prot · GA0954 · 1986-12-31 00:00:00 — Vpk tillhör dem som inte anser att man kansätta sin lit till företagens egna uppgifter när def t. ex. gäller attinformera dem som bor intill farliga industrier. i , som jagtog upp inledningsvis, är ett exempel på ett område där' människorna borde harätt till fullständig information om vilka risker de och deras barn är utsattaför. Tror verkligen att företagen är helt tillförlitliga? Harvi inte genom en rad exempel snarare fåft bevis på motsatsen? Kemikalietillverkarna fick kalla fötter efter avslöjandetom stora brister i samband med de olika gasutsläpp som jagpekade på. De började då med att till kemiföretag och andra skicka ut en foldersom var avsedd för "de företag som bedömer att de har anledning attinformera de kringboende". Företagen ansåg att de genom ett slagsmodellfolder med lugnande och allmängiltiga besked fog sitt ansvar. För vpk ärdetta infe fillräckligt. Vi anser aft samhället, nu med lämplig hjälp avkemikalieinspektionen, skall ta informationsansvaret för att skyddamänniskorna i om'råden med farliga industrier och verksamheter. Jag ber att få yrka bifall tillvpk-reservationerna 1-5 i utskotfsbetänkandet om kemikaliekontrollen. Kemikaliekontroll m. m. Kemikaliekontroll m. m. AnL39 (): Frågan om kemikalieanvändningen i samhället är mycketviktig i många hälso- och miljösammanhang. Jag tror emellertid att man måste haklart för sig aft kemikalier inte enbart är någonfing negativt - av ViolaClaesson kan man lätt få uppfattningen aft det bara finns farliga kemikalier.Det finns kemikalier i samhället som är livsviktiga. Inom medicinen och äveriinom andra områden används kemikalier som är fill mycket stor nytta för oss.Detta gäller också miljöarbetet, Def som har behandlats i det nu aktuella betänkandetgäller bara.de hälso-och miljöfarliga kemikalierna, I fråga om demhar vi frän 1986 fåft en nyordning. Vi har antagit en ny lag, en sorts ramlag,i vilken fastslagits vissa allmänna krav som måste ställas på hanteringen avhälso- och miljöfarliga kemikalier. Vidare har vi inrättat en ny myndighet,kemikalieinspektionen, som redan i början av sitt arbete givit ut en hel delförordningar där lagens bestämmelser brutits ner till praktiskt mer hanterbarabegrepp. För att få en belysning av hur arbetet inom kemikalieinspektionenfortgår har jordbruksutskottet i samband med behandlingen av motionerna besöktinspektionen, och utskottet ställde sig i stort sett positivt till arbetetsuppläggning. Jag hade tyvärr infe själv möjlighet att delta i besöket, men jaghar hört - och def framgår också av utskottets betänkande - attjordbruksutskottet fick uppfattningen att kemikalieinspektionen hade arbetat påett bra sätt med hänsyn till givna förutsättningar och resurser. Kemikalieinspektionen har en mycket stor uppgift. Detfinns öyer 70 000 kemiska ämnen ute i samhället. Detta kräver naturligtvis en omdömesgill prioritering med hänsyn till de olika ärendenas vikt, I inspektionens uppgifter ingår bl. a, att ställa klara krav på företagen. är detklart utsagt i lagen att det är företagens ansvar att redovisa hur produkterna är sammansatta liksom att avsätta utredningsresurser för detta och att informe ra allmänheten. Det har redan nu slagits fast att det skall finnas eribestämd symbolmärkning på hälsofarliga produkter, även sådana som ger upphovtill irritationer i form av allergiska besvär och liknande. Vidare har förhandsgranskningen, som var det helt nya ikemikaliekontrollagen, påbörjats. Även om def ännu inte rör sig om sä mångaärenden har def kommit in anmälningar som man nu prövar ikemikalieinspektionen. Inom kemikalieinspektionen säger'man att den allmännamiljödiskussionen har medverkat till att användningen av de nya kemiska ämnenaår säkrare och bättre än den tidigare kemikalieanvändningen. Man säger vidareaft företagen nu mycket mer än fidigare prövar ämnena från miljösynpunkt, innande släpper ut nya produkter. Det är glädjande aft förhandsgranskningen fåttdenna allmänpreventiva verkan. Innan jag går in på reservationerna vill jagta upp eft par frågor som berörts i motioner men som inte föranlett någrakommentarer från utskottet. Deffinns vissa brister i kemikaliekontrollen, bl. a. närdet gäller användningen av de biologiska bekämpningsmedlen. Det har inteutfärdats några ordentliga riktlinjer för hur de skall bedömas. Utskottet sägeremellertid i betänkandet att man hoppas att den frågan kommer att prövas. En annan fråga som tagits upp gäller spridningen avkadmium, bl. a. på grund av att kadmium används i handelsgödsel. Def fannsfidigare ett förbud mot kadmiumanvändningen, men detta hävdes under denborgerliga regeringens tid. Användningen av kadmium var nämligen på grund avdess allmänna förekomst i samhället omöjlig aft kontrollera. har det emellerfidinförts mer detaljerade förbud, t. ex. förbud mot att använda kadmium förytbehandling eller som färgämne och stabilisator. Vårt beslut ombatferiinsamlingen och bidragen för tillverkning av mindre farliga batterier ärju också ett led i arbetet för att minska kadmiumanvändningen. Vi i utskottettycker att det är mycket viktigt att det arbetet fortsätter, eftersom kadmiumär ett farligt ämne som vi måste försöka bli av med i samhället. Åter till reservafionerna, som jag i klump vill yrkaavslag påsamfidigt sorn jag yrkar bifall fill utskottets förslag. Jag villgärna knyta den kommentaren till reservationerna att när det gäller t, ex, dekemiska bekämpningsmedlen så har arbetet med den problemafiken fortsatt hosmånga myndigheter. Man har lagt fram ett program för halvering avbekämpningsmedel,, bl, a, genom att tillämpa en bättre teknik vidanvändningen och en bättre rapportering när, risk för angrepp föreligger, säatt man kan sätta in bekämpningsmedel bara ur behovssynpunkt och inteplanmässigt, Kernika-lieiinspektionen har också utfärdat en förordning, där detklart sägs ifrån aft man inte får använda bekämpningsmedel så att de skadarmänniskor, Bekämpningsmedel får sättas in enbart mot skadeväxter och skadedjuroch alltså begränsas till sådan användning. Såväl berörda myndigheter som bl,a, SJ arbetar mycket aktivt med den här frågan. Vi må väl hoppas att dettaarbete skall leda fill en klar begränsning i användningen av bekämpningsmedel.Det pågår alltså mycket arbete. När det gäller frågan om information är det klart utsagt iförordningen från kemikalieinspektionen att det är företagen som har ansvaretför att informera, bl, a, därför att def är företagen som sitter inne meduppgifterna. Men till sin art kommer informationen att bli styrd av.kemikalieinspektionen,som genom kontroll och tillsyn också kommer att se fill att företagen verkligenutövar sin informationsplikt. Jag tycker det är lämpligt att man lägger, dettaansvar på företagen men att kemikalieinspektionen finns i bakgrunden och sertill att detta sysfem fungerar på rätt sätt. Man kan säga att produktregistret har varit ensocialdemokratisk honnörsfråga. Vi är mycket intresserade av hur det utvecklasfortsättningsvis. Vi har fått besked om att det andra steget i utvecklingenav produktregistret snart är klart. Därefter skall man göra en utvärdering föratt se hur rnan skall fortsätta med produktregistret och undersöka till vilkennytta det har varit. Eftersom det gäller så många kemiska ämnen har man fåttgöra en prioritering och först tagit med de mer allriiänf förekommande, farligaämnena. Det har alltså blivit en prioritering på detta område, där man ser tillatt man först och främst tar itu med de största riskerna. När det gäller reservationen om en behovsprövning avkemiska produkter är utskottet mycket bestämt emot att införa ett sådant systemsom vpk har föreslagit, nämligen att man bara skulle tillåta ett företagsprodukter av en viss typ- det är ju det vpk;s förslag innebär. Däremot är detmycket viktigt att den verkan som finns av ett kemiskt ämne och en produktprövas. KemikaliekontroU m, m. KemikaliekontroU m. m. kemikalieinspektionenär man också helt inställd på att det är en kemisk produkts verkan på miljönoch hälsan som skall prövas av kemikalieinspektionen. Om en produkt blirgodkänd är det inget som hindrar att olika företag saluhåller en sådan produkt,om produkten svarar mot de regler som kemikalieinspektionen har fastställt.Utskottet säger mycket bestämt ifrån att dét är på det säftet man vill ha enprövning av kemikalier. Jag vill gärna säga när det gäller de frågor ViolaClaesson tog upp att def är bra att miljöfrågor har fått en självklar ställningi samhället och i all samhällsverksamhet. Även om vi kan se att det finns falldär företagen sviker, såsom skett t, ex, i och i , är detmycket viktigt att riskerna för befolkningen mycket snabbt kan uppmärksammas, 1Landskrona t, ex. slog ju hälsovårdsnämnden verkligen larm, vilket också leddefill att man nu har tagit itu med de risker som funnits. Det är naturligtvisrikfigt att det inte räcker med vackra fraser. Samhället måste också kunnaställa bestämda krav på företagen, och det ger den nya lagstiftningen ochförordningarna möjlighet till. Men däremot år det infe så att myndigheterna taröver allt arbete med utredning av riskerna och med frågan om hur informationenskall föras ut. Där vill vi att företagen skall ta sitt ansvar. Det är alltsåinte fråga om att stryka företagen medhårs utan om aft låta samhället ha denställningen att det gentemot allmänheten står som en garant för att det sker enkontroll av användningen av kemiska medel. Det är emellertid företagen som iförsta hand skall stå för arbetet med att utforska på vilket sätt man skall fåfram bättre medel. Den nya lagen och de nya förordningarna är alltså inte baraett resultat av samma förslag som man har haft tidigare, utan här har faktisktförhållandena ändrats - det har skett en lyftning av frågorna. Även omkemikalieinspektionen under den korta tid som den har fungerat infe har kunnatgöra sig hörd så mycket utåt, har man där arbetat väldigt träget på att göranågonfing åt problemen. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillutskottets förslag. Vi kommer från jordbruksutskottets sida även ifortsättningen att följa kemikalieinspektionens arbete med mycket stortintresse. AnL 40 (vpk): Det är naturligtvis viktigt att vi i sådanahär församlingar och i skrifter m. m. som regeringen och miljöansvariga ger uttalar i de termer som jag nämnde fidigare, men jag menar aft detta måste följasupp av ett ansvar och ett aktivt agerande som inte alltid stämmer med de vackraorden. Annars är det fakfiskt bara fråga om något som kan kallas förpropaganda. Men jag vill också säga att det händer saker på miljöområdet ipositiv riktning. Det är bara det, herr talman, att utvecklingen ochmiljöförstöringen runt omkring oss går så förskräckligt snabbt och åt alldelesfel håll att vi inte hinner i kapp med de förslag och beslut som i dagföreligger. Framför allt gäller det besluten och handlingen i praktiken. Det ärdetta som så många människor, inte minst barn och ungdomar, upplever somnågonting fruktansvärt, även om de inte allfid kan formulera det på rätt sätt.Grethe och jag har i diskussioner om kemisamhället och i frågor somhör till detta argumenterat på liknande sått fidigare, så det är kanske ingenidé att nu breda ut sig. Jag vill bara saga att när barn och ungdomar intetror att de skall få leva fills de blir vuxna, bl. a. därför aft miljöhoten ärså stora, så är det en fruktansvärd dom över det samhälle där vi finns i ettparlament som shall ta vissa steg i rätt riktning. Det borde gå mycketsnabbare. När det nu ändå händer att def fatfas beslut här i positiv riktning,sker det infe i första hand därför aft vi har debatter med varandra här- kanskeinte alls därför- utan det sker först den dag då miljöopinionen är tillräckligtstark eller när verkligheten har sprungit förbi de politiskt ansvariga och detsker en katastrof, så att man måste omvärdera vissa ställningstaganden ochståndpunkter. skall jag mer konkret gå in på de reservationer ochförslag som vpk har avgivit och har kommenterat. Jag tycker attdet är bra om man nu börjar att verkställa beslutet om en halvering avanvändningen av bekämpningsmedel. Det är verkligen någonting som är efterlystoch där miljöopinionen har agerat kraftigt. Det är min uppfattning att dennahalvering måste ske ganska snabbt. Men det är också en fråga om vari dennahalvering består. Den debatt som jag och andra hade med ansvarigasocialdemokrater på området inför valet visade ju att när man då talade omhalvering av bekämpningsmedlen, så mätte man på ett sådant sätt att det inteskulle innebära en halvering av den besjirutade arealen. är det så starkakoncentrat av bekämpningsmedel, att om man jämför med förhållandena några årtillbaka och räknar på det missvisande sättet, i volym bekämpningsmedel, sålurar man de människor som har krävt en drastisk minskning avbekämpningsmedelsanvändningen. Jag skulle gärna vilja höra denna halvering. Så till informationen från företagens sida. ärdet uppbyggt så att företagen, framför allt kemi- oeh läkemedelsjättarna, är deenda som har så stora resurser som behövs för laboraf orieprover och förundersökningar - def är bara att konstatera. Varför behövs det då så enormaresurser? Jo, därför att kemikalieanvändningen är så oerhört omfattande. GretheLundblad nämnde själv några siffror. Vad jag och många andra frågar är: Behöver vi alla dessakemiska produkter och prylar? Är det människorna som har frågat efter dem,eller finns de bara därför aft företagen vill hitta nya nischer, som framförallt kemiföretagen har gjort sig kända för? Det behövs en behovsprövning och mer resurser tillkemikalieinspektionen, om man över huvud taget skall kunna kontrolleranågonting av den information som menar att vi skall lita på ochsom kommer, från företagen till människor som bor infill farliga industrierosv, har vi för många belägg på aft företagen infe sköter detta ansvar.De har helt enkelt alltför mycket att förlora på öppenhet, Def är också därför företagen, bl, a. Kemikontoret ochErik , har varit kategoriska motståndare mot eft öppet produktregisterdär var och en som är intresserad, t, ex, fackets eller miljöorganisationernasrepresentanter, huvudskyddsombud och andra, kan söka information. Länge krävdeju även socialdemokraterna tillgång till ett öppet register, men svek sedan. Hemlighetsmakeriet från företagens sida, som samhället tyvärr ställer upp på, innebär att man vägrar lämna ut informafion somkanske skulle leda till aft miljöopinionen blev ännu starkare pä det härområdet och Prot, 1986/87:54 Kemikaliekontroll m. m. 4 protokoU 1986/87:54-56 Prot.1986/87:54 14januaril987 krävdeverkliga förbud i praktiken, för aft man infe vill utsättas för de risker somkemikalierna medför. Jag vill som sagt ha besked av på några avde här punkterna, bl, a, om vad halveringen av bekämpningsmedlen innebär. AnL41 (): Jag tycker det är viktigt att här erkänneratt def har blivit ett mer aktivt agerande på detta område från kemikalieinspektionenssida. Jag vill påpeka att vi också har mycket mer aktiva hälsovårdsnämndernumera, och jag tror def betyder mycket aft man ute i kommunerna tar itu meddessa frågor. När det gäller halveringen av bekämpningsmedlen instämmerjag helt i att det väsentliga är att vi får en halvering av den aktivasubstansen och inte bara av volymen. Det har mycket rikfigt skett enkoncentrafion av ämnena. Det viktiga är att man bara använder bekämpningsmedlennär,det finns ett klart behov och att man inte gör det planmässigt,.ifall detskulle bli eft angrepp. Aft få bort den planmässiga besprutningen och heltövergå till behovsbes-prutning är den stora frågan, med en bättre teknikvid själva besprutningen, så att def inte kommer bekämpningsmedel på fel håll. Jag tycker inte att vi blint skall lita på företagen.Därför tycker jag det är bra att vi har fåft en kemikalieinspektion som kankontrollera och gä in med tillsyn. Men jag vill inte heller, som ViolaClaesson, alltid misstänka företagen. Det tror jag också är fel. Vi måstenämligen räkna med att den allmänna miljödiskussionen här i landet trots allthar påverkat många företag. De har fått ett helt annat ansvar och sätt attagera. De är också tvingade till def, på grund av att lagstiftningen har ställtdessa krav på dem. Det har faktiskt börjat vända. Det säger ansvarigatjänstemän på och kemikalieinspektionen som vi har talat méd.Företagen far ett större ansvar. De produkter man lämnar in för granskning ärbetydligt bättre än de vi fick börja granska . Den explosivautvecklingen av nya kemikalier har också stoppats. Jag skulle alltså vilja sägaaft det lagstiftnings- och utredningsarbete som är så kritiskmot har häften mycket stor förebyggande verkan, och det tror jag är det allraviktigaste. Sedan är det ganska klart, att även om det är företagensom skall fa laboratorieprover och företa undersökningar, finns def en sådan kontaktoch dialog mellan företagen och kemikalieinspektionen att man kan kommaöverens, så att det verkligen går information från företagen till kemikalieinspektionen. Till slut skulle jag vilja säga beträffande skyddsombudenatt man har gått den vägen aft myndigheter kan få veta vad det står iprodukfregisfret. Eftersom arbetarskyddsstyrelsen är en mycket väsentligmyndighet i detta sammanhang kan den begära in uppgifter om olika produktersskadeverkan, innehåll och sammansättning och med hjälp av dessa gä ut med rådoch anvisningar till skyddsombuden. På detta sätt undviker man att fabrikationshemligheterkommer ut till anställda på konkurrerande företag - det var nämligen detta somutgjorde problemet med att ge skyddsombuden direkt tillgång till uppgifterna.Personligen hade jag gärna sett att skyddsombuden hade fåtttillgång till dessa uppgifter, men eftersom def har funnits denna oklarhet ochosäkerhet har man gått den nämnda vägen. Jag tycker inte man skall avvisa aftdet kan vara ett bra sätt att få ut information även till dem som står påverkstadsgolvet. går faktiskt i spetsen på detta område. Def finnsnästan inga länder som har en så sträng lagstiftning när det gäller kemikaliersom . Jag kan bara hänvisa till länder som och , somhar varit utsatta för stora kemikaliekatastrofer, men där man inte alls harkommit så långt som vi har gjort. Även om vi kan se fel i vårt system, tycker jag vi skallvara tacksamma för att dessa initiafiv har tagits. Jag tycker vi skall ha litettålamod och vänta så att den nya verksamheten kan komma i gång. Då kanvi kanske börja se över på vilka punkter den skall förstärkas. Men det kostarockså pengar. Kemikaliekontroll m. m. AnL 42VIOLA (vpk): Jag håller med om attmyndigheterna är mer aktiva nu och att detta är positivt. Jag håller också medom att företagen faktiskt har tvingats att lyssna en del på opinionen. Det är bra att få veta att infe heller ,och kanske andra socialdemokrater med henne, tycker att vi blint skall lita påföretagen. Men så länge man anser att alla de här kemiska produkterna oehämnena behövs i samhället - eller tror aft man inte ens behöver titta närmareefter om de behövs - och aft man kan lita till marknadskrafterna, så längekommer vi ständigt att överösas med nya prylar och produkter som kan varafarliga. Vi hinner alltså inte i kapp. Genom arbetet i kemikommissionen ochgenom mitt intresse för dessa frågor vet jag att kemikalieinspektionen haralldeles för små resurser till sitt förfogande för att kunna göra annat än istort sett lita till företagen - tyvärr. Vi har infe hunnit fillräckligt långt når det gällerlagstiftningen, och framför allt tror jag att vi inte har ingripit så hårt motföretagen som vi borde ha gjort. Jag skall ta ett exempel. Den dialog som säger finns mellanfabrikanter och myndigheter, t. ex. kemikalieinspektionen, kan nog vara bra.Men den dag myndigheterna får fillräckligt stora resurser för att verkligenanalysera och titta närmare på tillverkarnas hantering och på hur produktionenser ut och vilka farliga kemikalier man använder, när man verkligen går in påde allvarliga problemen, då kommer företagen att slå fill och hota. Men i daghar man i stort sett inga andra möjligheter än att hålla sig till en dialog,därför att man har för små resurser. För ett fiotal är sedan, när miljökampen för att stoppaanvändningen av hormoslyr - liksom nu beträffande dioxin - var som hårdast ochopinionen var mycket stark, kunde en av de ansvariga för det som då kalladesproduktkontrollbyrån säga så här: Tillverkaren kan ju inte göras ansvarig omnågon dör för att han har använt ett medel på fel sätt. Om en fabrikant fåttett medel godkänt här, kan han inte hjälpa om någon dör i cancer av det 15 årefteråt. Så säger inte någon representant för vare sig eft företag eller Kemikaliekontroll m. m. enmyndighet i , men man agerar nästan som om det vore på det härsättet. Jag vill avsluta detta inlägg med aft ställa en fråga somanknyter till beskrivning av hur eländigt def är ställt iländer i tredje världen. Vi fick belägg för detta i TV , når manvisade de stora kemibolagens sätt att betrakta människorna i bl. Iett TV-program förekom en uppgift om att def finns ett svenskt företag somexporterar eft förbjudet bekämpningsmedel från fill tredje världen. VetGrethe om detta är sant? Aft jag tar upp detta beror på aft def naturligtvis intebara handlar om utan om hela giftcirkeln. I industriländerna tillverkasunder någorlunda bra regler och bestämmelser bekämpningsmedel och andrakemikalier för leverans till tredje världen, där de används i besprutning på s.k. lyxgrödor. När dessa sedan kommer tillbaks till oss är cirkeln sluten: vifår cancer och andra skador därför att vi får i oss dessa gifter. AnL43 (): Jag tror trots allt att företagen i Sverige-jag kan härbara tala för - har fåft en annan inställning. Vi vet aft många kemiskaprodukter som här i funnits i handeln varit miljöfarliga, men jag kantala om att kemikalieinspektionen har fått in enbart 15 anmälningar om nyaprodukter . Def visar ganska klart att utnyttjandet av upptäckter avnya ämnen har dämpats, och def tycker jag är glädjande. När def gäller myndigheterna vet att vi förnärvarande på grund av budgetunderskottet har stora svårigheter att tilldelaalla myndigheter så mycket medel som de vill ha. Från socialdemokratiskt hållhade vi i produktkonfrollnåmnden genomgående den inställningen att myndigheternaskulle få alla de pengar som de begärde. Vi försöker aft följa uppdetta genom aft ge de viktiga miljömyndigheterna så mycket pengar som demeningsfullt kan använda. Ett problem för oss är dock att duktigt folk ofta slutardärför att man kan få bäftre betalt på annat håll. Det är ett ständigt problemför niånga myndigheter som har hand om sådana här frågor att de för aft klarasina uppgifter måste ha fillgång till ännu duktigare personal än företagen. Detär inte alltid bara en fråga om pengar. Det gäller också aft kunna intresseraduktigt folk för att stanna kvar. I vad gäller förbjudna ämnen känner jag infe till just detföretag som nämnde. Jag vet dock att det finns företag här ilandet som för export producerar kemiska medel som inte är tillåtna i Sverige.Jag tycker personligen att förhållandena på detta område inte är särskilt bra,och jag har pä min hemort mycket bestämt tagit itu med denna fråga. Jag tyckeratt vi måste hjälpa andra länder aft rensa upp i djungeln av kemikalier,åtminstone bland de mycket farliga kemikalierna. Till slut vill jag säga till : Vi är överensom att det skall satsas mycket på detta område. Vi har från socialdemokratiskthåll försökt att inte skära ned inom miljösektorn. Det skulle därför varaintressant att få veta hur många fler miljoner vpk vill ge tillkemikalieinspektionen och spara in pä andra områden för att åstadkomma bäftreförhållanden. Def måste ju ligga något av allvar bakom def som man säger. AnL 44VIOLA (vpk): Ja, därför föreslog också vpk attkemikalieinspektionen, när den inrättades efter utredning, material frånkemikommissionen och beslut i , skulle få bra mycket mer resurser änvad andra parfier ansåg aft den behövde. Det berodde helt enkelt på att viansåg aft det nya organet för att fungera på ett bäftre sätt än de hårtkritiserade föregångarna giftnämnden och produktkontrollbyrån måste få meraresurser.