prot · GA09126 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:126 1 § Justerades protokollet för den 11 innevarande månad. 2 §Svar på interpellationerna 1986/87:234 och 239 om järnvägspolitiken har frågat mig vilka åtgärder regeringenavser vidta för att långsiktigt ge förutsättningar för att en starkt ökad andel av godstransporternasker med järnväg. har ställt följande frågor till mig; Vilka insatserbör enligt regeringens mening komma till stånd för att komma till rätta medförsummat underhåll och åstadkomma modernisering av det svenska järnvägsnätetöch SJ? Hur avserregeringen att trygga de regionalpolitiska målen vid utformningen av denframtida järrtvägspolitikeri? Vilka insatseravser regeringen att göra för att öka järnvägens andel av såväl gods- sompersontransporter? Hur kommerregeringert att ta till vara dert vilja till förnyelse och utveckling som kanfinnas bland de järnvägsanställda? Eftersom ochGörel Thurdin tar upp i huvudsak samma sak, nämligen SJ:s trafik ochjärnvägspolitiken, har jag valt att besvara interpellationerna i ettsammanhang. Jag vill först klargöra att jag delar interpellanternasuppfattning att det är angeläget att järnvägens resurser utnyttjas så långt detär möjligt. En effektivare och attrakfivare gods- och persontrafik är också enav förutsättningarna för att SJ skall komma till rätta med de ekonomiskaproblem som man brottats med under en lång följd av år. Som ett led i arbetet att utvecklas fill ettkonkurrenskraftigt och effektivt transportföretag har SJ inlett en omfattandeöversyn av sin verksamhet. Genom höjd rationaliseringstakt och ökadaffärsmässighet räknar SJ med att man kan förbättra sitt resultat med minst 1miljard kronor per är. Inom kommunikatiortsdepartementet pågår också, som jagtidigare nämnt här i kammaren, ett utvecklingsarbete med sikte på entrafikpolitisk proposition . Ett mål är här att säkerställa en fortsattutveckling av ett effektivt transportsystem som kan förenas med ettansvarstagande för miljö, säkerhet och regional balans. Med hänsyn till det pågående utvecklingsarbetet har jagingen möjlighet att för dagen närmare kommentera olika enskildafrågor. Låt mig dock klargöra att det är min avsikt att även i det fortsattautvecklingsarbetet fortlöpande ha nära kontakter med politiska partier,fackliga organisationer och andra berörda för att gemensamt dryfta denframtida järnvägspolitiken och söka finna gemensamma lösningar. Jag vill dock apropå interpellanternas oro förgodstrafiken nämna att som ett led i det trafikpolitiska utvecklingsarbetet haren rapport tagits fram som behandlar SJ:s kombitrafik. I rapporten konstaterasatt de kombinerade godstransporterna med bil och järnväg har mycket godamöjligheter att utvecklas till ett effektivt transportalternafiv under1990-talet. Detta gäller dock enligt rapporten endast om kombitrafiken ges derätta yttre förutsättningarna och om SJ kan svara upp mot marknadenskvalitetskrav. Rapporten visar klart att med de rätta förutsättrtingarnakan kombitrafiken öka effektiviteten i transportsystemet och bidra till attavgasutsläppen minskar och trafiksäkerheten ökar. Kombitrafiken kan också ledatill mindre slitage på våra vägar genom att gods överförs från fjärrtrafik pålandsväg till järnväg. Vi diskuterar nu inom ramen för det trafikpolitiskautvecklingsarbetet hur vi på bästa sätt kan skapa förutsättningar för en sådanfortsatt expansiv utveckling av kombitrafiken. Anf.2 (): Jag ber att få tacka för svaret. Vi är tydligen överens om att attraktivare godstransporterskulle förbättra SJ;s ekonomi, att SJ då måste uppfylla marknadenskvalitetskrav samt att avgasutsläppen och slitaget på våra vägar, med de rättaförutsättningarna för kombitrafik, minskar. av kväveoxidutsläppen, , kommer frånvägtrafiken. Av dessa kommer från den tunga trafiken.Det som avgör hur mycket dessa utsläpp skall minska är inte tekniken utanpolitikernas vilja att ställa krav, förmåga till internationell samordning ochinte minst viljan att förändra transportpolitiken. Medan vi talar dör skogen,och medan skogen dör lägger SJ ner godsbanor. Det märkliga är att SJ nu börjat ta saken i egna händeroch vid sidan av riksdag och regering genomföra nedläggningar avjärnvägslinjer. SJ stimulerar helt enkelt genom kraftiga rabatter godskundernatill att köra godset med lastbil till närbelägen järnvägsstation vidriksnätsbanor, i stället för att fortsätta att använda järnvägen direkt frånorten i fråga. Denna policy har SJ börjat tillämpa på egen hand föratt t. ex. få Bruk att lasta i i stället för i Gunnebobruk -så kunde trafik på godsbanan VästervikGunnebobruk upphöra -, för att få VolvoBM i att lasta i i stället för i - så kunde trafiken pågodsbanan VäxjöKvarnagården upphöra - och för att få kunderna i attlasta i - så kunde trafiken på godsbanan upphöra.Men regeringen har inte vare sig behandlat frågan eller fattat några beslut omnedläggning. Trafiken är bara "inställd" på grund av att kunderna harförmåtts att övergå till annan transportuppläggning. Så här fårdet helt enkelt inte gå till. För det första blir det svårare att lokaliserany industri till de orter som drabbas av indragna tåg. För det andra Prot. lastar SJöver vägslitage på samhället-staten. För det tredje har inte SJ rätt att bedriva egen regionalpolitik. Hur ser kommunikationsministern på just det är följande banor nedläggningshotade: StaffanstorpDalby: internt SJ-beslut på nedläggning.Kristianstad-Vittskövle; trafiken kvar till 1988. ; SJ villlägga ned. RefteleAnderstorp; SJ vill lägga ned. : SJ villlägga ned. : SJ har lagt ned 1986. : SJ har lagt ned 1987.Falköping-Tidaholm; trafiken kvar tills vidare. : SJ har lagt nedtrafiken 1986. FilipstadLesjöfors: SJ har lagt ned trafiken höstert 1986.Ludvika-Nyhammar: SJ har lagt rted 1986. ; förslag om nedläggning.Falun-Grycksbo: SJ lägger ned trafiken 1987. KarungiÖvertorneå: SJ har ipraktiken upphört med trafiken. : godstrafiken nedlagd 1986. Att lägga ned dessa banor är attstrypa tillflödet till det bannät som regeringen ur miljösynpunkt, urekonomiska och transportförnuftiga synpunkter vill ha kvar. Min viktigastefråga till kommunikationsministern här i däg är: Kommer regeringen att stoppadessa nedläggningar tills utredningen i kanslihuset är färdig? fattade beslut om att satsa 500miljoner på särskilt bärighetshöjande åtgärder i skogslänen. Detta projektberäknas pågå och alltså kosta 5 miljarder. Och det behövs säkert. Men detmåste då vara mycket vettigare att först, eller åtminstone parallellt, klara uthur järnvägen skall se ut och rustas upp, så att man inte gör ett dubbelarbetesom när det gällde banan . Först lade man ner flottningert,därefter rustade man upp banan för 70 milj. kr. för att frakta det som fordomflottats. Därefter lade man ner persontrafiken, som efter upprustningen kundeköras på marginalkostnaderna och flyttade över denna till ett vägnät som påflera sträckor inte var dimensionerat för detta. Detta måste tyda på ettobefintligt samhällsekonomiskt tänkande. Kommunikationsministern talar i svaret om kombitrafik. Sågör också SJ-företrädare, och så görs i departementets senaste pressmeddelande.Där har SJ också lyckats öka sin andel. Men hur ser kommunikationsministern påvagnslasttrafiken? Där har SJ tappat 1986. SJ har ca 200 nyckelkunder, som utgör baseu för framtidavagnslasttrafik. Kommer utredningarna i kanslihuset att se över dels hur manskall få behålla dessa nyckelkunder, dels hur man skall kunna skaffa fler? Hurskall man få mer vagnslasttrafik, om man lägger ner vagnslastnirtgen vidstationer som Linghem-spannmål-, Rimforsa-styckevaror-och Fågelsta-skottkärror- och om manlägger ner industrispår eller låter bli att bygga nödvändiga 125 I sade statsrådet att SJ skulle samarbetamed åkerierna för att utöka kombitrafiken. I pressmeddelandet sägerstatssekreterare att departementet skall bjuda in ,Swedcarrier och S-Combi till diskussion om kombitrafikens framtid. Är detverkligen meningen att skall lämnas utanför? Till slut: Kommunikationsministern talar omaffärsverksamhet och säger att SJ skall bli duktigare på att driva affärer. Menhur ser kommunikationsministern på den aspekten kontra den regionala hänsynsom regeringen så ofta talar om? 3GÖREL THURDIN (c): Jag får tacka kommunikationsministern försvaret på min interpellation. Det var i går exakt ett halvt år sedankommunikafionsministern och jag diskuterade trafikpolitiska mål. investeringari järnvägsnät och samhällsekonomisk lönsamhet. Av svaret då kunde man tro attnågot positivt var på gång. Mycket kan emellertid inte ha utförts, eftersom debesked som gått ut till svenska folket efter en lång vinter - eller snarare enlång dags färd - är att SJ har ännu större problem. Organisationenhåller på att falla sönder, det finns ingen riktig ledning och har tydligeninte funnits på ett tag, regionalpolitiskt orimliga förslag läggs fram på grundav att persontrafiken på järnväg är olönsam norr om m. m. I har det svenska folket kunnat följa enreklamkampanj om SJ, en reklamkampanj som går ut på att få oss alla att förståatt det finns personal på SJ som vill göra sitt bästa för att det skall avgånågra tåg. Tycker inte kommunikationsministern att det är anmärkningsvärt attstatligt anställda själva måste förklara att det finns ett mål med derasverksamhet? Jag tycker att det är beklämmande att ett statligt verk harhanterats så illa av både ledande politiker och ledande tjänstemän. Personal i den offerttliga verksamheten börjar känna sinajobb hotade därför att verksamheten får så mycket kritik utifrån. Det är intekonstigt att krav på privatisering växer fram i allt större omfattning, då detvisar sig att det som sker i offentlig regi både blir fruktartsvärt dyrtoch enligt rapporter har dålig effektivitet och därmed dålig lönsamhet. Orsakenfinns att söka inte bara hos beslutsfattarna utan också i att en centraliseradorganisation är ineffektiv. Men den finns också att söka i det förhållandet attde politiska målen hanteras felaktigt. lade trafikutskottet fram ettbetänkande. Där hänvisades till en proposition 1984/85 om SJ som syftade rationalisering och effektivisering av och verksamhet. Jagtror inte att personalen har upplevt att dét skett någon effektivisering. Jagvet att många anställda inom anser att ansvar och beslutsfattande måstedecentraliseras. Det får inte vara så att om något inträffar, t. ex. att etttåg spårar ur, måste man ringa till en central lednirtg för att höra vad somskall göras. Det måste firtnas beredskap för sådana åtgärder redan från början.Det måste vara så att personal har rätt att fatta beslut i akuta situationeroch även annars. I fjolårets betänkande avstyrktes en motion fräncertterpartiet om att regionalpolitiska hänsyn alltid måste tas i samband medinvesteringar inom kommunikationsområdet. Motiveringen frånutskottsmajoritetens sida var att statsmaktenskall ta regionalpolitiska hänsyn: framstår detta avstyrkande som mindrevälbetänkt. Jag vill ta fram som exempel på ett land som kanregionalpolitik. I ökar man servicen och turtätheten, om människornaupplever att det är svårt att bo kvar. Men i minskar vi den! Varför?Jo, det måste ha att göra med att våra ledande politiker inte vet innebörden avorden nationalekonomi och samhällsekonomi. Här delas landet in i två delar, trefjärdedelar av landets yta där investeringar anses samhällsekonomiskt olönsammaoch en fjärdedel där de är samhällsekonomiskt lönsamma. Såvitt jag förstår har regeringen för avsikt atttillsammans med de övriga partierna förbättra och utveckla SJ. Det framgår avinterpellationssvaret. Vi efterlyser dock från sida en parlamentariskutredning även här,', därför att regeringen själv inte klarar av så här storafrågor utan en, parlamentarisk förankring. har vi upplevt attregeringen så fort problemområden uppstått har hänvisat till kommandeproposifioner. Vad som för mig framstår som märkligt är att regeringeninte har haft någort egert beredskap för att lösa problemen. I valet stoddet klart för alla att en socialdemokratisk regering skulle vara den endahandlingskraftiga, att en socialdemokratisk regering skulle ha svaren på allagåtor och lösningar på alla problem. har det gått ; Man kan säga att nihar haft 44 -H på er. har tillsatt utredningar ombl. a. perspu-trafikert till norra . I det senaste betänkandet sägs, attom järnvägsförbindelserna till norra skall byggas ut så att de svararmot högt ställda krav, förutsätter det snabbtågsstandard till ochutbyggnad av ostkustbanan mellan och . sägs ibetänkandet att alternativ skall tas fram och belysas där endast buss och flygfinns till och från Norriand norr om . Jag hoppas att det inte blirsom med energipolitiken och sagan om mäster skräddare. Den sagan slutar medorden: Det bidde inte ens en tumme. 4Kommunikationsminister : Herr talman! Det är alltid intressantatt diskutera järnvägsfrågorna och järnvägspolitiken med företrädare förcenterpartiet. Det råder inget tvivel om att representanter alltidtalar mycket varmt om jäi-nvägsfrågor-na och om att vi behöver satsa påjärnvägen i olika sammanhang. Vi som lyssnar får naturligtvis utgå från dessaanföranden och förutsätta att det inom också finns en vilja att levaupp till de krav som detta innebär. Jag vill dock göra en randanmärkning, när om SJ:s elände under - det var 44 -I- -, och påminna omatt det fanns då faktiskt hade ett avgörande inflytandeöver järnvägspolitiken i landet, först och främst i regeringsställning ochunder en period också direkt i . Jag sysslade intemed järnvägsfrågor , men jag måste säga att jag inte har någotintryck av att det skedde någon rejäl satsning på SJ . Det fannsfaktiskt ett tillfälle när man kunde ha levat upp till sina föreställningar omen nysatsning på järnvägen. Jag kan inte minnas - och jag tror inte hellernågon annan kan det - att det skedde någon radikal omläggning avjärnvägspolitiken då centernstyrde i kanslihuset. Det är väl snarare så att en hel del av de problem som SJhar har funnits under en ganska lång följd av år, och följaktligen ocksåunder de år och när hadeansvaret för SJ;s utveckling. Jag kan inte uttala mig om alla de.bandelar som räknade upp och som antingen var föremål för diskussion ellerhade varit föremål för någon form av beslut i . En del av dessaärenden hamnar på regeringens bord, och jag är medveten om att det ibland kartvara fråga om svåra avvägningar om vilka godsbanor som SJ skall fortsätta atttrafikera och vilka man inte skall trafikera. Men när det gäller ärenden somhamnar på regeringens bord är det inte ovanligt att det kan röra sig om banordär det passerar en vagn eller liknande. SJ upprätthåller trafik pågodsbanor där man kör en vagn eller kanske t. o. m. mindre.-Det kanhända att man i vissa fall skall upprätthålla även en så låg trafik. Det sägervi också i regeringen. Men jag tycker inte man skall försöka få folk att troatt det har någon avgörande betydelse ur miljösynpunkt om en vagn gåreller inte. Om järnvägen och SJ skall ha någon betydelse ur miljösynpunkt,måste man vara med och konkurrera på de områden där de stora transportflödenagår. Det är ju som masstransportmedel för gods som järnvägen har sin storafördel. Det är ingen idé - i varje fall inte ur miljösynpunkt - att vi härtvistar om en eller annan vagnslast på någon udda bana där trafikförutsättningarnahar ändrats, om vi inte förmår att angripa de stora transportflödena, sominnebär att det rullar i väg massvis med långtradarlaster. Det ärdärför som vi tycker att man, om SJ skall ha en framtid - och vi är övertygadeom att SJ kan ha en framtid - skall satsa på att utveckla järnvägen, bl. a. ikombitrafiken, i de system och i det godsflöde där det finns ett rejältunderlag. Detta är huvudlinjen i de diskussioner som vi nu för om SJ. Jag tycker inte att tidpunkten är särskilt lämplig för atti anslutning fill dessa interpellationer ha någon allmän debatt omjärnvägspolitiken. Vi har ju, som jag sade, bjudit in företrädare för partiernatill överläggningar om järnvägens framtid och också om vilka finansiellaförutsättningar SJ skall få för att kunna hävda sig på den transportmarknad somvi ser framför oss - inte på den som vi hade.i går; Med den vilja som centernhär visar utgår jag ifrån att i varje fall kommer att ställa upp på attskapa de ekonomiska förutsättningar som SJ enligt en enhällig styrelse behöverför att kunna utföra det transportarbete som SJ önskar utföra och för att kunnaspela den stora roll i morgondagens trafiksystem som SJ vill spela. Då är detbra att denna vilja finns i botten, men det vore tacknämligt om den fullföljdesi form av konkreta resultat. När det gäller de olika banorna, ,kan jag som sagt var inte kommentera dem. Men man har ju i varitganska överens om att ge de olika verken.en ökad självständighet när det gälleratt fatta beslut om sin egen verksamhet inom vissa ramar, och jag skulle viljaföreslå att tar en diskussion om dessa banor med centernsrepresentant i . Såvitt jag vet har han inte reserverat sig inågon större omfattning mot de beslut som har fattats. etteffektivare sätt att påverka besluten än att fillfråga regeringen om de beslutsom SJ har att fatta själv. 5 (): Ja, kommunikationsministern, det ärnaturligtvis på de stora banorna och de långa sträckorna som godstrafiken kangöra sig mest gällande när man för över den fill tåg- det håller jag med om.Men - och det är det som jag skulle vilja poängtera här - de storatransportflödena är beroende av matningen från de mindre banorna. Det gällerpersontrafiken men även i allra högsta grad godstrafiken. På ingen av de banorsom jag räknade upp är godsmängden så liten som en vagnslast . Detgäller 400 vagnslaster , 300 , 1 500 , 200 etc,och både kommunikationsministern och jag kan då räkna ut att det blir fleravagnar . Vad som är meningsfullt att diskutera är frågan;Kommer man från sida att lägga locket på när detgäller att bevara de godsbanor som finns och inte lägga ner någon mer banaförrän utredningen är färdig och man får se hur dessa banor platsar iframtidens järnvägsnät? Låt mig ta ett exempel. När var kommunikationsminister kom det ettförslag från SJ att man skulle lägga ner godstrafiken på bandelen . åkte dit och tittade. Det var inte fråga om mångavagnslaster , men den trafik som var beroende av järnvägen ärlivsviktig för och hela . Man tillverkar där sladdartill en sorts harvar som är alldeles för breda för att forslas på landsväg. Detfinns heller ingen uppställningsplats i som kan ta emot dem. Sådana härpraktiska saker har att göra med vanligt sunt, enkelt bondförnuft. Jag tyckeratt det är väldigt viktigt att man lägger sådana aspekter på de här problemen.Claes Elmstedt lade inte heller ner banan - . ligger bollenhos den nuvarande regeringen. nämnde jag inte förut, för jag hann inte, mendert är oerhört viktig för godset i hela västra delert av landet. Det finnsinget särskilt anslag till i årets budget, och det fanns inget , men urtder vår tid i regeringen fanns det. Tänker regeringen återinföradetta anslag? En annan sak som är viktig: hur är det medvagnslasttrafikert? Det fick jag inget svar på. Kombitrafiken ökar,vagnslasttrafiken minskar. Hur ser kommunikationsministern på detta och på SJ:s200 nyckelkunder? 6GÖREL THURDIN (c); Först vill jag påpeka förkommunikationsministern att aldrig har haft egen majoritet, varför dethar krävts att även andra partier har ställt sig bakom satsningar på Sverigesjärnvägar. Detta utgår jag från att kommunikationsministern är mycket välmedveten om. Statsrådet talar om sträckor där stora vagnslaster går.Jag har läst i en fidning. Framtida järnvägstrafiks medlemsblad, att strateginför SJ blir att än hårdare satsa på våra nyckelkunder. Den största ökningenkommer nyckelkunderna skogs-, stål-, verkstads- och kemisk industri att ståför. Vet man i var stora delar av dessa industrierfinns? finns iBergslagen och till stora delar norr om . Om man investerar för godstrafik, har man åtminstone ettjärnvägsspår, och då kan inte persontrafiken kräva exakt samma bedömningar -åtminstone inte i det gamla systemet; det blir kanske annorlunda om vi delarupp de olika verksamheterna. Industri betyder arbetsplatser, och arbetsplatser betydermänniskor. Alla har behov av en fungerande, miljövänlig transportsektor. Jaghävdar därför att det samhällsekonomiskt är lönsamt med järnvägskommunikationeräven i dessa övriga delar av landet, därför att vi har väsentlig industri kvardär och därför att många människor bor kvar där fortfarande. Man kan också se företagsekonomiskt på detta och säga attdet för varje företag som har etablerat sig utanför den mest överhettaderegionen är företagsekonomiskt väsentligt att det finns tillgång till bl. a.spårbundna transporter och att det finns en utvecklad strategi för samtligaföretag. Jag har nämligen en känsla av att det rent regionalpolitiskt finnsenormt stora potentialer som inte kan utvecklas och inte kan utnyttjas, därföratt kommunikationerna inte uppfyller de förutsättningar som krävs för attindustrin skall kunna utvecklas på samma sätt över hela landet. Man kan fråga sig: Är det och ASEA som skallbestämma trafikpolitiken och var investeringarna skall göras, eller är det politiker i riksdag? ' Jag går inte så niycket in på de allmännajärnvägspolitiska uttalanden som görs här. Dels är vi relativt överens ominriktrtingen, dels kommer vi att få tillfälle att diskutera detta i sambandmed de överläggningar som sker. Jag säger därför bara än en gång att jaghoppas att insatser i de överläggningarna står i överensstämmelse medden anda som företrädare här har givit uttryck för. Då tror jaginte att det blir så svårt att komma fram till en gemensam handlingslinje. När man talar om olika enskilda banor, vill jag bara sägatill att det som kommunikationsminister ivarje fall inte har varit fråga om att lägga ned bruksbanor, där det skulle gåupp till 1 500 vagnslaster . Det har inte handlat om dessa trafikmängder,och dessa banor har inom över huvud taget aldrig varitföremål för några överväganden om avveckling. I de få fall där det har gälltframställningar beträffande godsbanor har det rört sig om banor där detpraktiskt taget inte har fuunits någon trafik. SJ har i de flesta sådana fall igod överensstämmelse med vad orterts företag, och ofta också representanter förkommuner och länsstyrelser, anser kommit fram till en bättre trafiklösning förföretagen genom att upphöra med den ytterligt glesa godstrafik som har funnitspå de banorna. Om det är banor med det underlaget som talarom, tror jag att vi kan vara överens om att de dä inte behöver känna sigsärskilt hotade. Sedan undrar om man inomkommunikationsdepartementet vet var företagen har sirt verksamhet och var detunga och viktiga näringsgrenarna finns. Ja, jag tror att vi nog har ganska välreda på detta, eftersom vi för ständiga diskussioner med företrädare för justdenna del av näringslivetnär det gäller transporter och järnvägsfrågor. Efter att ha lyssnat till dessa inlägg undrar jag om GörelThurdin vet var SJ:s investeringar görs. Investeringarna görs nämligen just ide områden där det är mest angeläget för detta näringsliv att så sker. ex. nere i där man har kapacitetsproblem på ochnorröver kring Ange där man har kapacitetsproblem när det gäller godstrafikenfrån . Det är just i dessa områden som investeringarna görs.Investeringar sker också på kombitrafikens område, som i årets budget har fått200 milj. kr. för att kunna utvecklas enligt bl. a. näringslivets önskemål. Ni får bestämma er för om det är historiens SJ vi skallsyssla med eller det SJ söm näringslivet ställer krav på och införframtiden. För min del vill jag säga att det nog är den senare diskussionen somtrots allt är den viktigaste både för svenska folket och för : 8ANNA (): SJ:s krav på vilka järnvägssträckor som skallfinnas kvar kan inte vara viktigare än politikernas krav på vilka som skallfinnas kvar. Det är politikerna i riksdag som har ansvaret för att viverkligen får en bättre regional balans i detta land. Transportpolitiken spelardå en mycket stor roll.