prot · GA0989 · 1986-12-31 00:00:00 — Det är-tydligen att gå långt, men det är inte att gå förlångt. Jag vill gärna understryka vad sade. Vad det handlar om ärvem som skall stå för skadan i en situation där den enskilde inte har gjort detminsta fel, där dén enskilde helt oförskyllt lider skada. Kan varför en person som har varit anhållen och suttit inlåst i 24 timmarinte skall få minsta ersättning? År det verkligen att gå för långt attbegära-det? Det är det ihte, i varje fall irite i . Det allmännas skadeståndsansvar m. m. 105LENNART (); Jag vill bara göra två korta anmärkningar. har anfört somexempel den advokat som inte fick sitt namn infört i telefonkatalogen. Jag hari dag sagt att vi när det gäller ersättningar i affärsmässig verksamhet ärmycket öppna för att diskutera storleken på den ersättning som skall utgå i deaktuella fallen.,'Vi tror irite att just skadeståndslagen är det mest effektivainstrumentet att ta till i den del av frågan som vi nu debatterar. Vi skallgärna i fortsättningen vara med och diskutera hur advokaten och andra skallkunna få rimlig ersättning, men jag tror inte att det är skadeståndslagen somskall tillämpas. När det gäller den bilförsäljare i vars fall haråberopats här vill jag bara kort konstatera att det pågår en särskild process idet ärendet, och jag tror att det är den bästa formen för att tillrättalägga justdet fallet. är mycket kritisk mot JK och JK:suppfattning i dessa frågor. Det har ju rätt att vara. Menjag menar att det ,. är JK som har fått statens uppdrag att handlägga dessa frågor.Upptäcker JK i sin handläggning att den nuvarande lagstiftningen ärotillräcklig och att den skulle behöva kompletteras och förnyas, utgår jag frånatt-JK framför detta till regeringen och att vi dåfår förslag om förbättringarav lagstiftningen. Men , när vi har en så hög jurist som JK-som handläggerdessa frågor, upplever jag detta som en garanti för att han också granskar hurlångt den nuvarande lagstiftningen sträcker sig och-om den är tillräcklig. 106 (): Sedan vi senast handlade detta ärende har detfaktiskt hänt åtminstone en ny sak som det finns anledning att erinra LennartAndersson om, nämligen att vi i lagutskottet har beslutat om att vi skall göraen utredning på det skadeståndsrättsliga området - en ny utredning är alltsåtillsatt. Den skall se över' de ideella skadestånden - skadeståndens storlekoch beräkningen av dem. Då tycker jäg att det skulle ligga extra nära tillhands att i denna nya situation säga, att skall man nu titta påskadeståndsrätten i detta avseende, då kari man ta tillfället i akt att tittapå det allmännas skadeståndsansvar. Det är faktiskt det enda som begärs här.Även om inte accepterar mina ändringsförslag - jag harfaktiskt inte krävt att vi här och skall göra någon lagändring -är jag helt klar Prot.1986/87:89 över att definifivt inte, oavsett vad hansäger i kamma- ren, är okunnig om att det finnsexisterande problem på detta skadestånds- Anslag till exportfrämjande verksamhet, m. m. område.Därför tycker jag att det hade.varit mycket generöst av ochsocialdemokraterna att i vart fall fillstyrka en översyn av dessa frågor. Låt mig slutligen säga att jag inte tycker att LennartAndersson skall använda JK som något slags husgud. JK har nämligen statensuppdrag att sköta dessa frågor. Och vi har ju förstått att statens intresseinte är så stort av att visa generositet mot de enskilda medborgarna i dessaavseenden. De som skall driva dessa frågor och som har ett viktigare uppdrag ärvi riksdagsledamöter. Vi har folkets uppdrag, och det är mycket viktigare änstatens uppdrag. Överläggningen-var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas yid nästa arbetsplenum.) 1986/87:18 om vissa anslag inomutrikesdepartementets område (prop. 1986/87:100 delvis). vice talmannen meddelade attdebatten i fråga om detta betänkande skulle vara gemensam för samtligapunkter. Anslag till exportfrämjande verksamhet, m. m. 107 (); I näringsutskottets betänkande nr18,behandlas vissa anslag inom område som berör bl. a.organisationer för internationell handel och exportfrämjande verksamhet.Samtidigt har utskottet behandlat fyra motioner rörande exportfrämjande, Exportråd har ,ansetts vara .det centrala organet för det statligt stödda exportfrämjandet. Enlångsiktig strävan att främja de svenska exportföretagens export har tagit siguttryck i en anslagsutveckling, som i allmänhet har inneburit en realtoförändrad nivå, med undantag för då exportfrämjandet filldelades ettengängsanslag på 30 milj. kr., varigenom anslagsnivån höjdes. Denna utveckling bryts nu genom årets budgetförslag, somenligt egna beräkningar.för 1987/88 kommer att motsvara en reellminskning med åtminstone 15-20 milj. kr. I detta belopp ligger också en mindrereserv för kursförluster. Konsekvenserna av regeringens förslag torde blibesvärande, såväl för och handelskontorens verksamhet som förstatsmakternas uttalade politiska strävanden att frärnja svenskexport. 1 motion N378 har och jag uppmärksammatproblemati ken. Vi konstaterar att den koncentration av det statliga exportfrämjandet som finns i våra nordiska grannländer saknas i vårt eget land. De svenska 160 statsmakterna skulle enligt vårmening kunna underlätta ett effektivt långsiktigt och samordnatsvenskt exportfrämjande genom att låta en större del av statens anslag påområdet i fråga kanaliseras genom . Som ett första steg kiinde 20milj. omfördelas för /88 från vissa anslag underindustridepartementets huvudtitel. Motionen utmynnar därför i ett yrkande meddenna innebörda Därmed skulle det reala värdet av de anslag som går tillExportrådet i stort sett kunna bibehållas genom vårt förslag. Somframgår av mofionsyrkanden i vår kommittémotion rörande besparingar inomindustridepartementets område har vi redovisat förslag som skapar detstatsfinansiella utrymmet för den föreslagna omfördelningen. Vidaresammanhänger vårt förslag med den omstrukturering som vi föreslår skall ske avindustriverket och som vi tagit upp i en motion som vi väckt med anledning avden näringspolitiska propositionen. Somframgår av reservation 3 har vi också anslutit oss till ett centerkrav som gårut på att främja svensk export av reningsteknik. En sådan export till vissaländer i skulle kunna leda till en förbättring avmiljösituationen. Dessa ambitioner ligger väl i linje med de förslag om ökadinternationell samverkan på miljöområdet som vi redovisat från vårt håll i derimoderata partimotionen om åtgärder för en förbättrad miljö. Jag ber att med det anförda få yrka bifall till reservationerna 1 och3. Anslagtill exportfrämjande verksamhet, m. m. Anf.108 HÄDAR (): Vi har blivit alltmer medvetna omkonsekvenserna i vårt land av miljöförstöringen i omgivande länder. Inte minsthar drabbats av miljöskador som följer av utsläppen från Östeuropa.Våra vänner i center-parfiet har motionerat att man därför från statens sidaborde vara beredd att ta något större risker när det gäller export av svenskenergiteknik till . Vi har mycket god teknik för att renaindustriutsläpp från de miljöfariiga delarna. Jag tycker att det är välmotiverat att tar ett beslut i enlighet riied det förslag somcenterpartiet har väckt. Jag vill därför yrka bifall till reservation 3. 109 (); export utgörs i stor utsträckning av produkter från vårskogsindustri. En betydande del av våra exportinkomster kommer från massa-,pappers-, och sågverksindustrin. Exportvärdet av träprodukter skulle väsentligtkunna ökas, exempelvis genom offensiva exportinsatser inom trähusbranschen ochsmåhusindustrin. Desenaste åren har småhusbyggandet minskat i landet. Kapaciteten inomsmåhusindustrin är därför större än behovet inom landet. Det har fått tillföljd att många arbetstillfällen och företag inom småhusindustrin försvunniteller hotas. Konsekvenserna för enskilda människor eller orter blir kännbara.Dét har vi flera exempel på. Motden bakgrunden menar att möjligheterna till export av småhus måsteförbättras. Den marknad som finns i t. ex. måste utnyttjas. Men detförutsätter att staten genom exportfrämjande åtgärder via Exportrådetprioriterar småhusindustrin. Det sker inte på ett sådant sätt 11Riksdagens protokoll 1986/87:89 Prot.1986/87:89 som vi anser vara möjligt. Det är den situation som vi i centerntagit upp i reservation 2. Anslag till exportfrämjande verksamhet, m. m. Jag yrkarbifall till reservation 2. En annan del som berörs i det här betänkandet är export avreningsteknik. Det står klart att praktiskt taget alla stora miljöproblemhar internationella dimensioner. Miljöproblemen förorsakas eller förvärras avutsläpp från andra länder, nära och fjärran. Det enskilda landet som drabbaskan inte alltid självt lösa problemen, utan det kan bara ske genominternationellt samarbete. skall vara pådrivande i det internationellamiljöarbetet, och det är viktigt att miljöaspekterna byggs in i den allmännasamhällsutvecklingen. Det är uppenbart att finansierings- och valutaproblemen ivissa av länder förhindrar effekfiva åtgärder. Bristen på åtgärderdrabbar både dessa länder själva och miljön i andra länder, däribland Sverige.Detta gäller i första hand det akuta behovet av åtgärder i . Den bästatillgängliga reningstekniken finns i väst, men den behövs lika mycket i öst. Från sida har vi här i och i framfört förslag om att inrätta en ekonomisk fond för att få resurser föratt komma till rätta med luftföroreningsproblem. har bifallitdet centerförslaget, men regeringen har underlåfit att driva frågan vidareinternafionellt, trots att det finns ett stort intresse bland de europeiskaländerna. Utöver den internationella luftvårdsfonden bör stater,exempelvis , kunna lämna utrymme för exportkreditgarantier för exportav utrustning och reningsteknik. Från svensk sida har vi ett särskilt stortintresse att något görs för att begränsa luftföroreningsutsläppen och utsläppeni . Vi skulle därför kunna styra exportkreditgarantier fill sådanaåtgärder som främjar miljön. Det skulle bli möjligt om nuvarande grunder förutfärdande av s. k. s-garantier tillfördes ett miljöpolitiskt mofiv. Då skullede svenska företagens möjligheter att exportera varor och tjänster påreningsteknikens område fill berörda länder kunna förbättras. Sådana åtgärder,som visserligen innebär ett stort risktagande från statens sida, kan varasamhällsekonomiskt motiverade. Herr talman!Jag yrkar därmed också bifall till reservation 3. 110 (): I utskottets behandling av de anslag inomutrikesdepartementets område som går fill exportfrämjande åtgärder har vi frånsamtliga partier varit ganska överens. I betänkandet finns några mindrereservationer. De gäller bl. a. frågan om ytterligare några miljoner som skulleöverföras från andra anslag till Exportråd och vissa ytterligaresatsningar på exportfrämjande åtgärder för småhus. Vi har också frågan om man igarantisystemet skall bygga in särskilda möjligheter att satsa på export avsvensk reningsteknik. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på de tre reservationer som finns fogade fillbetänkandet. sade att anslagen till exportfrämjandeåtgärder är viktiga 162 och att de under ett antal är harhållits oförändrade realt sett, men att regeringen inför dettabudgetår föreslår vissa minskningar. Detta uppfattar som besvärandeoch vill överföra vissa anslag från industridepartementets område för attdärmed öka anslaget fill Exportråd. Jag vill då säga att de anslag somi så fall skulle överföras från andra departement, främstindustridepartementet, inte innebär några renodlade tillskott till denexportfrämjande verksamheten. En betydande del av dessa anslag i industridepartementetgår nämligen redan tiU exportfrämjande åtgärder - det sker visserligen undersärskilda program, men de går dock till exportfrämjande åtgärder. Denhär frågan har prövats tidigare, men vi har då inte funnit anledning att göradenna typ av överföringar. Det erfordras också sådana branschåtgärder som dethär är fråga om och som man vill satsa på inom industridepartementets ram, ochutskottsmajoriteten har därför yrkat avslag på förslaget om överföringar avmedel från industridepartementet. Ävenom det nu sker en dämpning av anslagen till exportfrämjande åtgärder, kan viväl vara överens om, , att det faktiskt inte räcker med attavsätta ett antal miljoner till särskilda statliga åtgärder för att exportenskall fungera. Det viktigaste är ju att det i landet förs en ekonomisk poUtik,som gör att exporten fungerar utan statliga stödåtgärder av någon merabetydande omfattning. Ingen kan förneka att exporten nu går bra. Vi har ettmycket betydande exportöverskott. Därför har vi i näringsutskottets majoritetsagt oss att det trots allt är acceptabelt att det nu sker en dämpning av destatliga subventionerna till företagens exportsatsningar. Vi måste ju också setill behovet av att minska anspråken på ökade anslag, eftersom det ju är frågaom skattebetalarnas pengar. Det är ytterligare ett skäl till att vi inte velatöka anslaget till Exportråd. Fråganom exportstöd till småhusindustrin är viktig. Jag har själv utrett den. Det varför , då småhusindustrin hade det verkligt svårt. På basis av detutredningsbetänkande som förelåg föreslog den socialdemokratiska regeringenvissa satsningar som inte hade förekommit tidigare under de borgerliga åren. Vifick alltså fram ett stöd, och det har gjort nytta, även om det inte fullt utkunde kompensera för den strukturkris som småhusföretagen hade på hemmaplan.Dessa anslag har vi fortfarande kvar. vill centerparfiet öka demytterligare, detta i ett läge när det faktiskt börjar se betydligt ljusare utför småhusföretagen. Den inhemska marknaden blir bättre och bättre, och man kandärför säga att kravet från sida på sätt och vis kommer försent. Efter en total avvägning och med tanke på att småhusindustrin nu har detförhållandevis bättre vill vi inte gå med på ytterligare ökningar och yrkardärför avslag också på den reservationen. Tillslut vill jag ta upp möjligheterna att använda de särskilda exportkreditgarantiernaför export av svensk reningsteknik. Det aren helt ny princip som man för fram icentermotionen. Man kan naturligtvis mycket väl diskutera dessa angelägnafrågor ur miljöskyddssynpunkt, särskilt om exporten skulle riktas tillÖstersjöstaterna och då i första hand . Men det är som sagt fråga om enhelt ny princip, och den kan inte utan vidare föras in i garantisystemet utanmåste först prövas ordentligt. Utskottsmajoritetenhar inte varit helt avvisande på den här punkten utan sagt att utskottet förnärvarande inte är berett att ställa sig bakom en sådan Anslagtill exportfrämjande verksamhet, m.m. Prot.1986/87:89 förändrad,grundprincip när det gäller de särskildaexportkreditgarantierna. Det är inte självklart att man skall jobba med exportkreditgarantier idetta sammanhang - man kanske skall tänkasig andra former av stöd, exempelvis Anslag till exportfräm- . , , , , , . ,, , , Jag kanupplysa kammarens ledamöter om att om jag eller en bank har en fordran påPolen som vi i dagens läge skulle vilja bli av med, så får vi inte mer än avdenna fordran. Det är alltså inte, som det sägs i reservationen, fråga omatt exportkreditgarantisystemet skulle ta något större risker, utan i stort settär det nog hundraprocentiga risker. Då tycker inte jag att man skall Vill man hjälpa till att röja upp i Polensnedgångna miljö, får man nog tänka sig u-hjälp eller något liknande. Därför harvi inom utskottsmajoriteten inte velat rasera grundprinciperna för exportkreditgarantisystemetgenom att tillstyrka mofionen utan yrkat avslag Med detta,herr talman, ber jag än en gång att få yrka bifall fill 111 (): Jag vill understryka för vi måste se dessa frågor långsiktigt. En mängd steg måste tas av ettexportföretag innan det kan registrera en exportorder. För det första är det viktigt för att byggaupp en långsiktig relation med exportföretagen, så att man kan vara med i allasituationer och skaffa sig styrka inför de konjunkturväxlingar som det finnsanledning att räkna med framöver. Även om det kan synas gå bra för tillfället,sä vet vi av erfarenhet att situationen snabbt kan förändras. För det andra är det viktigt att man koncentrerar verksamhetenhos , så att vi får det bästa resursutnyttjandet. Då kan det vara av intresse att jämföra med de övriga nordiska länderna. I t. ex. har man lagt upp det så att motsvarigheten tUl vårt exportråd redan disponerar ett i absoluta tal betydligt högre statUgt anslag än vad det svenska gör. Även i översfiger det exportfrämjande anslaget det svenska. Detta visar att det är viktigt att koncentrera det statliga exportfrämjandettill en myndighetsfunktion som kan samordna och effektivisera stödet, så att man undviker den uppspUttring som kännetecknar den svenska uppläggningen. Detta bör man också ha i minnet när man bedömer vårt motionsförslag. 112 (): säger att vi skulle varaför sent ute, när vi pläderar för ökade exportsatsningar när det gäller småhus. Vi skulle vara för sent ute därför att det nu blir ökad avsättning inom landet. Det blir det naturligtvis om vi kommer att bygga mer och det därigenom finns ett stort behov av småhus. Men jag vågar påstå att det aldrig kan vara för sent att satsa på åtgärder för att underlätta exporten av trähus. Den branschen har förändrats. Man har naturligtvis minskat kapaciteten genom konkurser och nedläggningar av husfabriker. Men bland de enheter som finns kvar har man 164 en stor outnyttjad resurs. Detfinns alltså kapacitet för att klara av en ökad Beträffande exportkreditgarantisystemet när det gäller nyteknik vill jag säga att det är en bedömningsfråga huruvida det är ett någotökat risktagande eller ett hundraprocentigt risktagande. Förhållandena kan juförändras. Vad vi är angelägna om är att vi skall kunna använda den teknik vihar i för att hjälpa till att åstadkomma bättre förhållanden inommiljövärden. Det är ju ett angeläget område. Vi inom beklagar attregeringen, trots bifall till vår tidigare motion, inte driverfrågan om en fond för vissa ekonomiska resurser till installationer av reningsutrustningar.Det vore angeläget att få veta om känner till när regeringentänker driva den fråga som har beslutat om. Anslag till exportfrämjande verksamhet, m. m. 113LENNART (): Frågan om en speciell fond för biståndbeträffande reningsteknik faller inte inom näringsutskottets område, utan detär jordbruksutskottet som har det ärendet. Jag känner inte till närmaredetaljer i frågan, men jag utgår från att regeringen, då den har fått enbeställning från , efter bästa förmåga försöker att arbeta i enlighetmed denna beställning. Om jag inte helt missbedömer vår energiminister - och vivet ju att hon är en utomordentligt energisk person i dessa frågor- så är honmycket engagerad i frågor som har att göra med luftföroreningar och liknandesom kommer in över vårt lands gränser. Detta är faktiskt vårt storamiljöproblem i - inte de luftföroreningar som vi producerar inomlandet. Det är klart att regeringen arbetar på bred basis. Även omvi inte satsar på den tanke som har förts fram i centermotionen, nämligen attvi skall använda kreditgarantisystemet för export till exempelvis avutrustning för att bekämpa luftföroreningar, innebär inte detta attsocialdemokratin är ointresserad av dessa problem. Det här förts många överläggningar i dessa frågor. Det äremellertid inte självklart att just dessa system skall användas, och jag har juframhållit att ett land som knappast är hjälpt av kreditgarantier. Detbör i stället handla om rent bistånd med tanke på de trassliga affärer somPolen har. I övrigt vill jag säga till beträffande hansuttalande att både och satsar mer av skattebetalarnas pengar påstöd till statliga subventioner till exportfrämjande åtgärder, att detta är ensak för sig. Jag tycker att som moderat borde vara gladöver att den svenska exporten går bra som den svenska regeringenverkligen hushållar med skattebetalarnas pengar. Så länge vi har en så godexportsituation får man väl ändå acceptera den lilla neddragning i reellatermer som regeringen här föreslår i budgetåtstramningens namn. Jag beralltså att än en gång få yrka bifall till näringsutskottets hemställan. 114 (): Jag underströk alldeles att det varfråga om en effektivisering av de medel som totalt står till buds - inte enfråga om att plussa på, utan att göra en omfördelning så att vi får ett bättreresursutnyttjande. Det var huvudpoängen. Sedan tycker jag också att ger enalltför glättad bild. Om man läser i budgetpropositionens bil. 5, s. 113 serman att utrikeshan- Vissa anslag till energiändamål, m. m. delsministernsäger: "Långsiktig balans i de samlade svenska utrikesaffärerna har ännuinte skapats. Det är därför väsentligt att ansträngningarna att nå dithän inteavtar." Jag tycker att konsekvensen av den insikten rimligen bordevara att man företar en sådan förstärkning som vi har föreslagit i vår motiongenom denna omfördelning. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 18 § Föredrogs näringsutskottets betänkande 1986/87:19 om vissa anslag till energiändamål, m.m. (prop. 1986/87:100delvis). Vissaanslag till energiändamål, m. m. 115 (); NU;s betänkande nr 19 behandlar en rad anslagför energiändamål. Om flertalet anslag råder enighet, så dock inte när detgäller ersättning för försenad idrifttagning av kärnkraftsreaktorn Forsmark 3.I denna fråga råder en lång och varaktig söndring. och vpk har envist hävdat att det inte finnsgodtagbara grunder för den ersättning på ca 1 060 milj. kr. som harutbetalats till . Jämförs denna summa med det genomsnittligapriset på producerad ström från kan vi konstatera attForsmarks fått ut ersättning i samma storleksordning somde marknadsmässiga intäkterna från producerad elström från . Det är ett minst sagt fantastiskt resultat med tanke påatt togs i drift vid just den tidpunkt som CDL, som varkraftbolagens centrala driftsledning, i sitt yttrandetill energikommissionenansåg vara den optimala tidpunkten, nämligen mitten . Jag måste ställa frågan: Vad är det för inflytande somkraftintressena har i riksdag, eftersom de kan fä till stånd dessafantastiska.avtal? som de startar ett kärnkraftverk, vid den tidpunktsom kraftindustrin bedömt som optimal, lyckas de få ut ersättning frånskattebetalarna för försenad idrifttagning som , efteridrifttagningen, uppgår till över en miljard. Det är faktiskt svårt att hitta ett exempel på värremissbruk av skattemedel. Jag har tidigare upprepade gånger i denna kammare påpekatde uppenbara brister som finns i det avtal som ger Forsmarks Kraftgrupp ABdessa generösa ersättningar. Ett exempel är att viss del av ersättningen utgårefter kostnaden för el producerad i gasturbiner - detta trots att kärnkraftpraktiskt taget aldrig är aktuell för att ersätta gasturbinkraft. som kraftindustrin har fått ersättning förelström som den inte har kunnat producera i har den fåttskatterabatt för att kunna sälja mer ström frän de kraftverk som varit i drift.Under 1985 och 1986 har kraftindustrin fått inte mindre än 425 milj. kr. iskatterabatt för att kunna öka sin elförsäljning. Ingen kan undgå att förundrasöver denna generösa dubbelkompensation. Än obegripligare blir denna miljardrullning om vi beaktaratt den betydligt billigare kraftvärmen till dels varit lagd i malpåsesamtidigt som kraffindu-strin har fått ersättning enligt kostnaderna för denmycket dyrare kondenskraften. Till detta skall läggas att skatterabatten på kärnkraftseltill viss del har medfört att inhemska bränslen har konkurrerats ut.Användningen av biobränslen har alltså minskat på grund av dessa felaktigaersättningsregler och felaktigt tillämpade skatterabatter. Generositeten gentemot kärnkraften är påtaglig i praktiskttaget alla sammanhang. Ett annat exempel i det betänkande som vi nu behandlar ärhur avvecklingskostnaderna avseende forskningsreaktorerna i Studsvik blirersatta. Tar vi med de medel som på tilläggsbudget II föreslås bli anvisade harsnart 100 milj. kr. anvisats för att avveckla dessa små burkar i Studsvik. Detär aldrig någon diskussion om huruvida vi skall bevilja pengar i dessasammanhang.