prot · GA0937 · 1986-12-31 00:00:00 — Man är nu rädd för - det har ocksåframgått av anförande - att det blir ett kraftigt ingrepp som påmånga håll betecknats som nästan liktydigt med de tidigare utbyggnadsplanerna. När det gäller säkerheten, som jag tycker är viktig, kannämnas att det finns beräkningar där man talat om att det kan bli vattenflödenpå upp till över 1 000 m- vatten i dessa strömmar: Enligt vad jagsnabbt har kunnat läsa in till den här frågestunden är det högsta uppmätta värdetungefär hälften, dvs. litet över 500 m-' . Denna dubbleringifrågasätts från olika håll. a. har framfört att man anserdet orimligt att laborera med dubbla värden och utifrån den utgångspunktendimensionera väldigt kraftiga nybyggda dammar. Energi- och miljöministern talar om att det inte innebärändrade vattenförhållanden. Förlåt min okunnighet, men är det inte så att denhär nybyggnaden kommer att innebära att man höjer vattennivån något? Det vorebra om vi fick det klarlagt i det här sammanhanget. AnL 63 Statsrådet : Två förhållanden har här varit avgörande. Detena är att den nu aktuella ombyggnaden inte innebär förändringar av vattennivånoch inte. som tidigare projekt som t. ex. Ange kommun satt sig emot, innebäratt rnan flyttar dammlägena eller liknande. Det blir annat-byggnadsmaterial äntidigare för ombyggnaden på den plats där dammanläggningen finns sedantidigare. På den punkten är det alltså helt annorlunda, och detta innebär inteen ändring av det slag som man i Ange kommun motsatt sig. Det andra är säkerhetsproblemen. Jag vill, för attförklara detta, tala om att Noppikoski. som ju förorsakade en stor olycka förraåret, innehöll 1 miljon m-\atten. Den här dammen innehåller lOOmiljonerm''vattenoch vid flöden ännu mer. Det anger i någon mån arten av de risker som firinshär om inte dammen rustas upp. Det är dessa två frågor som varit avgörande. Sedan skallnaturligtvis allt göras för att i övrigt bibehålla omgivningen oförstörd. Orn prövningen av frågan om ombyggnad av dammari Haveröströmmar Prot.1986/87:37 AnL 64 (): 27november 1986 Herr talman! Jag har sett uppgifter om att det statistisktsett en gång på "I ~. 10 skulle bli ettsådant vattenflöde som det talas om här. Omprovningen av fra- » , , Ange kommun och dess befolkning har självfallet ett stortintresse av att gan omombyggnad av . -,.-,- ... ,- - .- - , dammar i Haverö strömmar ingarisker föreligger med de dammanläggningar som finns mom kommunen. Om derisker som det här talas om förelåg, skulle kommunen naturligtvis ha hälsat förslagetom ombyggnad med stor tillfredsställelse. Tvärtom har kommunen rekommenderaten, som man säger, varsam ombyggnad. Representanter för samtliga politiskapartier har, som jag har framhållit, gjort framställning till regeringen om attden skall ta över beslutanderätten, i hopp om att den i högre grad skulle tahänsyn till miljöintressena. AnL 65 (vpk): Uppenbarligen är det så, att Ange kommun intekänner sig särskilt lugnad av detta. Man ifrågasätter naturligtvis inte säkerheten,och det gör inte vi heller. Det är klart att gamla dammar måste förstärkas. Jag fick ett telefonsamtal alldeles från JanJennehag, och han sade att Ange kommun kommer att överklaga beslutet. Det harman fattat beslut om i fullmäktige. Det visar att det motstånd som MartinOlsson talade om finns, såvitt jag kan förstå ligger ett enigtfullmäktigebeslut bakom överklagandet. Ange kommun säger väl inte nej till att förstärkadammarna, men man är väldigt kritisk till dessa stora ingrepp. Med vår kännedomom vattenkraftsföretag och deras agerande vet vi att de alltid försöker byggamed tanke på fortsatta åtgärder av det här slaget. Har man en gång börjat bygga sådana här dammar kan mankanske gå längre. Man kan säga: Ja, nu har vi byggt den här vägenoch de här dammarna. Det ärdetta som vi ser framför oss. innebär dammbygget trots allt att man spolieraren gammal kulturmiljö. Det är man alltså inte redo att acceptera där uppe, ochdet tycker jag att regeringen skulle vara litet mer lyhörd för. AnL 66 Statsrådet : - / Herr talman! För det första villjag klart deklarera - och det vet nog både och - att man inte kan gå vidare med annat än det manprecis nu fått tillstånd till, bl. a. därför att det har kommit till ennaturresurslag. För det andra: I anslutning till den diskussion som vihade här i kammaren med anledning av de omfattande översvämningarna ställdesjag och regeringen inför kravet att göra så mycket vi kunde för att förebygganya sådana översvämningar. och andra som ser på det här anser generelltsett att vi behöver strängare regler och större krav än . Denna fråga är föremål för utredning allmänt sett och ärinte slutligt avgjord. Men vi torde få räkna med att man kommer att behöva förstärka en del gamla dammar. I detta fall var dammen så dålig att man över huvud taget inte ansåg sig kunna vänta. Blir det ett överklagande får vattenöverdomsto- len ta ställning till det. Men enligt vad jag fått höra innebär invändningarna 42 från Ange kommun att man vill attdammen byggs av timmer och inte av betong,som företaget har för avsikt att göra. Vi får se vad vattenöverdomstolen säger. Men vi måste setill att inte riskera säkerheten. AnL 67 (): Vi skall självfallet inte riskera säkerheten.Men kvar står att i detta ärende underkänner regeringen den bedömning somkommunen har gjort. Jag betonar att kommunen ville ha en varsam ombyggnad, föratt kunna ta hänsyn till naturmiljön i högre grad än vad det föreliggandeförslag som det nu fattats beslut om kommer att innebära. Det är viktigt när det gäller miljöfrågorna liksom allaandra frågor af t man i största möjliga utsträckning tar hänsyn till deönskemål som finns i kommunen och som har en bred opinion i området bakom sig.Här är det ingen tvekan om var opinionen står. Jag vet inte vadkommunfullmäktige har beslutat , men beslöt man attavstyrka ansökan och i stället förorda en försiktigare renovering. Om åtgärder mot dioxinförorening AnL 68 (vpk): Det är klart att vi skall vara måna omsäkerheten. Det är ingen som anklagar regeringen eller energi- ochmiljöministern för att hon eller regeringen vidtar åtgärder för att förstärkagamla dammar. Det är självfallet bra. Men vi ser också att viktiga myndighetersom ifrågasätter beräkningarna. Jag måste säga: Utan att känna till särskilt mycket om denhär frågan verkar det mycket konstigt att man helt plötsligt fördubblarvattenflödet från 500 m-* till 1 000 och säger att dammen måstesvara mot detta tryck. Det verkar vara att ta till i överkant. har manju låtit dessa dammar stå år och mer eller mindre förfalla, utan attalls bry sig om vilket vattentryck det har varit. Visst finns det frågetecken, och man kan mycket väl förståatt folket i området där uppe och lokala politiker och andra är oroliga ochifrågasätter om detta stora ingrepp verkligen är nödvändigt. Överläggningen var härmed avslutad. 16§ Svar på fråga 1986/87:203 om åtgärder mot dioxinförorening frågat mig vilka åtgärder regeringenoch ansvariga myndigheter ämnar vidta med anledning av de nya dioxinlarmen. De oroande rapporter över dioxinförekomsten i bl. a.krabbor på som offentliggjorts är ett resultat av det arbete sompågår främst inom för att kartlägga dioxinproblemet. Andra ledi detta arbete är undersökningar av olika utsläpp samt av dioxinhalter i bl.a.fisk, bröstmjölk, komjölk samt sediment i . I dioxinundersökningarnadeltar flera myndigheter och organ, bl. a. statens miljömedicinska laboratorium,universiteten i och , livsmedelsverket och . Prot.1986/87:37 Jag har genom kontakter med berördamyndigheter kunnat konstatera att Om åtgärder mot dioxinförorening det, trots att enbetydande verksamhet nu pågår inom detta område både i och på andra håll i världen, fortfarande råder stor osäkerhet när det gäller dioxinproblemets omfattning. Vi behöver således gå vidare för att kartlägga källor och spridningsvägar för dioxiner i miljön ochde risker för människor och miljö som är förknippade med förekomsten av dessa ämnen. Det är därför nödvändigt med ökade insatser både när detgäller forskning om dioxinproblemet och för att få fram resurser för analyserav dioxinförekomsten i prover av olika slag. Regeringen överväger förnärvarande hur sådana ökade resurser bäst skall kunna tillskapas. Det är nödvändigt med skyndsamma insatser föratt minska utsläppen av dioxiner. Också i detta avseende pågår eri radåtgärder. De skärpta bilavgasregler som beslutats innebär minskade utsläpp avdioxiner, liksom de förslag som behandlas när det gäller avfallsförbränning.Omfattande arbete med samma syfte pågår Också beträffande skogsindustrins ochstålindustrins utsläpp till luft och vatten. Dioxinfrågan har också tagits uppinom den av regeringen tillsatta aktionsgruppen mot havsföroreningar, somskall redovisa sina förslag i vår. Frågan behandlades på svenskt initiativ viddet nordiska miljöministermötet . Jag kommer också att ta upp frågan ide diskussioner som pågår med om situationen i . De resultat som fortlöpande kommerfram när det gäller förekomsten av dioxiner i miljön är mycket oroande. Arbetetkommer självfallet att drivas så att det så snabbt som möjligt skall leda framtill verkningsfulla åtgärder. AnL 70VIOLA (vpk): Jag besatt få tacka för detlånga och, som jag tycker, också utförliga svaret. Jag hör tydligt ätt BirgittaDahl är mycket bekymrad över läget. Som jag ser det är de nyadioxinlarmen.de,värsta som förekommit . Jag tror att frågan.omfreonet och förekomsten av skador i ozonskiktet kan anses vara av sammadimension. Vad jag yill veta litet mer om är om man inte kommit litetlängre när det gäller att avgöra vilka av de områden som härnämner som är de största utsläppskällornä. Med tanke på att det har uppmätts såhöga halter vid och utanför måste det yara möjligt att dravissa slutsatser . Uppgifterna om höga halter av dioxin kring stämmermed misstankar som man har haft. Amerikanska mätningar har visat attpappersindustri kan vara en stor källa till dioxiner i miljön, något som riianlängre tillbaka inte kände till. Det har pågått specialstudier av olikaområden i att jag hoppas att det skall vara möjligtatt få något klarare besked om var den största utsläppskällan finns. En annan sak som vi som bor på gärna vill vetaär vilka typer av dioxiner och dibensofuraner det handlar om i de halter som påvästkusten uppmätts i krabba. Detta är av avgörande betydelse, eftersom någraav dessa ämnen tillhör världens farligaste gifter, medan andra inte är riktigtså farliga. Vi vet både tillräckligt mycket för attvara djuptoroade och, tyvärr, för litet för att vara absolut säkra. Men vi vet så mycketatt det kan sägas att det enbart handlar om sopförbränning. Vi vetatt också ett antal industrier, framför allt massa- och pappersindustri, järn-och' Stålindustri,samt kemisk industri, är utsläppskällor. Även vägtrafikenspelar här en roll, vilket jag beskrivit i mitt svar och i tidigarekammardebatter . Sannolikt finns det också fler källor. De halter som har mätts upp på kan beskrivas påföljande sätt. Vad gäller värdena utanför kan för det första sägas att deär högre. För det andra har de en annan karaktär, och deras sammansättningtalar för att de har ett samband med verksamheten vid . Vad gäller deandra fynd som har gjorts utefter oeh i är källorna meradiffusa. Det kan vara fråga om allt från avfallsförbränning och järn- ochstålindustrin -dll dieseldriven biltrafik. Jag kan försäkra att arbetet på att skapa större klarhetpågår med stor intensitet, så att vi kan gä till handling. Vissa åtgärder kanvi självfallet vidta ,' och dessa vidtar vi också. Om åtgärder mot dioxinförorening AnL 72VIOLA (vpk): Jag skulle vilja veta vad man är beredd attgöra t. ex. när det gäller pappersindustrin och en sådan industri, som Väröbruk. Eftersom halterna redan nu är väldigt höga fordras snabba åtgärder, somockså säger. Har man redan påbörjat ett program, så att vi kan fåveta någonting om hur snabbt man tänker vidta åtgärder där? Det är ju heltklart -det vet vi av tidigare erfarenheter - att ingen industri i det härlandet vidtar åtgärder utan att vara beordrad till det, heller hur? AnL 73 Statsrådet : När det gäller kan jag informeraViola och kammaren om att det där pågår en prövning ikoncessionsnämnden av de villkor som slutligt skall gälla för utsläpp tillvatten. Det blir alltså möjligt för koncessionsnämnden i det sammanhanget attbeakta också de här frågorna. För det första måste vi självfallet allmänt sett gå vidareför att studera situationen både i luften och i dé vatten som omger oss förattfå bättre klarhet i vad det handlar om. Vi måste t. ex. undersöka fisken. För det andra måste vi ta itu med frågan om detbehövs en branschvis genomgång av riskområdena. Det arbetet har redan irilettsav bl.a. . För det tredje har i inte bara medanledning av dioxinfrågan utan också med anledning av ett utsläpp i begärt en särskild redovisning från . Överläggningen var härmed avslutad. 1986/87:37 17 § Svar på fråga 1986/87:105 omökat samhällsskydd för brott av psykiskt avvikande personer Om ökatsamhällsskydd för brott av psykiskt avvikande personer AnL 74 Justitieminister : har frågat mig om jag ärberedd att vidta åtgärder för att stärka samhällsskyddet mot brott av psykisktavvikande personer. Förslag till ny lagstiftning om den psykiatriskatvångsvården och behandlingen av psykiskt störda lagöverträdare bereds förnärvarande i . Arbetet bedrivs med inriktning på enlagrådsremiss och proposition i ämnet . Som ett led i beredningsarbetet anordnadejustitiedepartementet en hearing angående behandlingen av dessalagöverträdare. Inriktningen av den inom departementet utarbetade skiss till nylagstiftning på området som då presenterades fick ett välvilligt mottagande. Jag skall inte närmare gä in på utformningen av detförslag som förbereds. Men jag kan försäkra att det ären självklar utgångspunkt i detta arbete att behovet av samhällsskydd inte fåreftersättas vid behandlingen av de psykiskt störda lagöverträdarna. AnL 75 (): Jag tackar justitieministern för svaret. Här i kammaren har jag ofta talat om rättssäkerhet. Denhär gången gäller det psykiskt avvikande lagöverträdare och påföljderna förderas ofta synnerligen grova kriminalitet. I dessa fall dömer domstolenantingen till sluten psykiatrisk vård eller till fängelse. Dessabrottspåföljder verkställs på helt olika sätt. I vårdfallen handlar det ofta omrelativt korta tider på sluten institution och generösa permissioner i linjemed vårdbehovet. Men i fängelsefallen kräver samhällsskyddet ett närmast totaltinspärrande . reagerar allmänheten och även jurister allt kraftigarepå den orimligt stora skillnaden mellan dessa brottspåföljder. Kritikerna görgällande att alla påföljder måste stå i en något så när rimlig proportion tillbrottet och att samhällsskyddet måste beaktas även i vårdfallen. För egen del kan jag nämna tre grova brottslingar varav entrippelmördare, där jag för övrigt själv var åklagare. Samtliga har fått lämnasjukhuset och därefter gjort sig skyldiga till ny brottslighet.Enligt min uppfattning måste i ett rättssamhälle tillgodoses både vårdbehov ochsamhällsskydd, men råder här en besvärande obalans. Justitieministern delar uppenbarligen min uppfattning ombehovet av förstärkt samhällsskydd,, och jag avvaktar med spänning det konkretaresultatet av den nu äntligen aviserade lagändringen. Här och kan jagtydligeri inte fä något klarare besked. Överläggningenvar härmed avslutad. 18 §Svar på fråga 1986/87:185 om villkoren för permission vid fängelsestraff AnL 76 Justitieminister : har frågat mig om det är praxisatt intagna, dömda för grova brott, får ett större tillmötesgående vid väntadebarns födelse än intagna som dömts till mildare straff. Svaret på frågan är naturligtvis nej. Det finns en allmänpraxis enligt vilken en intagen i kriminalvårdsanstalt kan beviljas permissioni anslutning till eget barns födelse. Eftersom man i allmänhet inte vettidpunkten för förlossningen, får den intagne normalt permission först efterdenna. 1 frågedebatterna skall man i princip inte gå in påenskilda fall. Med hänsyn till intresse för det fall som harföranlett frågan har jag emellertid inhämtat att tidpunkten för förlossningen idet aktuella fallet var bestämd på förhand och att förlossningen bedömdes blisvår, varför den personal som vårdade modern ansåg det önskvärt att fadern varnärvarande. Transporten av den intagne skedde med kriminalvårdens ordinariebiltransport från till . Återresan företogs bl. a. med flygtillsammans med fyra andra intagna, som under alla förhållanden skulletransporteras samma väg, och den medförde inga kostnader för statsverket. AnL 77 (): Jag tackar justitieministern försvaret. Detvar glädjande att få ett så klart besked. Jag vill emellertid säga att det inte är riktigt rättbeskrivet att det är intresse som har föranlett frågan. Det ärfaktiskt ett mycket allmänt intresse som ligger bakom min fråga. Upphovet varden information som lämnades i flera dagstidningar, där t. o. m. inspektörenvid Kumlafäng-elset vid förfrågan utbrast: "Ojdå, har man så djärva greppinom numera?" Vidare berättades att man barabrukar bevilja permission efter förlossningen, men eftersom det i det härfallet handlade om en intern som var dömd till hårdare straff fattades beslutetinte vid anstalten. "Jag vet inte vad det kan kosta men det måste handlaom flera ." Nog är det väl uppenbart att allmänheten tar sig förpannan när den läser detta besked? Även om det här var ett speciellt fall, är det uppenbartatt det är ett otroligt tillmötesgående man visar. Jag kan nämna att det ärnästan hopplöst att bli utkvittad här i för att ens hustru väntarbarn, utan då får man vackert vänta tills förlossningen eller voteringen ärklar. Den som är straffad för grovt brott har som sagt lättare att komma. Ett annat exeriipel på detta utsökta tillmötesgående äratt lokalradion i i går hade ett telefonväkteri med frånisoleringscellen i Kumlafängelset. Betecknande nog medverkade denanstaltsdirektör som for ut med fem fångar, dömda för grova narkotikabrott. Detär också betecknande att sade att han bara spelat teater. Manundrar om han också har fått kurs i skådespeleri på Kumla. Jag kaninte annat än reagera mot denna slappa och sentimentala Om villkoren för Permission vid fängelsestraff . 1986/87:37 kriminalvårdspolitik, som ju utmanarall världens löje. Den ende som inte ler ärjustitieministern. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på fråga 1986/87:192 om arbetssituationen i Huddingepolisdistrikt AnL 78 Justitieminister : har frågat mig vilka åtgärderjag är beredd att vidta för att förbättra situationen då det gällerbrottsbekämpningen i polisdistrikt. Jag har vid frågestund besvaraten fråga som rörde arbetsvillkoren i polisdistrikt. Jag framhöll dåatt en självklar utgångspunkt för statsmakternas beslut om resurstilldelningför polisverksamheten är att alla polismyndigheter skall ha lika goda förutsättningaratt lösa sina uppgifter och att arbetsbelastningen så långt möjligt skall varlika mellan distrikten. Mot denna bakgrund har inomjustitiedepartementet gjorts en grundläggande studie av fördelningen avpolisresurser mellan polisdistrikten. har i uppdrag attfördjupa undersökningen och att till regeringen lämna förslag tillomfördelningar. Styrelsens uppdrag skulle ha redovisats deri 1 januari 1987.Jag har under hand fått besked om att en slutlig redovisning kan ske förstunder . Styrelsen kommer emellertid att tillregeringen redovisa vissa preliminära beräkningar. Jag är väl förtrogen med de besvärliga arbetsförhållandensom råder i polisdistrikt, och jag utgår, som jag har framhållit, frånatt personalsituationen kommer att uppmärksammas i arbete och att regeringen från i och från rikspolisstyrel sen kommer att få ett fullgott underlag för att ta ställning till de problemsom pekar på. . . AnL 79 (): Jag tackar justitieministern för svaret. i presenterade enutförlig dokumentation-beträffande den allvarliga situationen inom distriktet.Den är att rekommendera för läsning. Brottsutvecklingen i Huddingedistriktet har varit unikjämförd med utvecklingen i andra distrikt i . Det är fortfarande enuppåtgående trend. Under 1985-gjordes inte mindre än 27 000 polisingripanden.Det innebär 126 ingripande per polisman. Men exempelvis i - som mankan jämföra med - gjordes endast hälften så många ingripanden. Den besvärliga situationen-i påverkar givetvisallmänhetens rättssäkerhet och rättstrygghet. Människor är inte längre benägna att göra anmälningar. De tänker: Polisen hinner ändå inte. 48 Den enda ljuspunkten är att brottpå öppen gata i Huddingedistriktet inte ärvanliga, vilket kanske även justitieministern bör observera. Jag tolkarjustitieministerns svar så, att han är medveten om att snara åtgärder måstevidtas - främst genom förslag till omfördelningar. Dessa måste vara sådana attde leder till radikala förbättringar av arbetssituationen i polisdistrikt. Jag vill i detta sammanhang också framhålla att det finnsmånga andra polisdistrikt i som har en mycket besvärligarbetssituation och även där behöver man vidta verkningsfulla åtgärder. Överläggningen var härmed avslutad. Omföreslagen nedläggning av häktet i 20 §Svar på fråga 1986/87:195 om föreslagen nedläggning av häktet i AnL 80 Justitieminister : har frågat mig omregeringen avser att presentera förslag som innebär att häktet i skallläggas ned. har i sin anslagsframställning /88 föreslagit att häktena i och skall läggasned. Ärendet bereds för närvande i . Jag räknar med attregeringen skäll ta ställning till framställningen . Jag kandärför inte nu lämna något besked i ärendet. AnL 81 (): Jag ber att få tacka justitieministern för svaret. Det är bara häktet i inrättades. Detär således nybyggt och ändamålsenligt inrett - för dyra pengar. Det allmännaomdömet om häktet är att det fungerat föredömligt. Det har den lilla lätthanterligaenhetens fördelar när det gäller personlig omvårdnad. Anhållna och häktadebefinner sig ju ofta i en utomordentligt svår och pressad situation. Därför ärde verkligen beroende av allt det stöd som de kan få. Närheten till offentlig försvarare gör att den personligakontakten mellan offentlig försvarare och en häktad underlättas. Advokat ochklient kan träffasmed kort varsel och utan tidsförlust. Såledeshardet varitlättare att få en snabb handläggning. För staten kan kostnaderna när det gällerresor och tidsspillan bli omfattande, om offentlig försvarare och klient måstefärdas långt för att komma till varandra. Häktet i är ständigt fullbelagt. Trycket är stort. Även i andra områden vill man använda platserna ihäktet i . Det gäller t. ex. , , och . Det råder alltså brist på platser för häktade ochanhållna. I det läget verkar det oklokt och förhastat att stänga häktet iVärnamo. Jag hoppas att regeringen beaktar detta. Överläggningen var härmed avslutad. 4 protokoll 1986/87:37-38 Prot.1986/87:37 27november 1986 Om försäljningen av cigaretter ; .- 21 § Svar på fråga 1986/87:198 om försäljningen avcigaretter AnL 82 Statsrådet , Å. : har frågat mig om det ärtillåtet att sälja cigaretter styckevis och om jag är beredd att i så fallarbeta för att möjligheten undanröjs. Enligt den till marknadsföringslagen (1975:1418) anknutnalagen (1978:764) med vissa bestämmelser om marknadsföring av tobaksvaror skall,med hänsyn till de hälsorisker som är förbundna med bruk av tobak, särskildmåttfullhet iakttas vid marknadsföring av tobaksvara. har isamråd med utfärdat riktlinjer för sådan marknadsföring. I lagen (1975:1154) om varningstext ochinnehållsdeklaration på tobaksvaror ges föreskrifter om att förpackning tilltobaksvara skall förses med varningstext och innehållsdeklaration. Enligt lagenfår tobaksvara ej saluhål-las till konsument om den saknar föreskriveninformation. Av ordalydelsen i de regler som jag nu nämnt framgårenligt min mening inte uttryckligen vad som-gäller om försäljning styckevis avcigaretter. Jag kan tillägga att tobaksbolaget för sin del harrekommenderat sina återförsäljare att inte sälja cigaretter styckevis. -Vad gäller andra fråga vill jag svaraatt jag givetvis är beredd att aktualisera ytterligare åtgärder om det skulleföreligga missförhållanden som påkallar det. AnL83 ():