prot · GA0942 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:42 Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen. 8 Justerades protokollet för . 2 § Svai- på fråga 1986/87:197 om administrationen avbostadsbidragen AnL 1 Bostadsminister : har frågat mig om regeringenavser överföra arbetsuppgifterna med bostadsbidragen från kommunerna tillförsäkringskassorna. Frågan om administrationen av bostadsbidragen är föremalför beredning inom . Inom ramen för detta arbete ingår bl.a.överläggningar med . AnL 2 (): Jag har ställt den här frågan tillbostadsministern därför att den personal som arbetar med bostadsbidragenute i kommunerna känner sig osäker och orolig för framtiden när det gällerdessa arbetsuppgifter. Överföringen av arbetet med bostadsbidrag från kommunertill försäkringskassor har diskuterats . Detär således inga arbetsuppgifter som har lagts på kommunernas bord. Attden här frågan om överföring inte fått någon lösning har gjort attkommunerna i praktiken inte har lagt så stor vikt vid planering ochframförhållning när det gäller den här verksamheten. har detdatasystem som kommunerna använt stått tämligen stilla i utvecklingen.Kommun-Data, som tillhandahåller nuvarande system, har inte vågat utarbeta ettnytt och bättre system, då risken att arbetsuppgifterna kunde försvinna frånkommunerna ständigt aktualiserades. När bostadskommitténs betänkande hade lagts fram tyckteman att riskerna verkade små och startade ett projekt som kallas , kommunaltinteraktivt bostadsbidragssystem. befarar man ute i kommunerna att det härsystemet kommer att fördröjas, trots att man så väl behöver det. Bostadsministern har i en radiointervju anförteffektivitetsskäl liksom regionalpolitiska skäl. Om administrationen av bostadsbidragen Det förra skälet kan tolkas så, att bostadsministern inteanser att kommunerna fullgör de här arbetsuppgifterna på ett tillfredsställandesätt. Är det verkligen så, herr statsråd? Det senare skälet är mer svårbegripligt. Vilkaregionalpolitiska vinster uppstår genom den här överföringen, om man ser tillsysselsättningen? Jag hoppas att bostadsministern är villig att klara ut dethär. AnL 3 Bostadsminister : Låt mig säga att jag helt delar GörelThurdins uppfattning att det bör komma ett avgörande i frågan så att bådekommuner och försäkringskassor, vilka det nu blir, vet vad de har att rättasig efter. Vi arbetar energiskt för att inom den allra kunnakomma fram till ett sådant resultat. När det gäller frågan om mitt uttalande och huruvidakommunerna sköter detta arbete bra eller inte , är situationen den att denundersökning som har gjort visar att verksamheten går atteffektivisera genom att den överförs till försäkringskassorna. Enligt dennaundersökning kan bostadsbidragen utbetalas i samband med de allmännabarnbidragen, vilket innebär en effektivisering. Det betyder inte attkommunerna sköter detta arbete dåligt, utan det betyder att sammanföringen avtvå uppgifter och de resurser som försäkringskassorna, som är en av denna typ av frågor, förfogar över i siginnebär en effektivisering. När det gäller de regionalpolitiska synpunkternaåterkommer jag i nästa inlägg. AnL 4 (): Jag har blivit litet oroad efter att ha lästregeringens proposition om bostadspolitiken med förslag om förändring avbostadsbidragen. Man kan undra om aktualiseringav förändringar är till för attdölja bristerna. Bristerna i förslaget beror på att nian tänker överföraarbetsuppgifter på datasystemet - jag har en känsla av det. Regionalpolitiskt är det viktigt att man kan samordnaoffentlig service över huvud taget i kommunerna. Kanske skulle det hela kunnalösas genom att man samordnade arbetsuppgifterna för försäkringskassornaslokalkontor så att man kunde behålla den servicen ute i koinmunerna. Det är.såvitt jag förstår, den regionalpolitiska synvinkeln. AnL 5 Bostadsminister : Jag skall fortsätta med de regionalpolitiskafrågorna. Jag skulle föreställa mig att varje kommunalman och kommunalkvinna -med några undantag-skulle tycka att det vore en fördel om man hade möjlighetatt bibehålla försäkringskassornas lokalkontor ute i landet. Men lokalkontorenkommer enligt min mening inte att kunna bibehållas om de inte får tillskott avarbetsuppgifter. Därför är en överföring till lokalkontoren av dearbetsuppgifter som handläggs av kommunerna en regionalpolitisk fråga.Lokalkontorsnätet är betydligt mer omfattande än antalet kommuner. Detta är denregionalpolitiska synpunkten. Om inan sedan delar denna eller ej är en sak försig. AnL 6GÖREL THURDIN (c): Jag har inte sagt att jag inte delaruppfattningen att de regionalpolitiska skälen är viktiga och att lokalkontorenbehövs genom att de finns i närheten av människorna. Men jag har en känsla avatt det finns åtskillig offentlig service som tillsammans med den service somlokalkontoren tillhandahåller skulle behöva finnas ute i kommunerna. Då menarjag att man skulle ha kunnat samordna i stället för att nödvändigtvis överförauppgifter från den ena offentliga verksamheten till den andra inom en och sammakommun. Om åtgärder mot förföljelse a v judar i So v-jetunionen Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga 1986/87:207 om åtgärder mot förföljelseav judar i AnL 7 Utrikesminister : har frågat mig vilka åtgärderregeringen avser vidta för att underlätta sovjetiska medborgares emigration,för att förhindra förföljelse av judar i och för att bidra tillatt mänskliga rättigheter upprätthålls. Att enskilt eller tillsammans med andra fritt utöva sinreligion och kultur liksom att fritt få lämna sitt land är erkända mänskligarättigheter med stöd i folkrätten. Regeringen känner därför oro överinskränkningarna i de judiska sovjetmedborgarnas möjligheter att utöva dessarättigheter. Vi har gripit varje tillfälle att påtala de judiskasovjetmedborgarnas svåra situation, både i och inom ramenför konferensen om säkerhet och samarbete i (ESK). I FN skedde detsenast i ett anförande representant höll i generalförsamlingens tredjeutskott . I ESK kommer ånyo att ta upp frågan i dendebatt om tillämpningen av ingångna överenskommelser som pågårvid mötet i . har också direkt med de sovjetiska myndigheterna iolika sammanhang tagit upp frågor som rör de judiska sovjetmedborgarnassituation, inte minst enskilda medborgares möjligheter att utvandra. Regeringenkommer att fortsätta att följa den linje jag här redovisat. AnL 8 (): Jag tackar utrikesministern för svaret. Judarna i har det svårt. De förvägras att utövasina medborgerliga, sociala och kulturella rättigheter, vilka slagits fast iHelsingforsavtalet som även anslutit sig till. Därtill harundertecknade stater åtagit sig att underlätta friare rörlighet och kontaktersåväl privat som officiellt. Låt mig ge ett dagsaktuellt exempel. Jag skulle vilja attutrikesministern kompletterade svaret med att omtala hur regeringen ser på dendramatiska nedgången i antalet beviljade utresetillstånd. Detta i ljuset avHelsingforsavtalet och av att över 70 000 utresetillstånd beviljades åren1979-1980 men mindre än 2 000 . Prot.1986/87:42 Det finns många exempel på attSovjetunionen hindrat 4 december1986 judiska medborgare att utvandra, t. ex. makarna , Om slöd åt federationen mot försvinnande av Jag skallrelatera ytterligare ett aktuellt fall. , dataingenjör frånMoskva, har upprepade gånger, med oppositionella i Latin- .... . ,_,, .., -.i o , , ,. . , . .. , i ,,r,-, r- i , början 1979, sökt utresetillståndmen blivit nekad sådant. Ar 1983 fick han besked omatt hans fall inte skulle tas upp till behandling i fortsättningen därför atthan var "hemligstämplad". Fulmakht skrev till att det arbetesom han avslutade knappast kan vara hemligstämplat . Hanbad att ge berörda myndigheter instruktion att på nytt pröva.hansfall. fick Fulmakht besked från utvandringsmyndighetenOvir att svaret på hans brev till var att hans fall fortfarande varhemligstämplat och - därutöver - att avslaget på hans begäran var definitivtoch . Med sådana exempel för ögonen, herr utrikesminister, måstevi fråga oss: Hur länge skall vi behöva tolerera att så flagrant ochensidigt bryter mot undertecknade internationella konventioner? Vi skall inte glömma bort att är känsligtför påtryckningar från de demokratiska länderna. Därför uppskattar jag det somutrikesministern här har anmält och emotser ett kompletterande svar. AnL 9 Utrikesminister : Det behövs egentligen ingen komplettering avsvaret. Låt mig bara förtydliga det. Den oro som jag ger uttryck för i svaret omfattarnaturligtvis också det förhållandet att antalet beviljade utresetillstånd hargått ned så drastiskt. AnL 10 (): Utrikesministern och jag är överens i självasakfrågan, och jag uppskattar att svaret innehöll en klar viljeyttring frånregeringens sida att man vill gripa varje tillfälle. Det jag skulle vilja uppmuntia regeringen ochutrikesministern till är att kanske öka det antal tillfällen då det kan varamöjligt att komma till tals med beträffande att man skall levaupp till de avtal som man har undertecknat, -vilket är så angeläget inte minstför de människor som kommer i kläm därför att en stor nation inte tar hänsyntill människors legitima mänskliga krav och rättigheter. Överläggningen var härmed avslutad. 4 S Svar på fråga 1986/87:227 om stöd åt federationen motförsvinnande av oppositionella i AnL 11 Utrikesminister : har frågat mig om densvenska regeringen är villig att stödja arbetet för en konvention motförsvinnande av oppositionella. FN hargjort stora insatser och varit mycket framgångsrikti arbetet med att utarbeta normer och instrument inom det mänskligarättighetsområdet. Detta arbete tog sin början genom FN:s allrnänna förklaringom de mänskliga rättigheterna, som antogs 1948. Regler om skydd mot försvinnande finns redan i 1966 årsFN-konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, som innehållerartiklar om individens rätt till liv (artikel 6), frihet och personlig säkerhetsamt skydd mot godtycklig arrestering och godtyckligt fängslande (artikel 9).Det föreligger inget tvivel om att de regimer som sattförsvinnanden av oppositionella i system gör sig skyldiga till mycketallvarliga brott, som innebär kränkningar av redan existerande folkrättsligaregler. har inom FN ett omfattande internationellt normsystemskapats för skyddet av de mänskliga rättigheterna. uppfattning är attFN:s arbete nu framför allt bör inriktas på att genomföra de konventioner ochandra instrument som redan antagits och att kontrollera att de efterlevs. Jag vill i detta sammanhang nämna att FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna tillsatt särskilda rapportörer ellerarbetsgrupper för att granska förekomsten av särskilt allvarliga brott mot demänskliga rättigheterna, bl. a. försvinnanden. Den arbetsgrupp som behandlarfrågan om försvinnanden utför ett mycket uppmärksammat och omsorgsfullt arbeteoch rapporterar till kommissionen. Regeringen anser därför inte attytterligare en konvention av det slag avser skulle förstärkaFN:s möjligheter att skydda de människor som riskerar att utsättas för s. k.försvinnanden. Jag kommer dock att uppmärksamt följa frågan, inte minst genomkontakter med berörda internationella organisationer. Om stöd ål federationen mot försvinnande avoppositionella i AnL 12 (vpk): Jag tackar utrikesministern för svaret på min fråga. bildades i, organisationen för anhöriga till försvunna. Förkortningen avdess spanska namn är FEDEFAM. Det har i bildats en initiativgrupp somhar tagit kontakt med mig och andra politiker, och jag tror att den också haruppvaktat regeringen. Jag tycker att det är.bra att vi får den här frågan litetgrand belyst. Vi känner alla till bakgrunden till den. Jag vill läsa upp några stycken ur det brev sominitiativgruppen har skickat ut: "har i mer än100 000 personer kidnappats och försvunnit som resultat av militärdiktaturernasrepression eller paramilitära gruppers agerande. Orsaken till dessa övergreppär att personerna i fråga är oppositionella mot militärdiktaturernas politik. Bland dessa försvunna finns barn, äldre personer, präster,nunnor, politiker, fackföreningsledare, ungdomar, havande kvinnor, försvarareav de mänskliga rättigheterna och i många fall hela befolkningar i indianbyar. Bara iArgentina finns det mer än 400 bevisade fall av försvunna barn," Vi känner, som sagt, alla till vad det gäller. En av demest välkända av underorganisationerna till federationen är de s, k. galnamödrarna i , Jag kan förstå att den i första handhänvisar till de Om ett centrum för miljövetenskaplig forskning i konventionersom finns och till att det är helt klart att olika regimer har begått brott motdessa. Jag vill framställa en följdfråga med anledning av det sista stycket isvaret: Kan utrikesministern och regeringen tänka sig att på något specielltsätt stödja federationen FEDEFAM, som arbetar för här berörda organisationeroch fungerar som paraplyorganisation för dessa? AnL 13 Utrikesminister : Det är helt klart att det är fruktansvärdaförhållanden som döljer sig bakom försvinnandena. Det är inga överord. Men vadsom nu krävs är inte nya konventioner utan handling. FN har de instrument somkrävs för handling. Jag kan inte på rak arm utlova ett stöd i annan form än attjag kan försäkra att vi har kontakt med organisationen och att vi är bereddaatt fortsätta att föra samtal med den. Vad dessa konkret kan leda till törs jagför ögonblicket inte säga, men organisationen utför ett utomordentligt bra ochvälbehövligt arbete. Överläggningen var härmed avslutad. 5 8 Svar på frågorna 1986/87:183 och 223 om ett centrumför miljövetenskaplig forskning i AnL 14 Utbildningsminister : har frågat miljöministern omregeringen avser att medverka till att ett centrum för miljövetenskapligforskning lokaliseras till . har frågat miljöministern om honär beredd att ge detta ärende snabbaste möjliga behandling. Frågorna haröverlämnats till mig. Frågorna berör samma område. Jag ber därför att fåbesvara dem . Professor har på regeringens uppdragutrett frågan om samverkan mellan viss naturvetenskaplig och medicinskforskning i . Utredningsmannen redovisade sitt uppdrag . Hansförslag innebär bl.a. en utökad samverkan mellan ,huvudavdelning 4, och . Förslaget remissbehandlas förnärvarande. Jag avser att i samråd med övriga berörda statsrådbehandla frågan i den forskningspolitiska proposition som läggs fram i börjanav 1987. AnL 15 (): Jag ber att få tacka för svaret. Det borde väl inte råda några delade meningar om att detvid och finns mycket framstående miljöforskare. Vad dethär rör sig om är att samordna resurserna, låt mig säga toppa organisationen,för att därigenom få ut mycket goda resultat för riket och även internationelltsett. Detta går att åstadkomma till överblickbara kostnader eller rent av tillsmå kostnader i förhållande till det resultat man kan få ut av dennaverksamhet. Det äringen tillfällighet att jag har ställt den här frågan till . Jag harnämligen förutsatt att utbildningsministern med sitt uttalade intresse förkvalificerad forskning och utveckling skall vara positiv till att dettamiljöcentrum kommer i gäng. Anledningen till att jag ställde frågan tillBirgitta är att hon väldigt ofta talarom sitt stora miljöintresse. Dethade varit trevligt om hon här hade kunnat hjälpa till, så att det blev etttryck från flera håll på att denna miljöfråga kommer i centrum. När det gäller miljöfrågorna är det hög tid att gä från enmassa ord till handling. Det här rör sig om handling. Jag ber än en gång att fåtacka för svaret. Om en undersökning om jägarnas inställning till generellälgjakt AnL 16 (): Förslaget om ett centrum förmiljövetenskaplig forskning vid är ett bra förslag ur allasynpunkter. I finns vid sidan av enhetersom bedriver forskning inom delvis samma områden, nämligen skogshögskolan,arbetarskyddsstyrelsens forskningsfilial och FOA 4. Därtill kommer enheten förmikrobiologi, som är en nyetablerad och egen arbetsenhet inom Umeåuniversitet. Dessa basenheter har var för sig stora resurser öch storkompetens. Precis som påpekade skulle ett sammanförande av dessaresurser till en närmare samverkan och med specificerade uppgifter ge ännustörre slagkraft åt denna verksamhet. Detta kan uppnås till förhållandevisrimliga kostnader. Tiden tillåter inte att jag närmare fördjupar mig idetaljer; jag kan bara säga, att om forskningsmiljön i skall kunnautvecklas och få avsedd effekt, behövs denna typ av samverkan och att en sådansamverkan kan åstadkommas genom detta miljövetenskapliga centrum. Vi saknar ensammanhållen organisation av det slaget i . Även jag har tidigare debatterat verkningar avTjernobylkatastrofen med . Den felaktiga och bristfälligainformation som utgått i det sammanhanget har ökat skadeverkningarna ochmänniskornas oro. Jag vill än en gång peka på den unika kapacitet påområdetsom finns i , på den känslomässiga och fysiska närhet som existerar mellandessa forskningsresurser och på vad en samverkan skulle kunna åstadkomma om detbildas ett centrum. Jag tackar för svaret och hoppas att de sista radernainnebär att statsrådet prioriterar detta område. Överläggningen var härmed avslutad. 6 8 Svar på fråga 1986/87:171 om en undersökning omJägarnas inställning till generell älgjakt AnL 17 Statsrådet : har frågat jordbruksministern omhan är beredd att låta göra en ny undersökning angående jägarnas inställningtill generell älgjakt. Arbetet inom regeringen är sä fördelat att det är jag somskall svara på frågan. Prot.1986/87:42 Jag vill först upplysa att den i frågan omnämnda Om en.undersökning om jägarnas inställning till generell älgjakt enmansutredningenenligt direktiven inte hade till uppgift att belysa jägarnas inställning tillsamordnad resp. reglerad älgjakt. Utredningen har därför inte undersöktjägarnas inställning till generell älgjakt. Utredningen skulle enligtdirektiven, i likhet med vad dåvarande jordbruksministern upplyste i ett frågesvar , bl. a. göra en uppskattning av hurmånga jägare som har anledning att söka sig nya jaktmöjligheter till följd avden ytterligare samordning av älgjakten som jakt- och viltvårdsberedningenföreslog. Beredningen hade i sitt slutbetänkande redovisat enstudie av jägarnas inställning till samordnad älgjakt i hela landet. Jag ärinte beredd att låta göra ytterligare en undersökning av jägarnas inställningtill generell jakt. AnL 18 (): Jag ber att få tacka statsrådet för syaret. frågade jag dåvarande jordbruksministernSvante hur den när det gäller jakt- och viltvårdsberedningenkompletterande undersökningen om jägarnas inställning till generell älgjaktskulle utföras. Redan då fanns det faktiskt tecken på att någon objektivundersökning inte skulle äga rum. Jag fick vid den frågestunden beskedet avjordbruksministern att en allsidig och objektiv undersökning skulle genomföras.Dess värre har det sedan visat sig att min fråga förra gången i allra högstagrad var berättigad. sägs det helt frankt i statsrådets svar attutredningen inte skulle undersöka jägarnas inställning till generell jakt; det varju ändå det man trodde skulle ske. Enligt en objektiv forskningsgrupp som granskat detutredningsbetänkande som tillsammans med resultatet av jakt- ochviltvårdsberedningen ligger till grund för lagrådsremissen om den framtidajakten är den genomförda undersökningen ur vetenskaplig synvinkel totaltundermålig. Från början till slut är den styrd för att ge ett för regeringenpassande resultat. De jägare, som man nu planerar att frånta jakträtten vadgäller jakt på vuxen älg har över huvud .taget inte tillfrågats. Hur mängadessa är vet inte jag - det kan röra sig om 20 000, sägs det, eller kanske 50000. För att visa hur undersökningen har lagts upp vill jaganföra ett utdrag ur instruktionerna till jaktvärdspersonalen. anställd avSvenska jägareförbundet, om hur man skall ta reda pä inställningen tillgenerell älgjakt: Svara det ni tror är riktigast på frågan på vilka som kan fåjaga på licensområde om den generella jakten avskaffas. Forskningsgruppen för samhälls- och informationsstudierhar granskat frågeundersökningen med anknytning till utredningen om upplåtelseav jaktmark för älgjakt. Slutsatsen är följande: Undersökningen hör till demera allvarliga exempel på niisshantering av statistik som jag har kommit ikontakt med. Vidare heter det: Den enkät som enligt utredningsuppdragskall belysa älgjägarnas jaktmöjligheter har inte riktats till dessa jägareutan till lokala representanter för , vilka alltsåombetts försöka avge bedömningar å de förras vägnar i en fråga där de kan hamotsatt grundinställning. Jag hoppas och troratt regeringen inte vanligtvis skriver Prot. 1986/87:42 propositioner utifrån så usla utredningar. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1986/87:224 om Radio AnL 19 Statsrådet : Hans Nyhage har frågat mig om jag är bereddatt medverka till att vad uttalat som sin mening beträffande RadioSjuhärad blir förverkligat. Frågan om att bryta ut Radio till en heltsjälvständig lokalradiostation har diskuterats av ett stort antalgånger. beslut om verksamhet (prop. 1985/86:99, KrU 21. rskr. 343) innebar bl. a.följande om ansvaret för medelsfördelning och planering. Programföretagen inom skallbesluta om lokal och regional indelning. Planeringsförutsättningarna iresursmässigt avseende har lagts fast för avtalsperioden. skall fördela av anvisade medel mellan programföretagen. Av detta följer att det är somhar att ta ställning till den utbyggnad av Radio som aviserats. AnL 20 HANS NYHAGE (m): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Egentligen är det anmärkningsvärt att en fråga som dennaövei" huvud taget skall behöva ställas. Men tyvärr har enriksdagsmajoritet år envist vägrat att rätta till det misstag somgjordes när man frångick en enig radioutrednings förslag om en självständiglokalradio i varje län och satte just som enda län på undantag. Argumenten för ett självständigt Radio är mångaoch starka. De är väl dokumenterade i riksdag. De har framförts frånen rad skilda håll - såsom , näringslivet, kommunerna och depolitiska partierna. Något gensvar har denna kraftiga och samstämmiga opinionemellertid inte rönt vare sig från regeringars eller från sida närdet gäller det rimliga och väl underbyggda kravet om en självständiglokalradio. har emellertid kulturutskottet sagt sig kunna utgå,från att Radio skall bli en självständig lokalradiostation inom ennära framtid. har anslutit sig till denna uppfattning. Även om det ärbeklagligt att kulturutskottet inte hade kraft nog att hemställa om ettsjälvständigt Radio i sitt betänkande, är det alldeles uppenbart attriksdagen som sin mening uttalat att detta skall förverkligas. Statsrådet framhåller att det är Radio-koncernensom har att ta ställning till den utbyggnad av Radio som haraviserats. Enligt min mening är koncernen skyldig att respektera vad riksdagenhar uttalat, nämligen att ett självständigt Radio skallförverkligas. finns det dock ingenting som tyder på att så kommer attske. Om Skånska teatern i ställerjag frågan'till statsrådet : Delar statsrådet min uppfattning att vadriksdagen har uttalat också skall respekteras, och är statsrådet i så fallvillig att medverka till att så sker? AnL 21 Statsrådet : Självfallet är det viktigt att riksdagensuppfattningar respekteras. är det dock nödvändigt att påminna om attde organ, organisationer och institutioner som har självständiga uppdrag i sinplanering måste få behålla sin självständighet. Vi kan inte här i tain en fortlöpande planeringsverksamhet för radioverksamheten. Det som sades i utskottsbetänkandet var attSveriges Lokalradio hade deklarerat att tillkommande resurser under den nyaavtalsperioden i första hand skulle utnyttjas för vissa huvudområden, och RadioSjuhärads självständighet var ett sådant. Några beslut för avtalsperioden harinte fattats inom koncernen. Frågan är alltså i det stycket möjligen någottidigt väckt. AnL 22 HANS NYHAGE (m): Jag vidhåller naturligtvis att klart har uttalat att ett självständigt Radio skallförverkligas. Det står faktiskt att läsa. Mot den bakgrunden är det enligt min mening underligt attdet inte finns någonting i handläggningen av ärendet som tyder på att så skallske. Detta har bl.