prot · GA097 · 1986-12-31 00:00:00 — Dessutom menar viatt om det inte finns något beredskapsarbete eller någonarbetsmarknadsutbildning skall arbetslöshetsersättningen fortsätta att utgå. Med det här yrkar jag bifall fill reservationerna 1 och 3 tilldetta betänkande. 115LAHJA EXNER (s): Jag vill börja mitt anförande med anledning avarbetsmarknadsutskottets första betänkande /med attuttrycka tillfredsställelse över den enighet som har präglat utskottets .inställning, atf inte acceptera arbetslösheten som något ödesbestämt och atthålla den som trots allt drabbas av arbetslöshet i möjligaste utsträckningskadeslös. Utskottet har i det nu aktuella betänkandet behandlatyrkanden i åtta motioner från den allmänna motionstiden rörandearbefslöshetsförsäkririg m. m. I frågor som har tagits upp i fem av motionernaär utskottet helt enigt i sina bedömningar och förslag fill beslut. Men i frågaom förslag i tre inotioner har bedömningarna gått isär och resulterat i engemensam borgerlig reservation om inträde i arbetslöshetskassa och tvåreservationer från vpk, gällande slopande av karensdagarna vidarbetslöshetsersättning och åtgärder möt utförsäkring. Samtliga tre motionersom inte har vunnit utskoftsmajori-fetens stöd är egentligen gamla bekanta, ochyrkandena har tidigare behandlats av kammaren. Men jäg vill ändå ta någraminuter i anspråk för att kommentera yrkandena i dessa. I yrkande 6 i motion 1985/86;A206 av vpk med första namn begärs att karensdagarna i arbetslöshetsförsäkringen slopas.Utskottet hänvisar fill det pågående utredningsarbetet, där bl. a.karensvillkoren skall prövas. Utredningen skall enligt direktiven arbetaskyndsamt och vara avslutad . Även om kammaren harförståelse för de arbetslösa som i varierande grad drabbas av karensdagarna,föreslår utskottsmajoriteten att utredaren får behandla frågan i sedvanligordning samt redovisa hur ett slopande av karensdagarna skulle kunnafinansieras. undrar hur det skall vara möjligt att finansieradetta inom de befintliga ramarna. Jag kan inte lämna något besked på denpunkten, utan den arbetande utredningen bör få komma med sina förslag. Såsmåningom kommer även LO atf kunna fa ställning till dem. Jag yrkar därföravslag på reservation 1. Även yrkandet i motion 1985/86; A233 och i den borgerligareservationen 2 är en gammal bekant. Utskottsmajoriteten har inte kunnat finna några nya omständigheter som skulle motivera ett annat ställningstagande än : Den som är missnöjd med A-kassornas behandling av ansökan om inträde i A-kassa kan påtala detta hos tillsynsmyndigheten , vars anvisningar kassorna har att följa. AMS har också bevisligen ingripit i de fall som kommit till verkets kännedom. Mot denna bakgrund yrkar jag avslag på " reservation nr 2. ' Vpk följer upp sina yrkanden i motion 1985/86; A207 medreservation nr 3 och kräver ytterligare åtgärder mot utförsäkring.Utskottsmajorifeten avvisar yrkandena med hänvisning till de nya bestämmelsersom har kommit till som stöd för de långtidsarbetslösa och de arbetslösa somriskerar utförsäkring och som innebär att dessa grupper skall anvisasberedskapsarbete om de begär sådant. AMS har alldeles gjort enuppföljning av riktlinjerna för arbetsförmedlingens insatser för att förhindralångtidsarbetslöshet. Målgruppen för de speciella insatserna är t. o. m. vidareän som framgår av motionen. citera ur skrivelsen från AMS; "Som målgrupp för särskilda åtgärder mot långtidsarbetslöshetbetraktas dels de som riskerar lång sammanhängande arbetslöshet, dels de somhar upprepade arbetslöshetsperioder mellan kortvariga arbeten samt de somarbetar deltid och uppbär kassaersättning. Speciell uppmärksamhet ägnas åtutförsäkringshotade med hänsyn till bl a den lagstadgade rätten till beredskapsarbete." Utan att redovisa hela uppföljningsrapporten bör vi kunnaenas om atf det lokala arbetet med att förhindra och motverkalångtidsarbetslöshet och utförsäkring har börjat ge resultat, meri det måstenaturligtvis följas upp även i fortsättningen. Med hänvisning till det anförda yrkar jagavslag även på reservation nr 3 samt bifall till utskottefs hemställan i desshelhet. 116ERIK HOLMKVIST (m); säger att de ingripanden som AMSgör sker efter det att svårigheter har uppdagats. Jag tycker att det är enfelaktig hantering. Man måste ju kunna förhindra atf svårigheter uppstårnär personer ansöker om medlemskap i en arbetslöshetskassa. Man skall inte iefterhand göra korrigeringar när fel begåtts. Det tycker jag borde vara rättväg att gå. Vidare tycker jag atf rättvisa och generositet skall fågälla även i fråga om ansökningar från människor som vill stå utanför facket.Det är ju statens pengar som i huvudsak bekostar den här försäkringen. Detfinns alltså alla skäl att behandla frågan på det sätt som de borgerligapartierna har föreslagit. Varför skall en stor del av en grupp om 55 000 personerkanske tvingas känna sig illa till mods och illa behandlade just pågrund av det förfaringsätt som här förespråkade? Jag tycker att deåtgärder som vi föreslår är rimliga i nuvarande läge. 117 (vpk); Visst rör det sig om gamla bekantamotionskrav. tacksamhet över att utskottet inte tyckte attarbetslösheten var ödesbestämd är väl ändå något som ingen av de arbetslösa kan känna någon glädje över. Runt om i världen ökar arbetslösheten. När denhär lilla högkonjunkturen är över ökar arbetslösheten även i vårt land, inteminst bland ungdomen. När det gäller arbetslösheten och karensdagarna vill jagsäga att det ändå är märkligt att sitter ju socialdemokrateroch dessutom har det varit - inte känner till direktiven tillutredningen, nämligen att man inom de ekonomiska ramarna som gäller förförsäkringen skall utreda om man kan ta bort karensdagarna, som naturligtviskostar pengar. Utredarens arbete skall inte föregripas, sägs det. Den fråga jag vill. ställa är; Vilka andra arbetslösaskall få sämre arbetsvillkor om karensdagarna tas bort? borde varahelt klar över effekten - om det inte finns en stor byråkrati att ösa ur. Detgaller alltså att vidga möjligheterna att redan nu se till att regeringenlägger fram detta förslag - annars är det ett direkt svek mot förslagen ochkraven på . Sedan till utförsäkringen. Vi som sysslar medarbetsmarknadspolitik i detta hus och på annat håll har fått klart för ossatf AMS har en serviceinriktning- AMS skall serva på alla håll och kanter. Vpk har sagt att dennaserviceinriktning tydligen är mest avsedd för företagen, därför att de verkarvara mycket nöjda. När vpk kräver att arbetsförmedlingen aktivt hjälper dem somhotas av utförsäkring är det stopp - då finns inte serviceinriktningen. Det ärtalande för den arbetsmarknadspolitik som byggs upp och som utskottet i desshelhet tydligen ställer sig bakom. 118 (); talade omansökningsförfarandet för medlemskap i . På de svenska arbetsplatsernafungerar det i praktiken så att när människor nyanställs söks de upp avfackligt förtroendevalda, kontaktombud, klubbordföranden, sektionsordförandenm.fl. som har ansökningsblanketter med sig. Detta fungerar smidigt för dem somvill ansluta sig både fill den fackliga organisationen och fillarbetslöshetskassan. kan näppeligen ålägga kontaktombuden ettmyndighetsansvar eller förvaltningsansvar. Den som väljer att stå utanför denfackliga organisationen måste göra sig besväret att söka uppavdelningsexpeditionen, få sin blankett ifylld och få medlemskap direkt iarbetslöshetskassan. Om inte det fungerar finns tillsynsmyndigheten, som manskall vända sig till. Jag förstod inte riktigt Holmkvists påstående att de 55000 personerna skulle behöva ha dessa besvär. Jag inbillar mig att maninte åker ut ur och in i arbetslöshetskassan hur som helst. Följsamheten till löneutvecklingen finns inskriven somförslag från till de tilläggsdirektiv som har lämnats till densittande utredaren av arbetslöshetsförsäkringen. Vi får ha tålamod och vänta påde förslag som kommer från honom , och då ges det möjlighet attta ställning till dem. Antalet långtidsarbetslösa harglädjande nog minskat, och även antalet utförsäkrade kassamedlemmar har minskatganska kraftigt till 1986, nämligen med 1711personer. Vi kan naturligtvis inte slå oss till ro med detta, utan arbetetmåste fortsätta, men inte enbart på arbetsförmedlingarna. Det finns en ypperligrapport om vad som har gjorts på den fronten. Menjag vill också hänvisa till det arbete som fackliga organisationer - det gällerbl. Metall, , - bedriver tillsammans medarbetsförmedlingarna och arbetslöshetskassorna och som syftar just till attstötta upp de arbetslösa och snabbt få dem tillbaka till arbetslivet. 119ERIK HOLMKVIST (m): Nej, , det är inte på alla håll ettså smidigt förfarande som görs gällande. Jag säger inte att 55 000 medlemmar iarbetslöshetskassa som ansluts på det här sättet möts av svårigheter, men enmycket stor del av dem möts av svårigheter som innebär en orimligt långhandläggningstid, för att ta ett exempel, och de tvingas hämta sina blanketter.Dessa medlemmar får inte blanketterna sig tillsända eller på arbetsplatsen utantvingas som sagt hämta dem. Att AMSskall vara tillsynsmyndighet är i och för sig rimligt, men jag tycker attdå skall man gå före med de besked som AMS behöver för att undvika misstag. Orsaken till den nuvarande socialdemokratiskainställningen i denna fråga är ingen annan än den atf socialdemokraterna harsvårt för att acceptera friheten att stå utanför en intresseorganisation.Friheten att stå utanför facket har socialdemokraterna alltid haft svårt med,och så är det fortfarande. Detta är analogt med de stora svårigheter somsocialdemokraterna har att acceptera atf fackliga medlemmar skall få ståutanför det socialdemokrafiska partiet. Därvidlag skall man kollektivtanslutas..Dessa båda saker ligger i linje med varandra, inlägg förvånar egentligen inte mig. Mensamtidigt är det att beklaga, för det saknar totalt frihetstanke ochgenerositet. 120LARS-OVE (vpk): De tilläggsdirektiv som i vårasskickade till utredaren har ju infe med karensdagarna atf göra. Dessa direktivgäller följsamheten mot nivån i A-kassan. Vad det här handlar om är att vi föreslår attkarensdagarna skall slopas. Då svarar utskottet med anledning av vårt krav attdet har tillkallats en utredare, som enligt sina direktiv skall beräknakostnaderna för ett avskaffande av karenstiden i fråga om bådearbetslöshetsförsäkringen och KAS samt redovisa hur en sådan reform skall kunnafinansieras inom ramen för. nuvarande kostnader för arbetslöshetsersättning,. Jag frågar: Är infe socialdemokraterna medvetna om att detinte blir något borttagande av karensdagarna om inte ersättningen till vissaarbetslösa drabbas av det? Kan ni inte rakt och öppet erkänna att ni infe villha någon utredning om borttagande av karensdagarna? Det är detta det handlarom. Ni vill inte gå ett enda steg på vägen mot vad förordade,nämligen att karensdagarna skall bort. Månaden efter kongressen lämnar ni ingenöppning, utan denna utredare skall komma med sitt förslag enligt de snävadirektiv som ni ställer er bakom. Detta tycker jag inte är särskilt arbefarvänligt av ettarbetarparti i detta läge, och framför allt tycker jag att ni skall erkänna attni inte vill ge dessa människor några pengar, när ni skriver på det här viset. 121 (): Jag föreslår att vänta medsina omdömen tills utredaren har kommit med sina förslag. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 1 (slopande av karensdagarna vidarbetslöshetsersättning) Utskottets hemställan bifölls med 288 röster mot 15 förreservation 1 av . 2-5 Utskottets hemställanbifölls. Mom. 6 (inträde i arbetslöshetskassa) Utskottets hemställan bifölls med 158 röster mof 146 förreservation 2 av m. fl. Mom. 7 (ytterligare åtgärder mot utförsäkring) Utskottefs hemställan - som ställdes mot reservation 3 avLars-Ove - bifölls med acklamation. 7 § Anmäldes och bordlades 1986/87:27Fortsatt kreditpolitisk lagstiftning 1986/87:29Fortsatt giltighet av lagen (1977:494) om tillstånd fill överlåtelse av fartyg 1986/87:40 Beskattningenvid avyttring av andelar i avkastningsfonder 8 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1986/87:42 av () till statsministern omett internationellt samarbete om flyktingar; flydde 5 miljonermänniskor väriden över från sina hem. Av., dessa sökte endast 165 000 människorasyl i , varav 14 500 kom till . Världens flykfingbörda ärmycket ojämnt fördelad. Det allra tyngsta lasset dras av de allra fattigasteländerna. 3 miljoner afghaner har flytt till . I de fattiga länderna iÖstafrika lever 4 miljoner flyktingar. , ett land som hårt har drabbats avtorka och ekonomiska problem, hyser 1 miljon flyktingar från , Tchadoch . Enbart av världens flyktingar finns i de rika länderna. löses flykfingproblemen temporärt så, attflyktingarna stannar i ett grannland tills det är möjligt för dem att återvändahem. Men i vissa konflikter saknas naturliga tillflyktsorter i närheten avhemlandet där flyktingarna kan få säkerhet och skydd. Båtflyktingarna var ettexempel på detta. Där gick västvärlden in i en samfälld aktion för attgemensamt ta ansvar för de förföljda sinovietnameserna. Merparten av flyktingarna till kommer frånMellanöstern. Djupa inrikespolitiska stridigheter, tvångsanslutning av barntill armén i , hets mot vissa religioner och förföljelser av politisktoliktänkande är några skäl till att många människor flyi- från Mellanöstern.Mellanösterns olika flyktingar befinner sig pä sätt och vis i en liknandesituation som båtflyktingarna. Det saknas naturliga tillflyktsorter igrannländerna för iranier, en orimligt stor del av flyktingarna frånMellanöstern. bär också en orimligt stor börda; hälften avVästeuropas flyktingar bereds Av flera skäl är den naturliga tillflyktsorten för dem somflyr ur kaoset i . Utvecklingen i är oroväckande: Det pågår enkapprustning mot flyktingar där land efter land söker stänga sina gränser. Menansvaret för flyktingar är globalt. Den insikten delar med de flestaandra länder som skrivit under och som medverkat tillFN-deklara-tionen om de mänskliga rättigheterna. kan aldrig frånsvärasig sin del i det ansvaret. Inte minst kampanjen harvisat på hur starkt förankrad idén om vårt gemensamma ansvar för världensflyktingar är hos många människor. Länge nog har de europeiska regeringarna möttflyktingproblemet med en destruktiv attityd. Det är nu hög tid att i ställetgemensamt söka efter konstruktiva lösningar. Det är absolut nödvändigt medeuropeiska förhandlingar om hur ansvaret framför allt förMellanösternflyktingarna skall fördelas mellan länderna. verkar mycketlitet ha inträffat på den nivån. Världens 15 miljoner flyktingar är ett internationelltproblem som kräver internationella lösningar och samarbete. Jag villdärför fråga statsministern; Vilka initiativ planerarstatsministern för att åstadkomma konstruktiva förhandlingar mellan deeuropeiska regeringarna om hur ansvaret för flyktingarna skall fördelas? 1986/87:43av () till statsrådet om rättssäkerheten förflyktingar: Regeringens agerande på flerapunkter i flyktingpolitiken har skapat osäkerhet om asylsökande fill Sverigeverkligen åtnjuter den rättssäkerhet som lagen garanterar dem. trädde den s.k. DDR-överenskommelsen i kraft.Enligt östeuropeiska källor tillkom den på svenskt initiafiv. sade siginte kunna klara en "okontrollerad flyktingström". Vidare, enligtsamma källor, var det först sedan lovat underrätta berördaflyktingproducerande länder om atf "begränsningen nu rådde ifråga omasyl" som DDR ansåg sig kunna rättsligt försvara en vägran att getransitvisum för asylsökande. Detta villkor från lär enligtuppgift ha uppfyllt. Regeringen måste därför nu klarlägga för om detär riktigt att man har underrättat vissa flyktingproducerande länder om attbegränsningar nu råder i fråga om asyl, samt hur detta i så fall har skett. Detmåste också klarläggas vilka "begränsningar" det i så fall handlarom. Något som det också råder oklarhet om, är hur regeringenser på frågan om visum för asylsökande. DDR-överenskommelsen bygger på attsamtliga människor som önskar resa till genom DDR måste uppvisa visumtill för att kunna beviljas transitvisum genom DDR. Så löd det svenskakravet på DDR under förhandlingarna. Man var från svensk sida medveten om atfde människor det var fråga om i de allra flesta fall var asylsökande. Det vore därför välgörande med ett klart uttalande fråninvandrarministern huruvida det finns något tillfälle då en asylsökande, medsvenska myndigheterssamtycke, avkrävs visum för att söka politisk asyl i . Regeringen har kritiserats för att regelmässigt vägra asylåt vissa grupper, däribland statslösa palestinier, statslösa kurder, medborgarefrån , och medlemmar av den s. k. . I sittbemötande av kritiken har regeringen hävdat att man inte kan behandla en helgrupp generellt. Frågan är om det inte är just detta som regeringen ägnar sigåt. Med motiveringen att det t. ex. råder demokrati iBangladesh avvisas asylsökande från dessa länder, utan att deras fall synes haundergått någon mera noggrann individuell prövning. När regeringen hade fattatbeslut i några pilotfall beträffande asylsökande från iPakistan etablerades en praxis för hela denna grupp, en praxis som fungeradesom en klar signal för invandrarverkets vidare handläggning. Det har fått tilleffekt att polisen redan vid gränsen rekommenderade avvisning av dessaasylsökande, med motiveringen att de var Ahmadiyya-muslimer som angav devanliga skälen för asyl. avstod också från att ta överprövningen med den av regeringen etablerade praxisen som stöd för sitthandlande. Samma princip förefaller gälla också beträffande de statslösa kurdernaoch palestinierna. Det förefaller som om regeringen har åsidosatt principenom individuell bedömning till förmän för en generell behandling av medlemmar ide nämnda flyktinggrupperna. Därför vill jag be invandrarministern klargöra omhan vill verka för att återinföra en individuell prövning för asylsökände fråndessa grupper. Ett klart uttalande på denna punkt skulle vara mycketbetydelsefullt för invandrarverkets fortsatta praxis. Jag villdärför fråga invandrarministern: Är det riktigt att regeringenunderrättat vissa länder om att begränsningar nu råder i fråga om asyl? Vilka begränsningar rör det sig om i så fall? Kaninvandrarministern klart deklarera att ingen asylsökande skall behöva visum föratt komma in i och att detta även gäller de som reser via DDR? Harinvandrarministern för avsikt att verka för en återgång till individuellprövning för asylsökande från de i interpellationen nämnda grupperna? 1986/87:44av Per () till statsrådet om flyktingpolitiken; som Flykting 86-kampanjenkulminerade uttalade sig generaldirektören för statens invandrarverk i en tidningsintervjuom flyktingsituationen i . Det budskap som framfördes var att Sverigeinte klarar så många asylsökande som kommer . Därmed skulle vi i praktikenha nått ett slags flyktingtak. Därefter gick generaldirektörens närmaste man ut i massmediaför att försvara och förklara uttalandet. Hans kommentar kom attförstärka den bild tidningsintervjun med verkschefen hade förmedlat; att viinte skulle kunna ta emot fler flyktingar . Man kan med mycket god vilja möjligen tolka dessa uttalandensom en markering av att saknar förutsättningar och resurseratt ta emot fler flyktingar och ge dem ett mottagande av det slag som regering ochriksdag har beslutat. Om detta är riktigt hade jag kunnat ha förståelse för enframställning till regeringen om utökade resurser. upplevde många av de tusentals frivilligarbetarna ochbidragsgivarna uttalandena om stopp för den s. k. flyktingströmmen som ett slagi ansiktet. Den känslan förstärktes ytterligare av det alltför bryska svarettill prinsessan efter hennes påpekande om den olämpliga tidpunktenför dessa uttalanden. Kan verkligen sätta ett tak för"flyktingströmmen" till vårt land? Är det inte förhållandena ivärlden och i de länder som människor flyr ifrån som bestämmer"taket"? Vår rätt och skyldighet är att pröva hållbarheten i derasflyktingskäl och att bevilja dem asyl som har flyktingskäl. Vilka dessa ärbeskrivs i de konventioner som vi undertecknat och i de lagar som vi iriksdagen stiftat. Hur skulle vår regering och riksdag reagera om t. ex.Pakistan, och andra fatfiga länder skulle säga: "har vi fått nog medflyktingar. Vi har infe råd med fler flyende från , ,eller . Ni får fa er till eller vart som helst men intetill vårt utarmade land. Med våra miljoner flyktingar har vi för länge sedannått gränsen för vår förmåga. Vi behöver dess bättre infe riskera några sådanauttalanden från vare sig , eller andrau-länder. Vad de begär ärhjälp av UNHCR och därmed också från . bidrar i betydande utsträckning till sådan hjälpbåde med statligt bistånd och med bistånd från frivilliginsatser genom Flykting86 och de organisationer som står bakom denna aktion: , ,Rädda barnen och Röda korset samt en rad andra frivilligorganisationer medu-hjälp och mission på programmet. Men denna hjälp innebär inte att vi kanavsvära oss ansvaret för de flyktingar som söker sig till . Om vi förögonblicket inte har resurser att ta emot fler asylsökande så måste vi skjutatill mer. Vi måste helt enkelt dela med oss av de resurser vi har tillde människor som varken har land att visfas i eller resurser för en ny startefter flykten. Motbakgrund av det anförda vill jag fråga invandrarministern: Ärinvandrarministern beredd att ta avstånd från den uppfattning chefen förinvandrarverket framfört att har nått taket för möjligheterna att nu taemot fler flyktingar? Kan mednuvarande lagstiftning stoppa "strömmen" av asylsökande utan attbryta mot de konventioner som vi undertecknat? Vilka åtgärderär statsrådet beredd att vidta för att bidra till ett förbättrat flykfingklimati kretsar som ännu visar likgiltighet eller fientlighet mot asylsökande ochflyktingar? Vilka åtgärderavser statsrådet att vidta för att förbättra möjligheter att ta emotasylsökande och flyktingar? att vidta några åtgärder för att de ovan refererade uttalandena fråninvandrarverkefs ledning förbyts i en positiv medverkan i arbetet på attförbättra förhållandena och klimatet för asylsökande och flyktingar? 1986/87:45av () till utbildningsministern om de högskolestu- Prot.1986/87:7 derandes situation: 15oktober 1986 Den studiesociala utredningentillsattes . Att samhället skulle vara Meddelande om med och finansiera destuderandes uppehälle var då något självklart. Staten interpellationer skulleparallellt med en fri undervisning också erbjuda återbetalningsfria bidrag somi huvudsak täckte studenternas utgifter . Utredningenupptäckte ett samband mellan skuldsättning och socialbakgrund. Studerande från arbetarhem var i mycket högre grad skuldsatta änstuderande från direktörshem. Ett generöst studiemedelssystem var helt enkelten jämlikhetsfråga. Det förslag som antogs innebar ett generellt bidrag tillde studerande kompletterat med ett inflationsskyddat lån. Bidragsdelenpresenterades av utredningen som ett första steg mot en studielön fill allauniversitetsstuderande. Utredningens ordförande hette . De förbättrade ekonomiska villkoren och den utbyggdahögskolan öppnade dörrarna till högre utbildning för fler. En bidragande orsaktill att fler tog steget var den goda ekonomiska lönsamheten. Den lockade ävenbarn från hem utan studietradition att söka sig till högre studier. Den socialasnedrekryteringen till högskolan minskade därför kraftigt . Sedan desshar situationen för akademikerna dramatiskt försämrats; är av det totala beloppet bidrag jämfört då systemet infördes. Visserligen räknades studiemedlen upp i takt medinflationen men bidragsdelen är inte knuten til! Det var baralånedelen som skrevs upp. En student har nudärför realt större studieskuld än en student . 6 %av alla som började betala tillbaka på lånen 1985 hade en skuld på över 100 000kr. 1981 var det O %. Köpkraften och därmed förmågan att betala tillbaka lånenhar för många akademiker minskat . Det finns vissa gruppersom fått uppleva en 40-procentig minskning. Väldigt få har fått några realaökningar över huvud taget. Det större antalet vuxenstuderande som uppbär studielånunder både gymnasie- och högskolefiden har ökat antalet studerande med höga studieskulder.