratt sänka marginalskatterna. Vi i menar att de bör sänkas till för flertalet heltidsarbetande och att taket bör sättas vid , dvs. eninkomsttagare skall alltid få behålla minst häflten av en inkomstökning elleren extrainkomst. Syftet med crt sådan reform är dels att underlättaavtalsrörelserna, dvs. aft se till att det blir något kvar även vid måttligabruftolöncökningar, dels att uppmurttra arbetsirtsatser och extraartsträrtgningar som är av värde för hela samhället. Den fråga som är mest korttroversiell i crt sådanskattereform gäller finansierirtgert. Varje förslag kommer att vara förenat medatf någort irttressegrupp reser ragg. är rtog de flesta övererts omatt en skattereform inte får utformas så att den äventyrar den socialaomsorgert och tryggheten eller försvagar den offerttliga sektorrts firtanser. Från sida är vi beredda att diskutera olikafirtartsierirtgsalterna-tiv, men bara under förutsättrtirtg att de kraffigamargirtalskattesänknirtgar som jag rtyss redovisade verkligen genomförs. De sambartd mellart skatter och arbetsutbudsom har redovisats i bl. a. lårtgtidsutrcdrtirtgens material antyder atf crtsådan skattereform redan på kort sikt skulle ge eu ökning avbruttonatiortalproduk-tcrt med åtmirtstortc ett par proccrtf. Det motsvarar crtirtkomstökrtirtg på i genomsnitt ca . per vuxen sveusk. Det är i ettsådartt perspektiv de kortsiktiga uppoffriugarrta i sambartd med ertskattereform skall ses. Det ifrågasätts ibland i debatten om def verkligen ärmöjligt eller ens örtskvärt med ekortomisk tillväxt. Vårt svar på dert frågartär ett obetirtgat ja. Och vi säger rtaturligtvis irtte def därför att de somredart har det bäst behöver få det väldigt mycket bättre, utan därför att vivet att def bara är genom ekonomisk tillväxt som vi kan klara många av deverkliga fördelnings- och ofärdsproblem som finns i samhället. Om vi hade nöjt oss med att omfördela detillgångar som vi då förfogade över hade vi fortfarande varit ett fattigt land.Bara genom Den ekonomiska politiken m. m. Den ekonomiska poli-Ukenm.m. tillväxt har def varit möjligt atf lyfta de mångamänniskornas standard på det sätt som har skett. Och def förhåller sig påprecis samma sätt . Tillväxt löser förvisso inte alla problem. Detfanns säkert de som en gång hoppades aft när vi avskaffat mycket av denmateriella misären skulle också andra problem försvinna av sig själva, t.ex.brottslighet, missbruk och främlingskap. Så blev det inte. De problemen måsteklaras på annat sätt. Men i många avseenden har tillväxten gjort livet lättareatt leva. Att ekonomisk tillväxt inte löser alla problem är irtget skäl atf irtteutrtyttja dcrt för atf lösa de problem dcrt verkligert kart lösa. Till de verkliga utvccklingspessimisterrta, som ser näsfanall ekonomisk tillväxt och teknisk utveckling som något för märtsklighctenolyckligt, hör den finländske filosofen vars bokVetenskapcrt och förnuftet har blivit vårens kanske mest uppmärksammade. lyfter ensidigt fram de negativa sidorna avdcrt tekrtiska utvecklirtgert, inte minst miljöförstöringen. Denrta rtegativautvecklirtg rullar på mer eller mirtdre på ett automatiskt sätt, utan attstyras av några mål och värderingar. I stället, mcrtar hart, formas dcrt av crtkortsiktig destruktiv och teknisk rationalitet, misstror ocksådemokratins möjligheter aft hantera de mörka hoten. Jag, som de flesta andra, känner stark oro förförgiffningcrt av vår miljö öch hoten mot omistliga naturvärden. Men den orortleder mig irtte fram till vort och mårtga av hans cftcrsägarespessimistiska inställrtirtg. För det första tycker'jag dét finns många exempel på attett långsiktigt förnuft verkligen har fått råda över det som kan tyckastekniskt rationellt i ett kortare perspekfiv. Det gäller infe minst påmiljöpolitikens område. Och dessa långsiktiga hänsyn är särskilt stora i ländersom är demokratiskt styrda. Där def finns utrymme för fri opiniortsbildning ochdebatt fillåts också vanliga människors goda förnuft aft spela en roll förutvecklingen. Det är ingen tillfällighet att vi i t. ex. vartidigt ute med krav på rökgasrcrtirtg i våra industrier och vårakraftanläggningar eller att vi först av alla länder beslutat avvecklakärnkraftert. För det artdra, fru falmau, är det ertligt mirt mertirtgorimligt att hävda att dcrt tekrtiska utvecklirtgen huvudsakligen fåttrtegativa effekter för märtsklighcten. Tvärtom har den i hög grad bidragittill ett lyft ur dcu fattigdom och fidiga död som ofta var våra förfäders lott.Def som fidigare tillkom bara crt privilegierad elit har blivit var mans, ochinfe minst var kvinnas, egendom. Jag menar också aft dcrt fortsatta tekniska utvecklingenkommer atf kunrta hjälpa oss atf harttera mårtga av de miljöproblem som vi nustår inför. Mcrt ävcrt om jag, fru talmart, är utvecklingsoptimist kanockså jag kärtrta otålighet när regcringskvarrtcrt mal alltför lårtgsamt ochspottar ut alltför tartdlösa förslag. När vi sertast hade crt allmärtpolifiskdebatt här i kammarert ställde jag ett artfal frågor om miljöpolitikert fillIngvar . De handlade om miljöskyddslagen, miljöavgifter och lärtssfyrelscrnasnaturvårdsenheter. gav beskedet att det var saker på gång påalla dessa områdert. har vårcrt gått och vi har irtte sett mycket av det:Bara ett enda förslag har lagts fram. Det gällde miljöskyddslagen och blev föralla miljövänner något av en besvikelse. Regeringen tog med ena handen och gavmed den andra. Även om bättrade på förslaget finns det mer aft göra. Om en bilist åker fast för fortkörnirtg tvingas han betalaböter oavsett vilka skäl han har haft för atf köra fort och oavsett vad hantjänat på sin fortkörnirtg. Jag måste fråga ; Varför kart viinte betrakta företag som överskrider tillåtna utsläppsmängder på samma sätt?Varför skall miljöns "forfkörare" komma lindrigare urtdart änvägarnas? På de andra två punkterna har vi inte sett skymfen avnågra förslag. Miljömirtisterrt har visserligcrt i crt frågedebatt här ikammarert visat en mer positiv attityd ärt tidigare fillmiljöavgifter, mcrt i. riksdagert är socialdémokraterrta fortfarandekallsinrtiga. Kan inte slå nävcrt i bordet och säga attrtu får det vara slut med diskussioner inom rörelsen? Det är hög tid att visätter pris på miljön, dvs. aft vi låter företagen betala också för de utsläppsom de har tillstånd att göra. Och så måste också lärtsstyrelserrtas naturvårdsenheter fåbättre möjligheter att kontrollera efterlevnaden av miljölagarna. lova att det blir en rejäl förstärkning i nästa årsbudgetproposition? Eller skall miljökortfrollcrt förbli otillräcklig ärtnu ettår? Ert viktig seger har miljövännerna i riksdagenvunnit den här våren. Det var när riksdagsmajoriteten körde över regeringen ochbeslöt att älv skulle räddas. Jag måste medge att jag käurtcr ert mycketstark persortlig tillfredsställelse över det beslutet. Sommarcrt 1985 var jag uppe vid älven och hälsade på demsom slagits för atf få behålla den orörd. Då såg det inte så ljust ut förderassak. kärtns det skönt att veta.att jag kart återvända dit upp och än crtgång tillsammans med Gurtnar , Älvräddarförcningens ordförande, ge migut i kanot på den orörda älven. Vad är def beslutet om infe ett exempel på att insiktertom vad som i det. långa loppet är ett gott liv fått råda över mer kortsiktigaintressen! visar Råncälvsärcndcf på mirtorifetsregerartdetsproblem och på ett mirtdre gott hartdlag vid regcringsutövandet. Det är baraett exempel blartd mårtga på aft regeringen irtte lyckats skapa majoritet iriksdagert för sina förslag. I egna ögon är nog regeringen alldeles förträfflig. m. statsministerrt måste väl rtumera i klarsyrtta ögonblick säga sig attregeringens rykte och anseende har blivit åtskilligt skamfilat under deu härvårert. Som erinrade om, gav statsministerrt sin syn på socialdcmokraterrtas och de borgerliga partiernas roller ochkompetens. Vi socialdemokrater, sade statsministern, är bäst på att regera,borgerliga partier är bäst på att opponera. Jag tyckte redan då atf det var en litet övermagabeskrivning av sig själv och sitt parti som statsministern gav. Men kanske fårman ert sådart självmedvetenhet om man i nästan hela sitt liv tillhört detregeringsbärartde partiet, rört sig i maktens korridorer och tagit försjälvklart att det egna partiets förslag alltid skall gå igenom. Naturligtvisblir ingen helt opåverkad av maktutövning. Efter den genomlidna vintern och våren tycker jag i likhetmed aft def står än mer klart att statsministerns uppskattning avden egna regerirtgens förmåga och handlag var våldsamt överdrivert. Det är, med Den ekonomis ka politiken m.m. Den ekonomiska poU-U ken m.m. förlovsagt, infe kompetens, stringens och stabilitet som kommer för mig, när jagtärtker fillbaka på regerirtgens fögderi uuder , Def hartvärtom kännetecknats av schabbel, obeslutsamhet och förvirring. Mänga av de förslag som har lagts fram har varit dåligtförberedda. Åtskilliga har av det skälet, eller av andra, i praktikert fåttdras tillbaka eller omarbetas i . Principer har slagits fast och svikits. harregeringen hävdat atf skaftetrycket infe bör höjas, men ännu fler gånger harregeringen lagt fram förslag om nya skatter.