prot · GA09130 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag frågarom inte socialdémokraterrta och litar på att kriminalvårdsstyrelsenhar den kompetens som behövs för att göra en sådan bedömning. Min artdra fråga är; Vad är det som skiljer ochDartmark från och som gör att samhällstjänsten fungerar bra där medanvi i inte ens kan våga oss på en försöksverksamhet? Jag villgärna ha svar på dessa två frågor. Anf.172 () replik; Jag skall börja med att svara på frågor. Visst litar vi på ,' men vi tyckeratt det finns anledrtirtg att få en rejäl utvärdering av verksamheten i Danmarkinnan vi bestämmer oss för om vi skall införa samma verksamhet eller någontingliknande i vårt land. Det är ert metod som inte är alldeles ovanlig att manförsöker ta rätt på vad en reform irtrtebar så långt det är möjligt inrtan maninför den. Vi vet faktiskt inte vad det är som skiljer oss frånDanmark. Vi har mårtga likheter, mert vi har också i viktiga avseendert ganskaolika inställning i många frågor. Jag tycker att det är viktigt att vi görklart för oss inrtan vi inför en verksamhet - som en del i tycker ärbra och andra tycker är mindre bra - på vilka punkter vi skiljer oss åt och påvilka punkter vi kau artta att vi får en liknande utveckling. tror att jag skulle få bekymmer om detskulle visa sig att verksamhetert med samhällstjärtst är bra i . Jagtror inte att det blir så bekymmersamt. Vad jag då kommer att få är litet merkunskaper i frågan, och det är sällan bekymmersamt. Det är ofta vi sompolitiker ställs inför avvägnirtgsffågor, där vi måste väga positiva ochnegativa effekter för att få fram vad som överväger och kunna fatta ett beslut.Det är ingertfing kortstigt med det. Dert avvägningen är jag för min del bereddatt göra den dag vi har ert utvärdering av samhällstjänsten från Dartmark, omfrågan skulle bli aktuell igen. Jag instämmer i vad sade, nämligen attdet är bra, inte minst för den enskilde, att det firtrts en press som innebäratt det inte äi- alltför lätt att hoppa av ett vård- öch behandlingsprogram.Men det firtns också i det system som regeringen har föreslagit och somutskottsmajoritetert stöder. Det firtns ju ett latent hot om ätt fåskyddstillsyncrt utbytt mot ett färtgelsestraff. Jag kahinte se anrtat än attden pressen är lika stor i det förslag som vi har lagt fram'som i de borgerligaparfiernas reservation. Tredje vice talrhannen anmälde attElving , och anhållit att till protokolletfå antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 173KARIN (): I regeringens proposition rörandekontraktsvård finns en grundtanke som kan sägas vara human och vars mening äratt i vissa fall nå en förbättrad samhällsanpassnirtg genom vård i stället förstraffverkställighet. Detta sker inom svåra områden som gäller rehabiliteringav brottslingar med allvarliga alkohol- eller narkotikaproblem. Det gäller nu att se upp med att kontraktsvården i denform som regeringen vill inte urholkar den generalprevenfiva principen vidrattfylleriets bekämpande. Det är en princip som många gårtgerställt sig bakom och som är ryggraden i den internatiortellt settframgårtgsrika svenska trafiknyk-terhetslagstiftnirtgen. För alkoholproblematiker har man i proposifiortcrt ansettsig kunna frångå normalpåföljden fängelse i tre fall, nämligen då detföreligger klart vårdbehov, då den filltalade påbörjat försök medrehabiliterande åtgärder och då denna rehabilitering skulle försvåras om dendömde berövades friheten. När det gäller indikationen klart vårdbehov sägs det attdet sällan erbjuder några svårigheter när den tilltalade själv förklarar sigvillig att genomgå behandling. Till detta fogas dock den märkliga reflexionenatt "redan den omständigheten att en person kunnat framföra motorfordonmed den höga alkoholkoncentration som enligt promilleregeln krävs förrattfylleriansvar anses utgöra eu mycket stark indikation på allvarligaalkoholproblem". Tar man propositionen på orden skulle detta väl betydaatt praktiskt taget alla rattfyllerifall kunde vara kvalficerade förkontraktsvård, vilket inte kurtnat vara meningen. De två andra kriterierna för villkorlig dom enligt HD:spraxis, nämligert att ert påbörjad rehabilitering skulle hindras om frivård ejmedges, får i riktlinjerna en mer uppmjukad upplägguing. Justitieministerrtfinner att en sådart hypotetisk prövning också i fortsättningert måste göras,men det är här fråga om vartskliga bedömningar som inte pressas alltför hårt.Det är onekligen en viss glidning från HD:s praxis som här redovisas. Justitiemirtisterrt hyser ej heller någon oro förgeneralpreventionens undergrävartde genom kontraktsvårdens införande vidrattfylleri, utan avger följande lugnande försäkran om reformens verkningar:Även om förslaget kan väntas "i någon utsträcknirtg" öka utrymmetför.att tillämpa kriminalvård i frihet kommer detta dock "knappast att genågra märkbara spår i statistiken". Fängelse kommer fortfarande att blipåföljden i det helt övervägande antalet fall. Utskottet delar dertna övertygelse. Det är ert försäkrartsom riktas till alla dem som tror på denallmänpreverttiort som ligger inuvarartde trafiknykter; hetslagstiftrting. Den tolkrtirtg av riktlinjerna sompresenterats och de ivriga rekommendationerna till domstolar, åklagare ochfrivårdsorgan ger nog.den uppfattrtingen att det kommer att sätta märkbara spåri stafistiken. Jag är dock djupt oroad över denna nya möjlighet tillpåföljd. Risken är uppenbar. Kontraktsvård kommer att kunna ges till s. k.vanliga rattfyllerister, rattfyllerister utan direkta missbruksproblem men meduppenbar nonchalans i sitt beteende i och med att de kört bil i alkoholpåverkattillstånd. Fängelsestraff är en tyngre påföljd än ett hastigt påkommetrehabiliteringsprogram, som kan utrtyttjas i vissa fall. Kontraktsvård m. m. Kontraktsvård m. m: När det gäller vårdsituatiouert är det märkligt att man ipropositionen endast redovisar förhållanden som var aktuella innan densocialtjänstlag som gäller trätt i kraft. Vårdsituationen är en heltartnan - det råder mycket allvarlig brist på vårdplatser. Plarterar manstatliga institutioner för denna vård eller hur har man tänkt sig att den skallske? Som förhållandena just nu är anser jag och femmedmotionärer från tre partier att det finns starka skäl som talar för att manbör avslå förslaget om införande av kontraktsvård inom rattfylleriområdet. Kontraktsvård i den utformuing den nu får förrattfyllerister, utan kopplirtg till villkorligt fängelsestraff, är olycklig.Framtiden får utvisa om vi irtte hade rätt. Tyvärr har inte utskottet delat vår uppfattning i det härfallet. Jag har inget eget yrkande, herr talman, mert jag avser att följautvecklingen när det gäller användandet av kontraktsvård förrattfylleriförseelser. 174HANS i (fp): har olika justitieministrar,riksdagsledamöter och samhällsdebattörer framhållit att fängelsestraff ärnedbrytande och att man genom färtgelsestraff ytterst sällan får någon attdefinitivt bryta med sin brottsliga verksamhet. Antalet återfall visar ocksåatt så är fallet. har mart sökt -efter alternativ tillfärtgelsestraff. Utredningar har lagt fram förslag som diskuterats ochförkastats. Vi har sett oss om i världen för att utröna vad andra lärtder karterbjuda i form av olika alternativ. Dessa lösningar har också förkastats då manmertat att de inte passar in i det svertska samhället. Vi är ju så olika allaandra. Det verkar som om vi vore olika så närbelägna länder som ochNorge. tror jag det finrts varken vilja eller förmåga tillförnyelse. skulle kunrta fatta beslut om alternativetsamhällstjänst. Vidare skulle vi kunna fatta beslut om enklare form av kontraktsvårdän dert som rtu föreslås. I samband med dom om villkorligt fängelse skulle det hafunnits klara besked; Du döms till si och så lårtgt färtgelsestraff. Eftersomdu missbrukar får du chartsert att slippa sitta i fängelse, under förutsättningatt du genomgår behandlirtg för ditt missbruk. Missköter du behartdiirtgen fårdu ta ditt fängelsestraff. Det voreden klara linjens politik. skall vi i stället besluta om en krårtglig form avkorttraktsvård, där man inte dömer till fängelse, mert väl talar om vadfängelsestraffet hade kunnat bli. Det är en typisk konstruktion av enjustitieminister som sannerligen inte kommer att gå till historien för sirtainsatser inom krimirtalpolitikert. Hur annorlunda var det inte när vi hade hanssocialdemokratiske företrädare som justitieminister! Då togskrafttag för att reformera kriminalpolitiken. Inom parentes måste jag även påpeka att det är beklagligtsällart vi ser detta statsråd när vi debatterar propositioner som hanframlägger för riksdagert. Han finns praktiskt taget aldrig i denna kammare. När det gäller samhällstjänst har jag under en rad av årtalat för detta alternativ, mest för döva öron. Ändå vet alla attsamhällstjänst har mängder med fördelar.Det är humant, det är konstruktivt, det är uppfostrande och det är framför alltbilligt - minst tjugo gånger billigare än färtgelsestraff. Självfallet är jag medveten om att det också finns vissanackdelar, men de uppvägs mångfaldigt av fördelarna. Ändå avvisas förslaget som vartligt avsocialdémokraterrta. Men har det skett en öpprting, och man håller endörr på glänt. Man vet att det har skett och sker en svärtgning av opirtionert.Många som för en del år sedan var negativa har ändrat uppfattning, ochsnart återstår bara socialdemokraterna. Mén jag är medveten om att det kommeren svängnirtg även där. Det är beklagligt att det skall ta så och attså mårtga mänrtiskor skall bli än mera brottsliga i våra fängelser. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1986/87:15om kulturminnesvård (prop. 1986/87:100 delvis). 175HÅKAN STJERNLÖF (m): besöktekulturutskottets ledamöter och några andra slott igranrtskapet. Ärtdamålet med resan var att ge ledamöterna én uppfattning om detunderhåll som sker och de krav som kan komma att ställas . Luftförorertingarna är nu ett allvarligt hot mot dessaslott. Balustraderna kring har mart nödgats stadga för att deinte skall falla ner. Naturstenert angrips hårt av förorenirtgar, som också tarsig irt gertom de otäta förtstrert och angriper inventarier.Byggnadsställningar kring i vittnar om atträddningsarbete pågår. Tillsammans med annan informatiort från skilda delar avlandet vet vi att vi står inför mycket stora problem. Om värdet av att skyddadessa byggnader och föremål råder inga delade mcrtingar. Att luftföroreningarna har en starkt negativ betydelse försöndervittring av värdefulla kulturminrtcrt, skulpturer och museiföremål ärveteuskapligt fastlagt. Däremot är vi inte så säkra på hur restaureringarrtaskall gå till. För att återställa skadade föremål saknas ofta också pengar. Trots betydartde forskningsinsatser för att belysa dessafrågor finns fortfarande stora kuuskapsluckor. Vilkert metod som är bäst lämpadatt använda för att rädda dekorativa stenpartier i våra kyrkor ellerkonsthistoriska klenoder som portalskulpturer vet vi inte. Över huvud tagethar forskningen på det teknisk-arttikvariska området varit eftersatt. Det finnsskäl att ägna denna forskning extra uppmärksamhet. Den resursförstärkning för uppbyggnadert av kuuskaper omluftföroreningar och försurningens inverkart på kulturminnert ochkulturföremål som forskningspropositionertföreslår är en mycket god början. Isammanhartget är det också viktigt att påpeka vikten av tillgång till skickligayrkesmän med kunskaper om äldre byggnadsteknik och materialteknik. En del avsamhällets utbildningspolifik bör vara att svara för att nya generationer-finnssom är redo att ta över. Vårtsamhälle innehåller mycken kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Staten gerstöd genom fördelaktiga filläggslån för att möjliggöra bevarande och ombyggnad.Behovet av lårt överstiger den av bostadsministern föreslagna medelsramen. Detär därför välkommet att på moderat initiativ höjde ramen med 10 milj.kr. till 90 miljoner. Jag har berört vård av de kulturminnen vi ser omkring oss i form avbyggnader och skulpturer. Men vi har också betydande kulturskatter fördolda ivåra marker och i s: k. kulturlager. Förhoppnirtgsvis ligger de där skyddadeoch i bästa förvar. Om dessa forrtlämrtingar vet vi en hel del, men vi bordeveta mer. Detär nämligen viktigt att betydande kunskap inhämtas genom arkeologiskaundersöknirtgar i syfte att ge länsstyrelserrta,säkrare uuderlag vid bedömningav tillstånd till borttagande av fornlämningar. Informationen om förekomsten avfornlämningar måste med andra ord vara så omfattande som möjligt för att gekunskap inför planerad markanvändning. Artsvaretför vården av våra fornlämningar ligger hos . Möjlighetatt utföra detta arbete ges i viss utsträckning genom arbetsmarknadspolitiskainsatser. För att fornvårdsarbetet skall kunna utföras i erforderligomfattnirtg och kuurta plarteras rationellt är det att föredra att medelöverförs från AMS och beredskapsarbeten direkt till ämbetet som ett reguljärtstöd till fornminnesvårdert. Påmånga orter med äldre stadskärnor finns betydande fornlämnirtgsföre-komster.' Isamband med exploatering vållar undersökningskostnaderna problem. Grundregelnär att det arbetsföretag för vars skull fornlämningen skall tas bort ocksåskallbära kostnaderna för den undersökrting som bedöms vara önskvärd. Detär ofrånkomligt att vissa fornlämningar måste tas bort för att ge möjlighettill förändrat utuyttjande av marken. Arkeologiutredningert har funderat påsaken och har också lämnat en del förslag till en lösnirtg inom nuvaranderegler för att därmed undvika att belasta exploatören med höga kostnader för dearkeologiska undersökrtirtgarna. Ipropositionen föreslås vid byggande att tilläggslån kan erhållas för attfinansiera arkeologiska undersökrtingar. Låncrt är dock begränsade tillbostadsfastigheter. Vi finner detta vara en begränsnirtg som inte kan godtas.Lånemöjligheter måste gälla oberoende av byggnadens ändamål. Imånga fall visar det sig att uudersökrtingar av fornlämrtingar kan blioförutsett dyra. har i vissa fall möjlighet att.fördelakostnaderna mellan staten och företaget. Detta sker av ekonomiska skäl ialltför få fall. Vi föreslår därför att för detta ändamål anslaget underKulturminnesvård höjs med 3 milj. kr. Detär som svarar för de arkeologiska undersökningarna. Vianser att även andra institutiouer med vetcrtskaplig kompeterts både härhemma och i utlandet borde ges möjlighet att inkomma med anbud. Det skulle gevetenskaplig bredd åt verksamhetert, vidga de interrtatiortella korttakternaoch dessutom kuuna tjäna som en värdefull kostnadspress. Vad jag anfört speglar moderata samlingspartiets syn påkulturminnesvården. Det utgör också argument för våra ställnirtgstaganden ireservationerna nr 1 och 3, till vilka jag yrkar bifall. Frågor rörandekulturminnesvården är föremål för en översyn som skall leda fram till ensärskild kulturminrteslag. Dert beräkrtas att föreläggas underkommande . Vi får då anledning återkomma till dessa viktiga frågor. 176 (): har stora framsteggjorts på kulturmirtrtesvårdens område. Det finns én ökad medvetenhet omkulturvärdenas betydelse för en god livsmiljö. Kulturminnesvårdens deltagandei samhällsplanerirtgert skapar också rtya förutsättuingar för en bredsamverkan.krirtg kulturarvet och dess bevarande: Detta ställer dock nya krav påföreträdarna för kulturminnesvården när det gäller kunskapsuppbyggnad,säkerställandeinsatser, vård och information. I budgetpropositionert redovisas pågående arbete med atteffektivisera och bredda insatserrta inom kulturminnesvården. Detta skall ske isamverkan mellan flera departement. Det föreligger också förslag från omomorganisation av ämbetsverket, vilket bl. a. innebär inrättande av ertsärskild erthet för kulturmiljöfrågor. Det finns ett stori behov av att dessaallt viktigare frågor får en stark markering. Tyvärr nämns inte behovet avökade resurser i sammarthanget. Det är i stället åttonde året i följd somriksantikvarieämbetet måste tillämpa det s. k. huvudalternativet ibudgetarbetet. har det tydligen varit svårt att hittalämpliga sparobjekt. Besparingarna har gått ut över så viktiga områden sombidrag till vård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse ochfornminrtesinventering. Den statliga delen av kultursektorn är glädjande nogundarttagen från besparingar. Mert tyvärr gäller irtte detta skydd den härdelen av kulturen, som i synnerhet avser vården ay vårt kulturarv. Folkparfiets öch certterns företrädare i kulturutskottetkan irtte acceptera ert fortsatt urholkning av anslagen tillkulturminnesvårdert och motsätter sig därför besparirtgcrt ibudgetpropositionen. Jag yrkar bifall till reservation 2. Anf.177 (): Det skall ju helst vara korta debatter i kammaren så härårs, särskilt som det kan få en positiv inverkan på vårt liv efter . Idet läget blir det i allmänhet fid bara för sådant som skiljer oss åt. Inteunderligt sedan att det är vanligt att människor tror att politiker baragrälar. Det finns emellertid i politiken exempel på frågor som ärrtog så viktiga men där enighet råder. Av tidsskäl förbigås dessa frågor oftamed tystnad. Jag väljer , herrtalman, att ägna min taletid åt det somär viktigt i det här betänkandet, oavsett om vi på dessa punkter är oeuigaeller ej. Reservationerna vill jag först, med hänvisning till vad som sägs ibetänkandet, yrka avslag på, som jag vill yrka bifall tillutskottets hemställan. I betänkartdet behandlas bl. a. regeringens förslag medanledning av arkeologiutredningens betänkande. Rent materiellt inrtebär dettahöjrting av vissa anslag, t. ex. o en höjrtirtg av anslaget förbillighetsprövning enligt fornminneslagens regler om kostnadsansvar för arkeologiskaundersökningar, o ökatstatligt ansvarstagande för arkeologisk prospekteringsverksamhet, o ökat artslag tillriksantikvarieämbetets metodutveckling inom undersökningsverksamheten, o en engångsanvisning, bl. a. förutvecklirtg av kulturminnesvårderts ADB-verksamhet, pch o ökademedel för forrtminnesinventering. De riktlinjer som vi förväntar ossatt skall godkänna innebär bl. a. att det även framgent skall varaett allmänirttresse att fornlämnirtgar får förbli orörda av exploateringar. Nären fornlämnihg ändock tas bort, skall all kunskap tas till vara.Forminneslagens regler om kostrtadsartsvar är väl ägnade att främja en rimligavvägning mellan intresscrta att bevara och ta bort, vilket innebär att ingaändringar bör företas när det gäller kostrtadsan-svaret. Det finns docktillfällen då nuvarande avvägning inte fungerar särskilt väl - främst i sambandmed exploaterirtg av äldre stadskärnor. Det var därför förslaget om tilläggslåntill arkeologiska undersökningskostnader vid bostadsbyggande kom till. Detbeslutade vi i riksdagert med stor majoritet i enlighet medbostadsutskottets förslag. forrtminnesinventering har storbetydelse för att kommunernas och arbetsföretagens plartering skall kunrta skeutifrån goda kunskaper om var forrtlämnirtgarrta finrts. måsteomfattande exploateringar föregås av fördjupade prospekteringar. bör fä förstärkta resurser för attbära kostnaderna för vissa sådana prospekteringar. Detta ingår som en del avmotiven för att höja anslaget till . Vi skall docksamtidigt komma ihåg att dessa regler ingår i översynen av fornminneslagen. Detpågår således ert översyn av kulturmirtrtesvårdens speciallagstiftning så vifår, som mycket riktigt sade, artledning att återkomma tilldertrta fråga. I budgetpropositiortcrts bilaga 10, som ligger till gruudför detta betänkande, betonas betydelsert av de kulturkvaliteter som finns ien rik mångfasette-rad bebyggelsemiljö och i ett rikt kulturlandskap. Vården avallt detta ses som ett omistligt inslag i vår allmänna miljöpolitik. har ettarbete inletts i nied avsikt att studera möjligheterna att nålärtgre i fråga om tillvaratagande av kulturmiljökvalitéterna, genom att breddainsatserna och genom s.k. samordningsirtsatser över sektorsgränserna. Behovetav samordning över sektorsgränserna.är något som kulturutskottet lyft fram vidett flertal tillfällcrt - sertast då budgetpropositionen behandlades för ett årsedan. I regeringeris översynsarbete ingår planerna på en ny kulturminneslag.Det visar att regeringert strävar efter att förnya arbetet inom kulturminnesvården.Vi har i utskottet påpekat behovet av samordning över sektorsgränserna. . Detfinns en sak till som vi har framfört som ett starkt önskemål och som vii år valt att föreslå att ge regeringen till känna -nämligert behovetav ökade ordinarie anslag till för vård av fornlämningaroch kulturlandskap. Problemen på detta område har accentuerats i samband medneddragning av antalet beredskapsarbeten. Motionärerna har funnit det naturligtatt medel skulle kunna föras över från AMS till, i detta fall,. I utskottets betänkartde föreslås att skallbesluta att det får ankomma på regeringen att ta ställning till hur behovet avökade resurser för skall täckas. Detta är inte någort ny fråga. Den har tvärtom behartdiatsen gäng , både av arbetsmarkrtadsutskottet och avkulturutskottet. Så har varit fallet äveu . I sitt redan behandladebetärtkartde lyfte arbetsmarknadsutskottet först fram de fördelar arbeten inomnatur- och kulturminnesvården ger vid insatser av sysselsättningsskapandeåtgärder och förutsätter att de kommer att spela en sådan viktig'roll även iframtiden. Utskottet pekade sedan på de problem fluktuationerna iberedskapsarbetenas omfattning innebär för natur- och kulturminnesvården.Utskottet konstaterade vidare att det är artgeläget att försöka göra natur- ochkulturminnesvården mindre beroende än av insatser genom beredskapsarbeten. instämde till fullo i vadarbetsmarknadsutskottet hade att säga. Även delar vi dess uppfattrtirtg.Det för oss fram till ståndpunkten att det nu är ourtdgängligen nödvändigt attriksantikvarieämbetet tillförs ökade ordinarie resurser för vård avfornlämrtingar och kulturlandskap. Slutligen vill jag bara tillägga att här som på andraområden är det givetvis angeläget med effektivitet och ratiortalitet, sä attörtskat utbyte kan uppnås till så låg kostnad som möjligt. Därför är detviktigt med en utveckling av undersökningsmetoderna - det arbetet har redaninletts av och får nu utökade resurser. Överprövning i personalärenden m. m. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplcrtum.) 1986/87:17om överprövning i personalärenden (prop. 1986/87:84). Överprövningi personalärenden m. m. 178ALLAN (): En av hörnstenarna i vårt statsskick är attden dömande maktert skall utövas av skickliga, självstärtdiga och oberoendedomare. Domarkåren är rättsstatens sista utpost och är av alldeles särskildbetydelse då den enskilde i en tvist eller anrtan rättslig angelägerthet stårensam gentemot statert, kollektivet eller andra i styrka helt överlägsnakrafter. En central uppgift för domarkåren är att fullgöra denrättsliga kontroll av regering och riksdag som regeringsformert påbjuder genomstadgandet i 11 Överprövning i personalärenden m.m. kap. 14 §. Den norske professorn , som ägnatämnet stor uppmärksamhet i den utgivna , kommer närmast till slutsatsen att mycket beror av domarens egeninställning till att utöva lagprövning, en ståndpunkt som för övrigt nyligenfått sin bekräftelse av en av våra högsta domare (se vidare , SvertskJuristtidnirtg 1986 s. 621). Påpekartdet gör mig bedrövad å rättssamhälletsvägnar, därför att vakthållningen av den enskildes rättigheter tydligen inte ärlika starkt inbyggd i hjärtat hos varje domare. Kvaliteten på domarkåren beror i långa loppet självfalletpå yrkets attrakfivitet. Det gäller för domstolarna att locka tillsig de mestkompetenta juristerna och att därefter behålla dem. I sista hand måste det varaen angelägenhet för att värna om domarkårens kvalitet. Gällandeordning, enligt vilken det överlämnas åt arbetsmarknadcrts parter att bestämmaanställningsvillkoren för domarna, är för den skull tvivelaktig. Det är ickedessa organisationers ensak att genom lönesättning och liknande påverkakvaliteten hos våra domare. Att kraftåtgärder är av nöden här för att hindraden pågående åderlåtningen av domarkåren framgår bl. a. av dert moderatareservatiortCrt i betänkandet och av en interpellationsdebatt . Detunderstryks också av en dramatisk ledare i av ,alltså från .