prot · GA0988 · 1986-12-31 00:00:00 — Det gäller de investeringar som enligt företagen har behövts i nuvarandegruvor - och några förutsättningar för andra investeringar har ju inte funnits.Jag hävdar att detinte är brist på kapital som hejdar gruvinvesteringarna utan bristen påekonomiskt brytvärda fyndigheter. Satsningar på prospektering för att hittabrytvärda fyndigheter är utgångspunkten, och det är därför som regeringensatsar på prospektering för att hitta brytvärda fyndigheter. Och när sådanafyndigheter väl har hittats, blir det relevant att tala om investeringar igruvor. Vi måste naturligtvis först hitta malmen, innan man kan sätta i gångmed att bryta den. Jag förstår om , och vill att vi först skall öppna gruvor och sedan se om det finns någonmalm att bryta. Men det måste väl ändå vara en galen väg. 16JOHN (vpk); Industriministern säger att den som inte villtillstå att regeringen satsar på gruvnäringen inte vill veta sanningen - ochjag är således en äv dem. Men då måste jag säga att jag är i mycket gottsällskap. Den samlade gruvarbetarkåren - de fackliga organisationerna pägruvsidan -säger att staten inte tar sitt ansvar, att regeringen inte uppfyllerdet löfte man har gett om ett investeringsprogram - ett utvecklingsprogram - pägruvområdet. Det är vad gruvarbetarkåren har efterlyst, och när det gäller detkravet har vägrat att svara. Jag kanfylla pä med ytterligare bevis. sade , som är chef för ,följande på en gruvarbetarkonferens i . "1 regeringsförslaget från 1982 omdom 300 extra stödmiljonerna så fanns faktiskt ett löfte som vi måste påminnaom. Det stod nämligen i den propositionen så här; 'Ett investerings- och utvecklingsprogram för gruv- ochmetallindustrin kommer att utarbetas.' Det löftet måste nu omsättas i handling och det är ännuviktigare än vad det var 1982 att vi kan få ett program där man samlarresurserna och där man tillsammans från producerande företag, frånkonsumentberoende företag, ifrån samhället, kan lägga fast målsättningar somgör att vi kan uppehålla näringen på en offensiv hög nivå." Även tillhör alltså det här gänget som intevill veta sanningen. Det var ju de fackliga organisationerna, tillsammans medregeringens företrädare, som utarbetade detta program. Och det är de som harbegärt att detta program skall förverkligas. När det gäller ett långsiktigt utvecklings- ochinvesteringsprogram för gruvnäringen - vill ju fortfarande hävdaatt det är detta som ni sysslar med nu - vill jag fråga; Ingår då också det vii dag ser när det gäller i ett sådant utvecklingsprogram, när maninriktar sig på rikmalms-brytning, när man struntar i att förbereda nästa årsbrytning och när man diskuterar att eventuellt lägga ned smältverket iRönnskär? Anf.17 (): Industriministern försöker genom sina retoriska frågor attkomma bort från fakta. Jag tycker att han behöver påminnas av ossvästerbottningar om hur verkligheten ser ut i ett län som har en stor del avsin basnäring i gruvindustrin. Faktum är att det finns en stor oro här, och jagtror inte att den är obefogad, trots de satsningar som har gjorts. Man kanockså ifrågasätta om satsningarna har varit de rätta och om de har gjorts därde verkligen behöver göras. Vi har gruvor som är öppnade, och vi behöver inteöppna gruvor i vilka vi inte vet om det finns malm. Se i stället till att manbryter i de gruvor som är öppna och där man vet att det finns malm, men där detinte finns prospekteringsmöjligheter och möjligheter att kontrollera fortsattgruvdrift och att förbereda en fortsatt gruvdrift. Satsa pä det som finns ! Under mineraljakten i hittas ständigtfyndigheter, och det finns möjligheter att med det som vi har talat om -en fortsatt prospektering och en fortsatt kartering - hitta nyamalmfyndigheter. Det är inte så att vi västerbottniska riksdagsmän nonchalerarsituationen hemma i och av rent missnöje bara står här och klagar,utan vi har faktiskt underlag för den oro som vi känner, och den oron delas avdem som är sysselsatta i gruvnäringen i . Det är de människorsom kan näringen som har möjlighet att tolka vad satsningar kommer att gei framtiden, och dessa människor är djupt oroade. Det är alltså ingen kritik på lösa grunder som dettahandlar om, utan denna kritik är verkligen allvarligt menad. Jag hoppas attindustriministern på allvar tar tag i gruvnäringen i och i Västerbottensinland. Det är en näring som är värd att satsa pä. Den är samhällsekonomisktnödvändig. Det finns mänga skäl som talar för den. Ett skäl som är betydandenog är att vi behöver dessa arbetstillfällen, och behöver den malm somfinns i för att ha en tryggad framtid. 18ULLA ORRING (fp): Vi är inte så blåögda, industriministern, somdet kan verka. Vi har vår bostad och vi lever i . Vi känner folketväl. Vi känner till hur familjerna och ungdomarna har det, och vi känner tillden vardag vi lever i. Vi kan inte komma ifrån att statens anslag fill NSGminskat . Det har resulterat i minskad prospekteringsaktivitet.Det är dessutom klarlagt att länet är ofullständigt karterat. Stora delar avgeologiskt intressanta områden i länets inland saknar berggrundsgeologiska ochkvartärgeologiska kartor. För en ökad prospekteringsverksamhet krävs i förstahand ett gediget kartmaterial. Jag har tagit upp frågan fidigare i en interpellation tillindustriministern. Vi är väl medvetna om att det är en lång process innan ettutmål kan tas i anspråk. Vi vet, kanske bättre än industriministern, att detinte bara är att öppna en gruva och se om det finns malm där. Så enkelt går detinte till. Vi anser dessutom att nya malmtyper borde undersökas, liksommöjligheterna fill en satsning pä industriella mineraler och bergarter. Vi kan inte komma ifrån att den fasta prospekteringen hosSGAB låg på en betydligt högre nivå än vad den gjorde 1983, dåen ny regering Då minskades den till 40 milj. kr. Det här kommer att leda tillatt inland kommer att avfolkas ytterligare. Jag tycker att detvore intressant - och jag tror att många västerbottningar delar dennauppfattning - att få höra industriministern uttala samma förhoppningsfullalöfte som industriministern har utdelat till Bergslagen, nämligen: Vi skallinte lämna Bergslagen i sticket. Får också vi i höra attregeringen inte skall lämna i sticket? består av många små orter. Vi är ett riktdifferentierat län med många små kommuner. Alla behöver nu höra ett löfte frånindustriministern så att vi kan bo kvar där. Eller kommer vi att bli tvungnaatt flytta? Det vill vi veta . Regeringen tar sitt ansvar, och regeringen uppfyller sinalöften. Jag satt själv ordförande i den arbetsgrupp som utarbetade det nämndaprogrammet. Jag om någon borde veta vad vi beslutade och hur resonemangen gick.Det var en klar uppfattning i arbetsgruppen att innan man öppnar några gruvormåste man veta att det finns malm samt att man i första hand måste satsa päprospektering och få ett utvecklingsprogram. Detta har regeringen gjort. Regeringen har föreslagit fortsatta satsningar pågruvnäringen, framför allt inom nyckelområdena prospektering samt forskning ochutveckling. Dessa satsningar är ytterligare ett steg i det pågående utvecklingsprogrammetför gruv- och mineralindustrin. De förslag som regeringen har framlagt innebärökade förutsättningar för en gynnsam utveckling av gruvbranschen. Men, herr talman, vad kan jag göra om inte ,och vill läsa innantill i den näringspolitiskapropositionen? Jag kan inte gärna ha en personlig undervisning för dessa treledamöter och gå igenom siffra för siffra, när jag lagt fram ennäringspolitisk proposition på bord? Där kan ni läsa attsatsningarna på prospekteringsområdet fortsätter, att 96 milj. kr. avsätts förett program för utökad prospektering samt forskning och utveckling. Detprogrammet skall pågå . Programmet syftar till att öka livslängden hosbefintliga gruvor och mineralfyndigheter samt skapa förutsättningar för nya. Dessutom satsar vi 33 milj. kr. för forsknings- ochutvecklingsarbete i programmet Gruvteknik 2000. Det har varit av avgörandebetydelse för att vi har åstadkommit ett samarbete mellan gruvindustrin och gruvutrustningsin-dustrin,sä att vi därmed har kunnat få fram förslag som kan utveckla brytningsteknikenså att brytningskostnaderna kan sänkas och mycket annat. Detta är inslag i det stora programmet på 350 milj. kr.som skall pågå . Det är inget litet program- 350 milj. kr. Jagförstår inte om man har blivit så blind beträffande beloppen att man inte anseratt 350 milj. kr. är någon summa att komma med. Det är ju den summa som ingår iprojektet 2000 för att utveckla och förstärka den svenskagruvindustrin. Jag skulle på område efter område kunna ta fram insatsersom regeringen gör för gruvindustrin. Jag villalltså med kraft tillbakavisa de påståenden som har gjorts i den allmännadebatten och här att regeringen inte har något program för gruv- ochmineralindustrin. Jag förstod att tog litet illa vid sig när jagpåpekade att det inte är någon brist på kapital som hejdar gruvinvesteringarna,utan att bristen gäller ekonomiskt brytvärda fyndigheter. Det är därför som vigör nya satsningar på prospektering för att hitta brytvärda fyndigheter, ochdet är den delen av detta stora utvecklingsprogram som är sä viktig. När dessafyndigheter har hittats, dä blir det relevant att tala om investeringar igruvor. Vad jag ändå begär - om jag skall ställa några krav fränregeringen på enskilda riksdagsledamöter som debatterar de här frågorna - äratt de inser följande fakta; Man kan inte fortsätta med gruvdrift om malmen ärslut. Innan en gruva öppnas bör man veta om det finns någon malm att bryta. Hittillshar ni förnekat dessa logiska fakta. Vad sedan gäller investeringar i gruvprojekt vill jagframhålla att regeringen inte ser som sin uppgift att lägga fast någonlandsomfattande plan för vilka investeringar som skall eller bör göras inomgruvnäringen i . Vi gör inte så i andra industribranscher ellernäringsgrenar. Det vore i så fall att gå över från marknadsekonomi tillplanekonomi, och jag har förstått att åtminstone inte eller KarinIsraelsson har krävt det steget att skall lämna marknadsekonomin förplanekonomin. Det är alltså företagens ansvar att se till att deinvesteringar som bör göras verkligen kommer till stånd. Då har jag också getten bild av att vi har haft förhållandevis höga och jämna investeringar underåren 1983-1986 i gruvindustrin. Statsmakterna skapar, som jag harnämnt, genom olika insatser förutsättningar för att det skall kunna komma framprojekt, som kan leda till en utökad aktivitet inom gruv- och mineralindustrin. Jag vill återigen understryka att regeringen har ettambitiöst program för gruvindustrin. Men programmet ligger just nu påprospektering samt utveckling och forskning. Det måste vara den enda rimligavägen att gå - att först undersöka och se vad vi kan exploatera, att få framvad vi kan åstadkomma, inte att gå den väg som ni förespråkar, först investeraoch sedan se vad vi kan bryta. Talmannen anmälde att och att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt fillytterligare inlägg. 20 (vpk): Att man inte kan bryta malm där den intefinns trodde jag var så självklart att det inte skulle behöva sägas här italarstolen. Tydligen är förutsättningarna för debatten andra än dem jagväntade mig. Så till frågan om utvecklingsprogrammet. Industriministernhävdar att vi inte har läst den näringspolitiska propositionen riktigt, att viinte fattar det här, osv. Ja, det må vara en sak om inte jag fattar det, men iså fall är , chef för , lika illa ute. Inte heller han fattartydligen att regeringen arbetar med ett stort utvecklings- ochinvesteringsprogram för gruvnäringen. De fackliga organisationerna, med vilkaregeringen utarbetade programmet, har inte heller fattat det. ThagePeterson gör en stor siffercirkus av alla de här anslagen. dem inte,men enligt vad jag kan finna minskar man den statliga prospekteringsverksamhetenmed 10 miljoner . Då skall man också komma ihåg att kronanblir mindre värd som går. Man får allt mindre för den satsadekronan. Detta går inte att förneka. Sedan må man hålla på med att nämna siffrorfram och tillbaka tills det inte blir möjligt att reda ut det hela. Att det handlar om ekonomiska begrepp när det gällermalmen tror jag mig veta. Men om man inte har den långsiktiga syn pågruvnäringen som man hade , när man hade litet is i magen, utan sermycket kortsiktigt på årsredovisningar och vinster som är möjliga att göra, däblir det så att man struntar i gråbergsbrytning och i att t. ex. bereda förnästa eller nästkommande års brytning, och man bryter bara rikmalm. Man taralltså bara vara på russinen i kakan. Detta är väl ingen långsiktig mineralpolitik?Det är ju bristen på en sådan som möter så stark kritik från de anställda igruvnäringen . Jag tackar faktiskt för det erkännande som lämnat i kammaren, nämligen att man inte kan fortsätta en gruvdrift ommalmen är slut och att man innan en gruva öppnas bör veta om det finns någonmalm att bryta. Med den utgångspunkten går det kanske något lättare att föra kommandesamtal om gruv- och mineralindustrin. Drygt en tredjedel av det belopp som harfördelats ur programmet för ökad prospektering har gått till projekt iVästerbottens län, bl. a. djupprospekteringen i . De resultatsom har uppnätts pekar enligt på att djupprospekteringstekniken kanbidra till att lösa problemen med malmbasen i . Där har alltsåinsatserna givit effekt. Ett bolag, , har erhållitprospekteringsstöd för undersökning av en guldfyndighet i Björkdal. Dessaundersökningar har nätt så långt att bolaget förbereder ett beslut om attstarta brytning i denna fyndighet. Jag vill också upplysa om att NSG under innevarande är harsatsat 12 milj. kr. på egen prospektering i . Resultaten av denomfattande prospektering som NSG har bedrivit där håller nu på attsammanställas och utvärderas. Jag förstår inte vad har fått det ifrån attregeringen struntar i . Jag har som industriminister om inte varjevecka så fattat beslut som gällt insatser i Västerbotten.Länsanslaget har ökat från 40 milj. kr. till 60 milj. kr. sedan de borgerligalämnade regeringen. Det regionalpoUtiska stödet har gett betydande resultat iVästerbottens län. fram till nu har ungefär 1 200 nya jobb skapatstill följd av regeringens regionalpolitiska stöd till Västerbotten.Sysselsättningsstödet har gett resultat. Regeringen har lämnat stöd tillforsknings- och utvecklingsverksamhet. Regeringen har gjort en mängd insatser iVästerbotten för att utveckla och öka sysselsättningen i olikadelar. Jag förstår helt enkelt inte hur kan stå här i ochsäga att regeringen struntar i . Inte heller det stämmer medverkligheten. Jag villtillägga att det finns en hel del som man i kan göra själv påhemmaplan för att uppnå regional balans. Hela förstärkningen och utvecklingenbehöver inte skapas i kustkommunerna. Det finns också något som heterinomregional solidaritet. Överläggningen var härmed avslutad. Om friställningen av personal vid Kristinebergsgruvan iVästerbottens inland 5 § Svarpå interpellation 1986/87:170 om friställningen av personal vidKristinebergsgruvan i inland har frågat industriministernom vilka åtgärder som kommer att vidtas för att förhindra negativa effekter avden aviserade friställningen av personal vid gruvområde. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellafionen. Stora delar av gruvnäringen har problem somsammanhänger med en allt hårdare konkurrens från omvärlden. Ändradedriftsförhållanden och personalminskningar blir följden. Verksamheten ärdessutom lokaliserad till län och orter som redan har svårt att upprätthållasysselsättningen. Förhållandena i inger oro för framtiden,främst i inlandskommunerna. Kristinebergsgruvorna i kommun har under1986 minskat antalet anställda med 80 personer. , som ägergruvorna, har varslat länsarbetsnämnden om uppsägning av 145 arbetstagare. Ett50-tal personer beräknas sluta och övriga . Neddragningarna innebär att i månadsskiftetoktober-november 1987 upphör malmbrytningen i Näsliden. I Rävliden avvecklasdelar av verksamheten. Med de aviserade neddragningarna av personal kommer denåterstående delen av arbetsstyrkan att uppgå till ca 430 personer iKrisfinebergsområdet. Självfallet innebär detta stora omställningsproblem förde berörda. har därför redan inlett ett arbete medatt genom skilda arbetsmarknadspolitiska insatser underlätta för de berörda attövergå till annan sysselsättning. Arbetsförmedlingen har förstärkts, arbetsmarknadsutbildningenkommer att utökas och andra insatser förbereds. När det gällerutbildningsinsatserna kan den modell som arbetats fram i i samarbetemellan arbetsförmedlingen, , Metall, och Trygghetsfondenvara en god grund för insatser i . Även det pågående arbetslöshetsprojektet, projekt ,i kommun visar att goda resultat kan nås på orter med svagsysselsättning och hög arbetslöshet. När det gäller långsiktiga insatser för att stärkasysselsättningen vill jag peka på de förslag som lagts fram i åretsbudgetproposition. Regeringensförslag innebär bl.a. ökat stöd: - fill teknik-och utvecklingscentra - för utbildningoch forskning - förförstärkning av vägnätet med 575 milj. kr. Om friställningen av personal vid Kristinebergsgruvan iVästerbottens inland Kommunikationerna har stor betydelse för utvecklingen avolika regioner. gav regeringen , luftfartsverket, statensjärnvägar och i uppdrag att genomföra en långsiktiginvesteringsplanering. kommer att investera under1988-1990. Merparten av investeringarna ligger på telenätet. Regeringen haruttalat att det är angeläget att denna utbyggnad av kapacitet och introduktionav ny teknik sker så att en regional utveckling främjas. Vissa kommunala flygplatser har svårt att nå lönsamhet. föreslås till driftbidrag till sådana flygplatser. Vid fördelning avmedlen kommer regionalpolitiska mål att vara avgörande. Regeringen har av inlandskommunerna i länfått ett förslag till utvecklingsprogram för de inre delarna av länet.Programmet övervägs inom . Regeringen följer med uppmärksamhet utvecklingen inomgruvnäringen i och de följdverkningar pä personalsidan som kankomma. Under detta anförande övertog tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 23 (); Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministern för svaret påmin interpellation. Det är intressant att notera att arbetsmarknadsministernkänner oro för utvecklingen i inland. När man lyssnar påindustriministern kan man lätt få föreställningen att allt är gott och väl ochproblemen består i att vi från oppositionen svartmålar situationen. Det är helt klart att mineraler tillhör de ändligaresurserna. Nedläggningar av gruvor har fidigare ägt rum. Jag vill bara erinraom Adakgruvan. Då var förhållandet det att den brytvärda malmen var slut. Nyaarbetsfillfällen erbjöds då i närliggande gruvor. är situationen den lägger ned gruvor utan att först ha försäkrat sig om attmineraltillgångarna verkligen har tagit slut. Bristen på framförhållning genomneddragningar i prospekteringsverksamheten anses vara det mest stötande i denindragningsväg som äger rum inom gruvnäringen. För sedan gick ett tyst fackeltåg genomKristineberg. Samhällets 700 invånare gick man ur huse och möttes av 1 000andra, som med bussar och bilar kommit från bygden kring Krisfineberg. Det varalla de som oroades, de som bor i , och , de som bor i ,och . Genom sin närvaro bidrog de till en värdig manifestation,som syftade till att väcka intresse för den situation bygden lever i. När arbetstillfällen dras in i denna omfattning drabbasinte bara gruvarbetaren. Hela familjen, servicenäringen, skolan och kommunenfår helt ändrade förutsättningar. Redan innan de aviserade förändringarnarörande anställda inom gruvnäringen trätt i kraft, har dessa bygder svåraarbetsmarknadsproblem. Inte bara den privata näringen har minskat antaletanställda. Även AMS, som fidigare haft kontor i de flesta kommuner, harcentraliserat sin verksamhet. Det finns flera exempel som visar pä dennedrustning som skett. När man fittar på statistik som beskriverbefolkningsminskningen, finner man ytterligare bevis på den situation som råderi dessa bygder. kommun, med 4 193 invånare, har minskat med 29 personer.Norsjö kommun, med 5 397 invånare, har minskat med 48 personer, och ,som har 14 000 invånare, har minskat med 69 personer. Jag skulle kunna räknaupp alla kommuner med en stadigt minskande befolkning. Redan i den nuvarande situationen har det visat sig svårtatt klara en sysselsättningsökning. Inom pendelavstånd finns ingen attraktivarbetsmarknad. Arbetet finns där befolkningskoncentrationen är som mestbesvärande, i . Det var detta man visste om när man gick manur huse i . Av de åtgärder arbetsmarknadsministern redovisar är ingaspeciellt riktade till Kristinebergsomrädet. Antalet förtidspensioneringartycker jag talar för ett accepterande av äldreavgångar, och det är inte någotannat än ett nederlag. Övriga anslag behövs i inland.De skall ju delas mellan många skogslän. Jag skulle vilja att besökteSkelleftefälten och upplevde stämningen och förhoppningarna och även kampandan.Ett besök är naturligtvis inte tillräckligt, men det skulle visa att regeringenhar ett intresse även för denna del av . Varken sjöfarts-, luftfarts-eller järnvägssatsningar innebär direkta möjligheter att förbättra situafionenhär. däremot kunde göra mycket för att skapa arbeten. Sedan linbananstängdes går de tunga malmtransporterna på landsväg, och det kommer att märkasi form av ökad förslitning. När det gäller vill jag framhålla att anslagetunder kan ge underlag för utvecklingen av ny teknik. Det ärhelt naturiigt bra, men det kräver utbildad personal och det kräver ocksåarbetsuppgifter. Här kan mycket utvecklingsarbete ske, om bara viljan finns. Det är intressant att notera att ett paket förinlandskommunerna övervägs i . Här finns också förslag tillsatsningar på prospekteringar och utnyttjande av den malm som man kännerfill. Nog ligger det väl närmast till hands att utgå från att det är näringenpå orten som bör stödjas genom nya insatser. Är beredd att sätta sig in i våraproblem? Säg åtminstone lycka till! Vi skulle uppskatta om även Västerbottensinland blev intressant för regeringen - och då inte bara när det gäller attutöka naturreservaten. Det omtalade i , som är minhemkommun, är ett projekt som kan resultera i en förändrad inställningtill stödåtgärder i inlandskommuner och glesbygdsområden. Där får man sedansamla de anslag som finns i en pott och låta de lokalt, alltså pä orten,verksamma själva fördela medlen. Jag tror att det är att använda pengarna pärätt sätt. Jag tror också att det kommer att resultera i väldigt många egnainitiativ - och sådana finns det i dessa bygder. Man behöver alltså känna att även regeringen tror på denhär bygden. Man behöver känna att det inte bara är , Bergslagen ochandra områden i som är intressanta utan att även inlandär föremål för stort intresse från regeringens sida. Om friställningen av personal vid Kristinebergsgruvan iVästerbottens inland Om friställningen av personal vid Kristinebergsgruvan iVästerbottens inland 24JOHN (vpk): Steget är inte långt från föregåendeinterpellafionsdebatt till den här, som handlar om Kristinebergsgruvan. Det isig väcker också vissa funderingar. I föregående debatt sade industriministernatt det bör finnas goda utvecklingsmöjligheter för gruvnäringen i Västerbotten.Nu diskuterar vi hur man skall komma till rätta med de negativa effekterna avvad som sker inom gruvnäringen. Enligt min mening går det helainte rikfigt ihop. Förklaringen torde väl vara att det saknas en sammanhängandepolitik här i landet. Jag håller emellertid med arbetsmarknadsministern om attnu rådande förhållanden i - och då i synnerhet i inlandet - ingeroro. Jag har förståelse för de svårigheter som arbetsmarknadsministern har attbrottas med när det gäller att försöka lindra effekterna av gummiföretagetTrelleborgs omstrukturering av . Vidare noterar jag att arbetsmarknadsministern inteframför den till intet förpliktande uppmaningen att företaget skall ta sittansvar. I andra sammanhang har man hört och även sett vad det innebär. Vid SMVi innebar det att halva arbetsstyrkan försvann. Jag är inte emot attett sådant ansvar skulle finnas - tvärtom!