prot · GA0964 · 1986-12-31 00:00:00 — Vpk har i eft flertal mofioner krifiserat de orättvisorsom finns inbyggda i ATP-systemet, Med löneförhållanden och yrkesverksam tidsoni underlag permanentas inkomstklyftorna även för pensionärer. Den som harlåg inkomst under sitt yrkesverksamma liv får också låg pension att leva påefter pensioneringen och klasskillnaderna permanentas. såsom de uttrycks i inkomster kvarstår därmed livet ut. Ochhär liksom i nästan alla sammanhang drabbas kvinnorna hårdast - framför allt dedeltidsarbetande kvinnorna. AnL 36EVERT (): Ekonomin är oerhört vikfig för ett land.precis som för den enskilde, för en kommun och för ett landsting. Det är dengrund som vi står på när vi utformar vår övriga politik. Men även om ekonomjn är viktig, måste man ha klart för sigatt målen är sociala och kulturella. Ekonomin skall alltså tjäna sociala ochkulturella mål. Det är därför def här avsnittet i den allmänpolitiska debattenär ett av de allra viktigaste. Jag tänkeri mitt inlägg koncentrera mig på familjepolitiken. När vi fick regeringsmakfen hade det blivitbesvärligt för barnfamiljerna. Det första vi gjorde i socialutskottvar att påpeka detta och säga; är det barnfamiljernas tur. Men vi kämpadeockså med de stora ekonomiska svårigheter som vårt land hade. och vi fickalltså ta ett steg i taget. Men jag tycker infe att vi kan säga att regeringoch riksdag på den här punkten har gjort dåligt ifrån sig, Def som vi framförallt koncentrerade oss på - fastän det också fanns andra saker, exempelvis attförbättra förhållandena för ungdomarna, framförallt under studietiden-varbarnbidragen. När vi nu ser på hur barnbidragen har höjts fr,o, m, den 1januari och på flerbarnstillägget, vet vi att bidragen nästan har fördubblats-ochdetta under en fid när inflationen sammanlagt har uppgått fill , Det harsåledes blivit en god uppräkning i detta avseende. Vi sysslade i socialutskottet medfrågan om barnafödandet i vårt land. Vi kom till def resultatet att det fannsen tröskel innan människor skaffade sig def tredje barnet. Men vi tyckte attdet i övrigt var svårt - och jag tror att alla är överens om det - att få framvad som är de egentliga orsakerna till att det föds färre barn nu för fiden änförr. Detta är inte bara en svensk utan också en internationell företeelse, somkan iakttas inte minst i , Exempelvis ligger mycket lågt. Jag understryker aff jag inte vill dra för stora växlar pädet förhållandet att vi nu faktiskt kan glädja oss åt att födelsetalet harökat. Det kan vara olika omständigheter som gör detta. Men jag noterar att vi1983 hade ett födelsetal på 1,61, 1984 på 1.65 och 1985 på 1.73 per ferfilkvinna. Som ni vet skall man komma ui)p till 2,1 för att det skall ske en reellersättning i detta avseende. Kanske vi ändå kan säga att det har blivit bäftre förbarnfamiljerna, I varje fall får jag vittnesbörd om detta, och vi kan alltsåglädja oss åt det. Vi har således lyckats höja barnbidragen. Vi vet attmoderaterna inte är så glada åt det. De har sitt gamla, evigt återkommande kravpå aft man skall få göra avdrag vid beskattningen. De anför i årets motion aftde i varje fall inte vill vara med om några höjningar. Det är litet oklartuttryckt hur de villgöra med de barnbidrag som finns , men detta är ettgammalt krav från , och på den punkten är de isolerade. Vi använder barnbidragen fill att skapa en utjämningmellan barnfamiljer och icke barnfamiljer. Men jag vill också påpeka aft manbör ha redskap för en annan utjämning, nämligen mellan hög- ochlåginkomsttagare. Det sker nu vissa förbättringar när det gällerbostadsbidragen. Men på den punkten vet vi att vi har ett motstånd från deborgerliga i . Bostadsbidragen borde egentligen bort, sägs del påvissa håll. Det är viktigt att bostadsbidraget finns kvar och höjs. för attdet skall ske en sådan utjämning. Det som står i tur ärföräldraförsäkringens utbyggnad. Föräldraförsäkringen bör komma upp till atttäcka efter barnets födelse, som en medeldisfans i dettalopp, Därnied möter föräldraförsäkringen barnomsorgen, som skall gälla , Def är fråga om stora kostnader, men i första omgångenskulle den fulla dagpenningen kunna höjas från till eft år ochgarantibidraget till att gälla fill ett och eft halvt år. Inriktningen skallsedan vara att den fulla föräldrapenningengäller upp fill . Helst bör detta ske inom en tidsram framfill 1991, Det har diskuterats huruvida sex veckorssemester eller kortare arbetsvecka skall införas. Frågan gäller hur arbetstidenskall förkortas och hur den skall förläggas. På vissa håll har det gjortspropåer om att semestern skall ökas eller att arbetsveckan skall förkortas. Jagvill säga att det är fullständigt nödvändigt att hålla fast vid den kortarearbetsdagen, för familjernas skull. Familjerna måste kunna fungera i detmoderna industrisamhället, och då kräver de en kortare arbetsdag. Detta är en dyrbar reform, herr falman, men ingen harföreslagit att den skall genomföras med detsamma, Def kan dock ta alltför långtid för dem som det gäller, nämligen barnfamiljerna. Jag liksom många andraanser att barnfamiljerna bör prioriteras. Var tidsgränsen i def avseendet skallgå vill jag inte uttala mig om, men barn behöver sina föräldrar ganska högt uppi åldrarna, Def måste vara klart att den förkortade arbetsdagen har företrädeföre kortare arbetsvecka och förlängd semester. Det har också uppkommit en annan debatt, nämligen omtidigare skolstart. Den sociala fostran som sker i förskolan är viktig, och detfinns möjligheter aff kombinera önskemålen om att lågstadiet i den vanligaskolan skall börja tidigare samt om en social fostran och ett pedagogisktarbete inom förskolans ram. Vi har i socialutskottet sagt att defär viktigt aff i förskolan förbereda barnen för skolan. Mitt anförande innehåller infe så mycket polemik, men deffinns mycket aft säga om den familjepolifik som de andra partierna vill föra. Jag vill till slut säga att barnen skall ställas i centrumnär familjepolitiken utformas och över huvud taget i samhället. Barnen ärberoende av hur föräldrarna mår och hur de har det i största allmänhet -kulturellt, socialt och ekonomiskt. Familjen utgör en enhet - den är den minstaprimärgruppen i samhället-där barnen och de vuxna utgör olika delar. De är varför sig unika. De skall dels kunna hävda sin idenfitet, dels lära sig den svårakonsten att leva tillsammans. utgör denna primärgrupp en del av ett störresammanhang, Def handlar om föräldrarnas arbetssituation, släkten, grannarna ochden övriga omgivningen. Daghemmet, förskolan, och övrig utbildningär delar av denna omgivning, liksom def vittförgrenade föreningslivet, där vimåste lära oss att leva i solidaritet och gemenskap, Def är också en del avderas fostran, utbildning och bildning-ja, allt påverkar familjen och barnensuppväxt. Man kan säga att ingen lever för sig själv. Samhället, dvs, vi alla, lägger uf stora summor tillåtgärder för barnens och familjens behov. En tvåbarnsfamilj med barn igrundskolan kosfar skattebetalarna , för enbart skolan. Enfamilj där mannen är industriarbetare och kvinnan arbetar deltid betalaromkring , i skaft . Sammanlagt är statens kostnader för barnen ivårt samhälle omkring 60 miljarder, varav och gymnasiet tar 25miljarder. Utslaget per barn blir def ca ,, och detta beloppinkluderar skolans kostnader-för grundskola och gymnasium - barnbidrag,bostadsbidrag, föräldrapenning, vårdbidrag för handikappade barn,bidragsförskott, barnpensioner samt statens bidrag fill barnomsorgen. Tilldetta kommer kommunernas kostnader. Jag tror att man kan säga, herr talman, att detta äruttryck för aft def i vårt samhälle finns en stor omsorg om familjen och ombarnen. Vi skall dock vara klara över att def finns mycket mer aff göra, afffamiljen i dagens industrisamhälle har stora svårigheter och att det är våruppgift som polifiker att vara med och lösa problemen. AnL 37 Förste vice talman () replik: Statsrådet kommer visserligenatt gå upp senare i debatten, men jag måste ändå bemöta , Låt oss säga aff fär en bidragsökning på , som hans skatter ökar med 10 000, Skulle dåvara nöjd och facksam och tycka att han fått det bättre? Jag tvivlar starkt pädetta. Jag vill med detta säga att man inte kan skilja bidrag ochskatter ät. har barnfamiljerna drabbats av hårdare skattehöjningarän barnlösa hushåll med samma inkomster. De har mist förvärvsavdraget, drabbatshårdare av elskattehöjningar eftersom de.tvingas köra flera tvättmaskiner ochofta bor i eluppvärmda småhus osv. En industriarbefarfamilj med deltidsarbetande make och tvåbarn har drabbats av skaftehöjningar på , , Den harsedan fått tillbaka ungefär hälften i form av höjda barnbidrag. Jag undrar omden familjen egentligen tycker att det är så fantastiskt bra att få sitt stödökat på egen bekostnad och till dubbla priset. Det är detta, ,som gör att vi tror aft om man varaktigt skall förbättra barnfamiljernassituation måste det ske skattevägen. Då måste man fa hänsyn fill aft de harlägre skatteförmåga, lägre ju fler barn de har. Däremot ärdet bra, låt mig sägadet, att socialdemokraterna har accepterat och byggt ut flerbarnsstödet, I föräldraförsäkringen vill ha fullkompensation för inkomstbortfall, allra helst , Def låter jätfebra.Men def om något skulle vidga klyftorna i stöd. De bäst ställda skulle få enkvarts miljon , den sämst ställda, som infe hade jobb,som studerade eller kanske var hemma och tog hand om äldre barn, skulle bara fäungefär 33 000, Men alla måste vara med och betala, , tänk igenom de härfrågorna! Menar ni allvar med en offensiv för rättvisa, låt def då gälla istort som i smått. Låt det innebära offensiv för rättvisa. Gå inte in för vidgadeorättvisor och vidgade klyftor, för def är verkligen något som det aktuellaförslaget skulle innebära. AnL 38INGEMAR () replik: Jag blev litet intresserad av det resonemangsom förde om sambandet mellan familjepolitiskt stöd ochbarnafödande. Jag är infe alldeles säker på att jag uppfattade vad EvertSvensson menade. Men det lät åtminstone som om han tyckte sig redan kunnautläsa resultat av de höjda barnbidragen i ett ökat barnafödande. Jag måste för min del säga att jag inte har settbarnbidraget så prestationsrelaferat, utan snarare som en utjämningmellan familjer med barn och familjer utan.barn. 1 första hand har det handlatom att hjälpa de familjer som redan har många barn och därför behöver få enextra hjälp. Jag skulle nog vilja varna för aft se en framgång i deffamiljepolitiska stödet genom attavläsa tiondelar i förändrat barnafödande. Jag tycker att man med varm hand kanöverlåta till föräldrarna att bestämma hur stor familjen skall vara och se fillatt vi som politiker gör det lättare för familjerna aff bära även detekonomiska ansvaret. Om nu är inne på ett sådant här resonemangkan det vara intressant att höra när nästa steg i förbättringen avfamiljesfödet kommer. Uppenbarligen är han ändå inte nöjd. Det vore återigenönskvärt med ett ökat barnafödande, om def är föräldrarnas egen mening. Hanönskar sig ett större barnafödande, och då är det också dags aft ställa frågan:När kommer nästa steg i en familjepolitisk reform? En grupp av familjer som har det mycketbesvärligt är de som har svårt handikappade barn. De får ett vårdbidrag. Det äri de allra flesta fall alldeles ofillräckligt för att klara den ekonomiskasituation som de befinner sig i. Min precisa och konkreta fråga fill EvertSvensson blir därför: Är ni på den socialdemokrafiska sidan beredda altfortsätta det familjepolitiska reformarbetet med att bifalla vårt förslag om affkraffigt förstärka vårdbidraget till familjer med gravt handikappade barn? AnL 39KARIN () replik: Vad jag kunde förstå gav densocialdemokrafiska regeringen äran av ett ökat barnafödande. Jag tror inte attdet skulle ha skadat om hade läst det beställningsarbefe iutredningsform som utskottet begärde om orsakerna till att det föds så få barni . Då hade han också kunnat utläsa vad man kom underfund med, nämligenatt det är en förskjutning i åldrarna i fråga om när man väljer att föda sinabarn. Man har således kommit in i rätta takter nu igen, eftersom kvinnor nu somregel är när de föder sitt första barn. var de 20år när det första barnet föddes. Detta är en del av orsaken. Jag tror inte attregeringsväxlingeri har lett till ett ökat barnafödande. Jag kan meddela att i krisbygderna, uppe hos oss iglesbygderna, föds def många barn just . Det tror jag infe är ett resultat avaff regeringens politik är posifiv. Det är ett sätt att bita sig kvar i bygdennär arbetstillfällen saknas. är positivt fill barnbidragshöjningen. Defhar vi allfid varit. Vi är Också tacksamma överatt socialdemokraterna haraccepterat fierbarns-tilläggef och plussar på det. Det är vad som behövs föratt barnfamiljerna skall klara ökade kostnader i konsumtionshänseende, När det gäller föräldrapenningen är ersättningen enhetlig för alla barnfamiljer. Jag kan inte säga att detfinns skäl aff ändra på den principen, utan vi bör i stället bygga ut den delenav försäkringen, Inkomsfförlustprincifien är djupt orättvis, som tidigarefalare har anfört. Jag instämmer i det, slutade sitt anförande med att säga att manskulle ge familjen en chans, om jag förstod innehållet rätt. Det är det vi fråncenterns sida vill göra. Vi vill ge familjen mera tid, vi vill ge kvinnornamera ork och vi vill ge familjerna en vårdnadsersättning enligt centermodellen.Det tror jag löser många av de problem som vi står inför. AnL 40EVERT () replik: Det var tydligen mitt uttalande om def ökadebarnafödandet som väckte de främsta gensagorna. Jag lade in väldigt mångareservafioner i mitt konstaterande. I själva verket är det mycket svårt affveta vad def är som gör att människor vill föda fler barn. Vi vet i alla fallaff om ett land är tillräckligt fattigt föds det oerhört många barn, och denbästa preventivmetoden är enligt alla iakttagelser att ett land ökar sinekonomiska och sociala standard. Vi får väl analysera siffrorna framöver. bör också noteras i sammanhanget. Jag kunde ändå infe låta bli attnämna detta, därföratt def är litet skillnad mellan , och övrigaländer just när det gäller den här ökningen. Om def är ett resultat av att mantycker att det har blivit lättare för familjerna är det bara bra. Jag vill säga fill att jag heller aldrignär det gäller barnbidragshöjningarna har använt def här argumentet. Jag trorinte att vi skall använda det. Vår familjepolitik driver vi framför allt avrättviseskäl, det är alldeles klart. Till vill jag säga aft def är klart aftskatten betyder en del för familjen. Vi har en skattedebatt också i vårt parfi,om hur vi skall utforma skatten . Men hamnar alltid medsina skatteförslag i den situationen att det blir betydligt större sänkningarför höginkomsttagarna, är en bakvänd skaftepolitik. Om de bara ville klarabarnfamiljerna med låga inkomster skulle vi kunna resonera. Men på den punktenbefinner sig långt ifrån oss och även långt ifrån de andraborgerliga partierna. AnL 41Förste vice falman () rephk: Jag tror att fär läsa på litetinnan han blir någon skattedebaftör, sade aft socialdemokraternaför familjepolifiken av rättviseskäl, - Ja, då har ni mycket att göra under dekommande åren. Jag nämnde en hel del av detta i mitt fidigare anförande. Vi skulle alltså lägga fram förslag om skattesänkningarbara för höginkomsttagarna, enligt , Den störstaskattesänkningen som vi har föreslagit under en följd av år är ju ettgrundavdrag för barn, lika mycket värt för alla barn eftersom def skulle ske genomden kommunala beskattningen. Är det dessa barnfamiljer som avses med"höginkomsttagarna"? Jag börjar förstå hur snett familjepolifiken hargått . Vi har varit det enda parti som lagt tyngdpunkten, också ivåra förslagom marginalskaffelättnader, på vanliga inkomstlägen. Vissa tiderhar vi t.o, m, varit det enda parti som över huvud taget brytt sig om att detskall bli mer lönande att arbeta också för vanliga arbetare och tjänstemän. Just för att skattetrycket är så tungt och så hårt drabbardem som har begränsad skatteförmåga tycker vi aft def är vikfigt aff man stegför steg försöker sänka skattetrycket. Annars blir det precis som densocialdemokratiska idéskissen nu visar. Man har äntligen förstått aff defmåste löna sig litet bäftre att förvärvsarbeta också för dem som befinner sig ivanliga inkomstlägen. Men eftersom man skall ha ett oförändrat högtskaftetryck, ,måste man skärpa beskattningen för deltidsarbetande, och dit hörmånga barnfamiljer. Man måste begränsa rätfen till avdrag för småhus. Vilka ärdet som har höga lån och ofta bor i småhus? Def är barnfamiljerna. Inte minst av omtanke om barnfamiljerna, ,tror vi aft det är oerhört viktigt att försöka stegvis sänka skattetrycket ochaff också ta hänsyn till att just barnfamiljerna har en lägre skatteförmåga änbarnlösa hushåll med samma inkomst. AnL 42 () replik: gav åtminstone ett besked, Defvar aft han nog helst ville att vi drar en glömskans slöja över resonemanget omett samband mellan den socialdemokratiska familjepolifiken och det ökadebarnafödandet. Låt oss därför skynda vidare till något annat. Vi skulle kunna festa den socialdemokratiska reformviljannär det gäller familjepolitiken, Def har tagits några steg, det erkänner jaggärna. Men hur blir det i fortsättningen? En gång talade vi mycket om attfamiljepolitiken behöver reformeras stegvis. Men det har inte givits någrabesked om hur nästa steg skall tas. Kanske något statsråd som väntar på sin turhär i kammaren är beredd aft svara på de frågorna. I socialutskottets arkivligger redan förslag från bl, a, om ett fortsatt reformarbete:fortsatt höjda barnbidrag, en förändring av barnbidragets konstruktion,införande av vårdnadsbidrag. Hur blir det med socialdemokraternas eget förslagom en förbättring och förlängning av föräldraförsäkringen? Hur blir det om inteEvert vill diskutera de stora stegen? Hur ställer ni er fill det mycketblygsamma men för de berörda familjerna så oerhört viktiga förslaget om attförbättra vårdbidraget till familjer med svårt handikappade barn? Om ni vill gåtill storms mot orättvisor, om ni i första hand vill hjälpa dem som har detriktigt besvärligt, finns här en liten grupp i vårt samhälle som ofta hör fillde glömda. Om ni vill göra en liten reform med mycket stor betydelse för enliten grupp människor, skulle det kunna vara aff höja vårdbidraget tillfamiljer med svårt handikappade barn. Den frågan har aff faställning till under vårens riksdagsarbete. Finns svaref att ge här ,skulle ingen bli gladare än de berörda familjerna. AnL 43EVERT () replik: Jag slutade mitt huvudanförande med att sägaatt mycket hör ihop. Familjen ärju inte eft begrepp som svävar fritt i luften.Den är en del av samhället. Mycket beror alltså på hur def förhåller sig medandra saker. Karensdagarna inom sjukförsäkringen är exempel på en sådan sak.Att fa bort bostadsbidraget är en annan åtgärd som påverkar familjerna. Om mannu går emot ersättningen för insjuknandedagen när def gäller den nyasjukförsäkringen är det en tredje sak som påverkar familjen. Familjen lever ingalunda i ett vakuum utan är beroende avdef som händer. Ingen kan väl komma ifrån att situationen för barnfamiljernahar förbättrats under de år som vi har haft regeringsmakten, och den kanytterligare förbättras. När vi nu har höjt barnbidragen - vihar åstadkommit en rejäl höjning under dessa år- ärutbyggnaden av föräldraförsäkringen något som ligger framför oss. Jag menaraff inkomstbortfallsprincipen är den princip som man får hålla sig till. Omman inte kan ta hela steget till i första omgången, får manräkna upp garantibidraget månadsmässigt. Det är infe så hemskt stor skillnadmellan det vårdnadsbidrag som föreslår och den ersättning som utgåröver garantibidraget, om förlåter mig. AnL 44GÖTE (): Historien förtäljer eft samtal mellan TageErlander och hans mor, 'gällde den svenska välfärden. Under samtalefsgång frågade modern: Men vem är det som betalar allt detta? : Det har mor gjort. Frågan var naturlig och svaret var riktigt. Det är säkertmånga som skulle kunna instämma i det svaref. Det är den äldre generationen somhar byggt upp det svenska välfärdssamhället med de olika trygghetssystem somfinns i vårt svenska samhälle. Det är tidigare generafioner som har byggt uppoch strävat ihop tryggheten som vi har . Men när svaret är givet på den frågan, borde då intesvaret vara lika givet på nästa fråga? Vem skall bestämma över inriktningen avvården för bl, a, de äldre? Om mor och far har varit med och strävat ihoptryggheten, är def då inte naturligt att också de får bestämma innehållet närdet gäller att kunna utnyttja tryggheten när man blir gammal? Det pågår en omvandling av bl, a,äldreomsorgen i vårt samhälle. Det förs en ingående debatt i dessa frågor, ochdet är bra. säger alla att de gamla skall bo kvar hemma så länge de kan.Från moderat sida har vi drivit den tanken . Vi började för mångaår sedan, Def är intressant att notera aff vi har fått rätt när det gäller degrundläggande synpunkterna: Man skall ha rätt att bo kvar hemma så länge mansjälv vill och orkar. Men när man infe längre vill eller orkar bo hemma utan istället vill ha mer kvalificerad omvårdnad av något slag, kan det kommunalaservicehuset vara bra. Men vi måste också slå vakt om ålderdomshemmen och denboendeformen, är def som ni Vet så att många gamla som bor päålderdomshem runt om i vårt land känner en stor oro över omvandlingen när detgäller äldreomsorgen och äldrevården. Från moderat sida vill vi slå fast att vii det här sammanhanget måste ställa oss på de gamlas sida. Vi behöver denformen av boende iiven . Det får infe bli så att vi i en polifiskpendelpolifik kör över de gamlas egna önskemål. Det får inte bli så att enpolitisk pendelpolilik skapar onödig oro hos enskilda gamla. Det får inte bliså att en politisk pendelpolitik innebär sömnlösa nätter för de gamla som i dagbor på ålderdomshem och som önskar få bo kvar där därför att det är deras hem. Många av ålderdomshemmen behöver förändras, byggas om ochförbättras - rummen behöver bli större och man bör kunna få någon form avkokmöjlighet i anslutning till sitt bostadsrum. Men det är infe nödvändigt attbygga ut rummen i detta boende till fullgoda lägenheter. har vi oerhört styrande statsbidragsbestämmelserbåde när det gäller och när det gällerbostadsfinansieringsförordningen. dragsbesfämmelsérnaär ofta mer styrande än förnuftet - även om kommunalpolitiker och gamla kanvara överens om att ålderdomshemsboendet är riktigt och bra, tvingas man ute ikommunerna av ekonomiska skäl att gå in för en annan formav service. Jag skullevilja fråga statsrådet : Är det inte dags att regeringen tar initiativtill att ändra statsbidragsbestämmelserna både när def gäller ochnär def gäller bostadsfinansieringens principer? Det är inte bara och ålderdomshem som gamlaskall kunna välja, ufan även enskilda alternativ. Vi vet att vi kan få framenskilda alternativ i olika former. Om en äldre person hellre vill bo i eftvårdhem eller sjukhem som drivs av kyrkan än i eft som drivs av kommunen,varför skall han eller hon då inte få möjlighet att välja just defalternativet? Vi moderater säger nu att vi vill ta ett nytt steg in ivälfärden, och det steget innebär att vi skall stärka den enskildes ställninginom ramen för vårt socialpolitiska ansvar. Vi har därför sagt att man bl. a. ivårdlagarna starkare måste markera valfriheten - det gäller socialtjänstlagenoch hälso- och sjukvårdslagen. Def är i och för sig bra att man fårmöjlighet att välja att få ett eget rum i långvården när man ärgammal och sjuk.Från moderat sida ställer vi upp på den målinriktningen. Men vi vet samtidigtatt många gamla infe vill ha ett eget rum - de delar gärna ett rum med enkamrat. Vi menar att vi här måste gå längre. Ett eget rum i en sjukhusmiljö medvitmenade väggar är inte särskilt stor standardhöjning för den gamle som ärsjuk. Vi måste i stället skapa nya miljöer. Här kan enskilda mindre sjukhemutgöra alternativ till dagens långvård för många gamla och sjuka människor. Påså sätt kan vi höja livskvaliteten för de gamla och sjuka människorna ute ivårt land i olika sammanhang.