prot · GA0962 · 1986-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1986/87:62 1 8 Justerades protokollet för . 2 8 Upplästes följande inkomna skrivelse: Härmed får jag anhålla om tjänsfledighet frånriksdagsuppdraget den 16 mars-den 16 april på grund avarbetsuppgifter i VPK läns partidistrikt. Min ersättare , , är beredd aft tjänstgöra i mift ställe, den 12januari 1987 Denna anhållan bifölls av kammaren. Talmannen anmälde att BerithEriksson (vpk) skulle tjänstgöra som ersättare för , 3 8 Svar på interpellation 1986/87:136 om kollektivahemförsäkringar AnL 1 Statsrådet , Å, : har frågat mig om jag avser attvidta några åtgärder för att förhindra kollekfiva hemförsäkringar medobligatorisk anknytning eller för att förhindra dubbelförsäkring. Jag har vid åtskilliga tillfällenbesvarat frågor i om kollektiv hemförsäkring. Mitt svar på BrittaBjelles första fråga blir därför kort. Regeringen har i beslut förklarat attobligatorisk gruppsakförsäkring kan stå i strid med det krav på sundhet somgäller för försäkringsväsendet och , vad gäller sådan försäkring somtecknas fill förmån för medlemmarna i en grupp, uttalat aft det däremot intefinns något generellt hinder mot gruppsakförsäkringar med reservationsrätt. Dethar därefter, såvitt jag vet, inte förekommit att obligatoriska gruppsakförsäkringarintroducerats på den svenska marknaden. Någon åtgärd från min sida har därförinte varit aktuell. Vad sågäller andra fråga utgjorde risken för dubbelförsäk- 1986/87:62 ringett av skälen till regeringens avståndstagande från den obligatoriska gruppsakförsäkringen. Regeringen har samtidigtförklarat att den utgår från att framtidagruppsakförsäkringar med reservationsrätt kommer aft hanteras på ett sätt somligger i linje med vad försäkringsverksamhetskommitfén uttalat ominformafionen, nämligen bl, a, att gruppmedlemmarna måste ges en fullttillfredsställande informafion om bl, a, försäkringsvillkoren och möjlighetenaft reservera sig, liksom om hur man skall förfara för att utnyttjareservafiorisräffen. Det ankommer på försäkringsinspektionen i samråd medkonsumentverket att bevaka att informationen i dessa hänseenden är godtagbar. Helttorde dubbelförsäkring inte kunna undvikas, varken i fråga om dessaförsäkringar eller på försäkringsområdet i övrigt. Genom att varje gruppmedlemhar möjlighet aff ställa sig utanför en gruppförsäkring kan medlemmen dockundgå att bli dubbelförsäkrad, AnL2 (): Jag ber att få tacka för svaref. Som jag nämnde i min interpellationhar flera fackförbund beslutat att via sina lokalavdelningar teckna kollekfivahemförsäkringar, Def finns också bostadsföretag som tecknar hemförsäkringarför sina medlemmar. Till detta skall läggas att nästan alla hushåll i Sverigeredan har en hemförsäkring. Denna utveckling innebär att man i många hushåll nufår flera försäkringar. och bostadsföretag som tecknar kollektiva hemförsäkringar,desto större är risken för att flera blir dubbelförsäkrade. Förutom attdubbelförsäkring innebär orättvisor när def gäller premiebetalningen lederdetta förhållande till ökade kostnader vid skadehanteringen. När fleraförsäkringar och försäkringsbolag är inblandade i en och samma skada betalasersättningen fill konsumenten av det bolag till vilket skadan anmälts. Dettabolag vänder sig därefter till övriga inblandade försäkringsbolag och begär aftde skall stå för sin del av skadan. Mellan bolagen uppkommer def alltså enomfattande kravhantering som inte är till någon nytta för den skadelidande mensom kostar pengar för försäkringsbolagen och därför i slutänden kommer attbelasta premieuttagef. Förutomden dubbla kostnaden skapar kollektiva hemförsäkringar också andra problem. Jagtänker särskilt på villa/hem-försäkringar. Den individuellt tecknadeförsäkringen för villa och hem har varit konstruerad som en odelbarpakefförsäkring, omfattande både villabyggnaden och familjens lösöre, med denadekvata benämningen villa/hem-försäkring. Denna försäkringsform har enrationell och kostnadsbesparande uppläggning. Försäkringstagaren får ettförsäkringsbrev och en uppsättning försäkringsvillkor, genom vilka meddelasalla nödvändiga uppgifter om hur villan och dess innehåll är försäkrade.Kollektiva hemförsäkringar medför i detta sammanhang ytterligare en feldimension.Förutom att många påförs flera identiska försäkringar får villahushållen enprodukt som bara täcker ungefär en tredjedel av sakförsäkringsbehovet, nämligenlösöret. Den som accepterar en kollektiv hemförsäkring måste alltså försäkrabyggnaden på annat sätt, dess värre på ett sätt som i längden leder till högreförsäkringskostnader, eftersom det blir nödvändigt att till hushålletdistribuera två försäkringsbrev och tvåuppsättningar av försäkringsvillkor samt tillämpa två modeller förpremieanvisning. Den som har en kollektiv hemförsäkring och dessutom måsteteckna en särskild villaförsäkring får då en individuell villaförsäkring medrelafivf långt driven premiedifferentiering, medan fackligagrupphemförsäkring saknar avgiftsskillnader. För den som tecknar en individuellvillaförsäkring gäller konsumenfförsäkringslagens bestämmelser om attkonsumenten skall erhålla information om och andra försäkringsvillkorinnan försäkringen tecknas. Denna lagstiftning gäller ej för den kollekfivahemförsäkringen. Konsumenfförsäkringslagens bestämmelse om den enskildes rättatt säga upp försäkringen om försäkringsbehovet ändras gällerför den individuella villaförsäkringen men ej för den kollektivahemförsäkringen. Detta är bara några exempel på den komplicerade bild somnu växer fram på försäkringsområdet. Men regeringen låtsas bara som att dessaproblem infe existerar. Beträffande kollektiva hemförsäkringar med obligatoriskanslutning säger statsrådet detsamma som står i regeringenspressmeddelande från , att den obligatoriska anslutningsformenvisserligen strider mot principen om en sund utveckling av försäkringsväsendetmen aff regeringen inte anser att det finns skäl att förbjuda dessa elleringripa mot denna typ av försäkringar. Detta är ologiskt. Mot bakgrund av regeringens åsikterborde de existerande kollektiva hemförsäkringarna med obligatorisk anslutningförbjudas. Jag tänker på och Stockholms kooperativabostadsförenings kollektiva hemförsäkringar med obligatorisk anslutning. Minfråga är: Varför förbjuds inte dessa? Såvitt jag förstår behöver den enskilde iförsäkringsfrågor stöd för att kunna försäkra sig om att konsumenfförsäkringslagensregler gäller, att priset står i paritet med risken och att man inte blirpådyvlad en försäkring som man infe efterfrågar. Individens rätt till skyddblir eftersatt när de kollektiva hemförsäkringarna väller fram. Man frågar sig:Vilka rafionella skäl finns det för att låta just detta område växa vilt ochokontrollerat? AnL 3 Statsrådet , Å. : Regeringen har i beslut den 10 april 1986redogjort för de motiv som regeringen har haft för sitt ställningstagande tillde konkreta ärendena och för regeringens synpunkter i övrigt. Det var alltsåinte bara ett pressmeddelande. Det krävs ganska starka motiv för att gå in ochlagstifta på detta område som ligger så nära föreningsrätten. Vi har däremotsjälvfallet ansett det vara vikfigt att man följer de regler och principer somskall gälla på försäkringsområdet. Den diskussion som tar upp haruppkommit därför att man från försäkringsinspektionens och konsumentverketssida har haft att bedöma klagomål om hur dessa försäkringar marknadsförs. Vikan säga att det system som vi byggt upp fungerar så att de kollekfivahemförsäkringarna skall kunna tillåtas inom vissa ramar. AnL 4BRITTA BJELLE (fp): Först kan jag konstatera att statsrådet isitt svar säger att han vid åtskilliga tillfällen i har besvaratfrågan om kollektiva hemförsäkringar. Jag dristade mig till att kontrollera hurmånga gånger det var. Det var två frågor och två interpellationer på eft år.Jag har en annan bedömning av vad "åtskilliga" egentligen innebär. Detär alltså vid fyra tillfällen som den här frågan har varit uppe tilldiskussion. Vad man däremot kan säga är ätt det har varit flertillfällen än . Men det kan man möjligen fa som ett belägg för attdef faktiskt börjar bli problem på det här området. Frågorna tas ju upp iriksdagen för att det skall bli debatt kring dem.' Statsrådet svarar att det är viktigare att skyddaföreningsrätten - det är väl så man skall tolka svaret - än att skyddaindividerna mot kollektiva hemförsäkringar som skapar problem för dem. Om manhar en villaförsäkring och måste teckna en kollektiv hemförsäkring får manproblem. Def är också litet osäkert hur det är beträffande ansvarsförsäkringar. Också beträffande en annan fråga tyckte jag att jag intefick något logiskt svar. Om man konstaterar att försäkringar med obligatoriskanslutning strider mot en sund utveckling på försäkringsområdet, borde man välrimligtvis förbjuda de försäkringarna. Jag försfår infe varför de får vara kvarom regeringen har en sådan här ståndpunkt, AnL 5 Statsrådet , Å, : Om fyra gånger är "åtskilliga"eller inte tycker jag är en semantisk fråga. är det i vart fallsom den här frågan har varit uppe till diskussion tidigare. Vi tycker inte att det är viktigare att skyddaförsäkringsformen som sådan -den skall diskuteras utifrån sina kriterier- änatt se till individens skydd. Som jag sade är den här debatten ett uttryck föratt de skyddsmekanismer som byggts upp kring individen - somskall tillse infe skall behöva teckna försäkringar som man inte vill ha och attmarknadsföringen av försäkringar ;genomförs så att individen är medveten om afthan får en försäkring -fungerar. Det är delvis sådana synpunkter som harorsakat den här diskussionen. Självfallet bör man eftersträva aff. dubbla försäkringarförekommer i så liten utsträckning som möjligt. Vi har bedömt risken för attdet vid obligatorisk anslutningsform i enskilda fall skall uppstå dubblaförsäkringar vara så stor att detta utgjort ett av skälen till vårtavståndstagande från denna anslutningsform. Det var det som regeringendeklarerade i sitt beslut. När det gäller gruppförsäkringar med reservationsrätt ärdet däremot min bestämda uppfattning att överdriver riskerna. Jagtycker inte att det finns några oöversfigliga problem, något som däremot BrittaBjelle målar upp när hon säger att kollekfiva hemförsäkringar skiljer ut sigfrån villa/hem-försäkringar och skapar problem på det området. En hemförsäkringär en så pass stor utgift att ingen, om han själv har avgörandet i sin hand;kan förväntas välja att betala dubbla hemförsäkringar av purt ointresse. Dessutomvill jag påpeka att dubbla försäkringar fakfiskt förekommer i vissutsträckning på andra områden, utan att vi anser def vara så anmärkningsvärt,i vart fall om det rör sig om undantagsfall, AnL 6 (): För att börja bakifrån: Jag vet inte vadstatsrådet tänker på för försäkringar när han säger att vi accepterar dubblaförsäkringar. Om statsrådet tänker på personförsäkringar vill jag påpeka attdef är stor skillnad mellan personförsäkringar och sakförsäkringar. Om man hardubbla personförsäkringar är försäkringsbolagen skyldiga att svara upp dubbelti den meningen att varje försäkring ger återbäring eller utbetalning, medan mankan ha sakförsäkringar både tre- och fyrdubbelt utan att få ut mer än vad manhar förlorat. Om det är detta område som statsrådet avser är försäkringarnainte jämförbara. När det gäller kollekfiva hemförsäkringar med obligatoriskanslutning fick jag inte något svar på om statsrådet ansåg att de bordeförbjudas. Försäkringarna finns rent faktiskt, och om man har uppfattningen attde strider mot en sund utveckling inom försäkringsområdet borde de rimligtyisförbjudas. Att mina farhågor i det här avseendet skulle vara överdrivna kan jaginfe hålla med om. Möjligen missuppfattade jag statsrådet, men jag tyckte atthan talade om försäkringssystem. Jag utgår emellertid från att statsrådetmenade föreningsrätten. Jag vill då säga att det när def gäller bestämmelsersom reglerar försäkringsområdet enligt min mening är viktigare med individensskydd än med föreningsrätten. Om denna uppfattning är rikfig är väl detta etttypexempel på ett område där man borde reglera. Inorn det här områdetförekommer det ju problem. Det är t, ex. ingen rimlig proportion mellanprissättningen och risktagandet i de olika försäkringarna. Dessutom blir detdubbelförsäkringar. Vi vet också att det kommer att uppstå andra problem, somgör att man inte kan tala om en rationell hantering om man inte införlagsfiftning på området, AnL 7 Statsrådet . Min utgångspunkt är att man inte skall införaen lagstiftning om den inte är erforderlig. Om man kan lösa problemen utanlagstiftning bör man i första hand eftersträva detta. Så har vi bedömt frågan.Detta gäller än mer om man tangerar föreningsrätten, som jag redan fidigare harsagt. Det förekommer dubbelförsäkringar. Jag har själv råkat utför det. Om man exempelvis tecknar en reseförsäkring för egendom som redan ärskyddad genom hemförsäkringen, då försäkrar man dubbelt, men man kan infe fålit mer än en ersättning. Ett annat exempel är när en hemförsäkring täckerskada på lös egendom som den försäkrade har i sitt fritidshus som hanhar en särskild frifidshusförsäkring som täcker även lös egendom. Visst finnsden typen av problem. Men jag tycker inte detta är skäl nog för aft gå in ochförbjuda försäkringar av ett visst slag. Däremot har vi, som jag nu harframfört åtskilliga gånger, tagit ställning mot sådana obligatoriskaförsäkringar av def här slaget som inte är försedda med reservationsrätt. Om reglernaför sjötransport av miljöfarligt gods, m. m. Talmannen anmälde att anhållit aft fillprotokollet få antecknat aft hon inte ägde rätt fill ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 4 8 Svar på interpellation 1986/87:144 om reglerna försjötransport av miljöfarligt gods, m. m. AnL 8 Kommunikafionsminister : har mot bakgrund av oljetankern Thuntank 5:s grundstötningi ställt följande frågor till Kommer ansvarsfrågan att lyftasfram i den aviserade utredningen? Har regeringenpå grund av kända fakta funnit anledning att se över nu gällanderegler för sjötransporter av miljöfarligt gods? Påverkar deninträffade händelsen planerna på ytterligare indragningar av lotsverksamheten? Någon sjöförklaring kommer, somRosa Östh påpekar, inte att hållas med anledning av Thuntank 5:s haveri.Sjöfartsinspektionen inom inledde en utredning. Enutredning inleddes också vid berörd polismyndighet. Beträffandeansvarsfrågan vill jag följaktligen hänvisa fill pågående utredningar inomsjöfartsverket och polismyndigheten. De bestämmelser som bl, a, gäller för miljöfarligatransporter och säkerhetsföreskrifterna i övrigt inom sjöfartsområdet är somregel grundade på internationella överenskommelser. Detta har särskildbetydelse mot bakgrund av den stora andel utländska fartyg som trafikerarsvenska farvatten. I def program för miljösäkrare sjötransporter somriksdagen godkände är 1981 togs ett samlat och betydelsefullt grepp ommiljösäkerheten vid sjötransporter. Programmet omfattade bl. a. olika farledsåtgärder,trafikinformation och införandet av ett behovsanpassat lotstvång. Defbehovsanpassade lotstvång-et innebär bl.a. att faktorer somfarledsförhållanden, fartygens standard, befälhavarens och övrigt fartygsbefälskännedom om farleden samt lastens miljöfarlighet i sig blir avgörande. Detankommer på att svara för fillämpningen av lotsfvånget och ävenatt anpassa tillämpningen, om erfarenheterna skulle visa att detta ärnödvändigt. När det gäller dimensioneringen av lofstjänster inomsjöfartsverket är det sjösäkerheten som är den bestämmande faktorn, AnL 9 ,(c): Jag tackar statsrådet för svaref. Tyvärr måste jag konstatera att jag, i varje fall intehittills, inte har fått något egentligt svar på de frågor jag ställde i mininterpellation. Möjligen kan jag här undanta svaret på min första fråga. Med envälvillig tolkning kan jag uppfattadét svaref som jakande. Ansvarsfrågan kommer alltså att belysas i den pågåendeutredningen, I det här sammanhanget vill jag ställa en följdfråga tillkommunikationsministern. Enligt flera initierades uppfattning har kriterierna fören sjöförklaring uppfyllts vid den här olyckan, de kriterier som finns angivnai 312 och 314 88 i sjölagen och som har varit gällande i sådana härsammanhang. Är det så, som det finns uppgifter om, aff numerahar fått utökade befogenheter när det gäller att avgöra när och om en sjöförklaringskall äga rum? Så till de andra frågorna i min interpellation. Jag harinte frågat vilka regler som gäller utan om dessa regler kan ansesöverensstämma med de krav som man nu måste ställa med anledning av bl, a,, Jag delar statsrådets uppfattning att def var ettbetydelsefullt och bra grepp för miljöskyddet som togs under denicke-socialistiska regeringsperioden, men inget riksdagsbeslut kan vara såfulländat att det infe finns anledning att följa upp detsamma, att kontrolleraom det svarar mot utvecklingen på det aktuella området. Att det till stor delär internationella överenskommelser som ligger till grund för gällandesäkerhetsföreskrifter kan inte betyda aff den är förhindradatt ta initiativ till åtgärder som kan öka säkerheten vid våra svenska kuster. Det har kommit fram så många uppgifter i detta sammanhangsom är både intressanta och oroande och som jag utgår ifrån aftkommunikationsministern inte är okunnig om. Hos kustbefolkningen, skeppare ochlotsar tycks det råda en tämligen samstämmig uppfattning om aff utvecklingen ivad gäller sjötransporter har blivit sådan att sjösäkerheten har minskat ochdärmed också skyddet mot miljöförstöring. Det förefaller tyvärr som om dekrasst ekonomiska aspekterna blivit alltmer gällande. Rederiet har naturligtvisett intresse av att transporten utförs till lägsta möjliga kostnad och enligtkundens önskan om en snabb leverans. Att tillgodose dessa intressen är ett kravsom skepparen har på sig, och det är viktigt att gällande bestämmelser gerhonom allt det stöd han behöver för aft kunna fa egna inifiativ för att ökasjösäkerheten, I fallet Thuntank var det tydligen så att skepparenbegärde lotshjälp men aff den närbelägna lofsbåten hade fått fel på sinelektriska utrustning och infe kunde utföra uppdraget. Någon annan lotsbåtfanns infe tillgänglig. Därmed kommer jag in på dimensioneringen avlotstjänsterna. Det är bevisligen så aft det har skett indragningar avlofstjänster och aff ytterligare indragningar planeras. Det måste emellertidifrågasättas om det, som kommunikationsministern säger, är sjösäkerheten som ärden bestämmande faktorn. I varje fall torde också andra faktorer ha spelat enavgörande roll. En orsak anges vara att antalet sjötransporter har minskat tillförmån för transporter på land, varför belastningen på lotsverksamheten harminskat. En annan faktor som spelar in är att sjöfartsverkettydligen allt oftare lämnat dispens från lotstvång för i förstahand svenska fartyg men ibland också för utländska. Ofta är dispensen generell,dvs. den gäller för hela den svenska kusten. Man kan naturligtvis inte hellerutesluta att kostnadsaspekterna har spelat en roll i sammanhanget. Om reglerna för sjötransport av miljöfarligt gods, m. m. Om reglernaför sjötransport av miljöfarligt gods, m. m. har dettalett till att det blivit allt längre mellan lotsplatserna. Antalet lotsar ärfärre, och de arbetar numera i jourtjänstgöring med de negafiva effekter defeventuellt kan ha. Från lotshåll uppger man att man känner oro för denpågående utvecklingen. Den låga frekvensen på lotsuppdrag kan leda fill attlotsarna inte tillnärmelsevis får den rutin i sitt arbete som de har hafttidigare. Det kan alltså innebära att också säkerheten i vad gällerlotsverksamheten kan bli sämre än vad som har varit fallet förut. Olyckan med Thuntank borde, oberoende av skuldfrågan isammanhanget, vara en påminnelse om vilka oerhörda naturkatastrofer som kanbli ett faktum om inte säkerhetskraven är tillgodosedda. Jag finner därföranledning att upprepa mina delfrågor: Har regeringen på grund av kända fakta funnitanledning att se över nu gällande regler för sjötransporter av miljöfarligtgods? Påverkar den inträffade händelsen planerna på ytterligare indragningar avlotsverksamheten? Jag vill tillägga: Har statsrådet någon kommentar tillsjöfartsverkets ökande dispensgivning? Sjölagen ger möjlighet att, om man haranledning att tro att tillfredsställande utredning kommer fill stånd på någotannat sätt, medge undantag från sjöförklaring, och det är tydligen vad man hargjort i det här fallet. Som jag sade i interpellationssvaret, kommer det ju attgöras två utredningar kring denna olycka, och det är naturligtvis svårt aft säga vad de kommer att leda fill för slutsatser i olika avseenden. Det ärväl möjligt, om utredningarna leder fram till det, både aft man får se överreglerna för transporter av farligt gods till sjöss och även att def kan fåkonsekvenser för lotsverksamheten. Det går alltså inte aff förutse innanutredningarna har genomförts och studerats vad de får för betydelse i sådanaavseenden. Jag håller med om att varje sådan här olycka ären allvarlig påminnelse för oss om att def kan bli vådliga konsekvenser avvissa av de transporter som utförs - ur miljösynpunkt och ur andra synpunkter.Det är lätt aft vilja dra snabba slutsatser från en sådan här händelse till hurlotsverksamheten skall organiseras, men såvitt jag förstår kan man inte drasådana direkta slutsatser. Ett par av de större olyckor som har inträffat isvenska farvatten och som har väckt stor uppmärksamhet och fåttsvåra konsekvenser har skett under medverkan av lots. Av detta drar jag baraden slutsatsen aft det inte finns några hundraprocentiga garantier, även om detfinns lots ombord, för att def inte kan inträffa en olycka under svåraförhållanden. Och jag tror aldrig vi kan få sådana garantier. Vi skall naturligtvis lugnt och sansat studerautredningarna när de kommer fram och vara öppna för att diskutera deförändringar som de kan leda fram fill. Skulle det vara så att denicke-socialistiska regering som talade om, som gick igenom detta 1981och svarade för den nuvarande lagstiftningen, missade någonting i hanteringenså att lagstiftningen behöver ses över, finns def ju ingen anledning att intevara öppen för förslag och synpunkter. AnL 11ROSA ÖSTH (c); Först till frågan om sjöförklaring och närsådan skall ske. Def har alltså framkommit uppgifter att det råder delademeningar mellan skeppare å ena sidan och å andra sidan omlämpligheten av sjöförklaring i just def aktuella fallet. Det skulle tyda påatt def har skett en förändring i förhållande fill vad .som har gällt tidigare.Det var närmast detta min första fråga gällde. Det som kommunikationsministern senast sade tyder på affdef ändå finns eft större intresse från regeringens sida för de här frågorna änvad det skrivna svaret kan ge intryck av. menar aft man skallavvakta pågående utredningar innan man drar några slutsatser. Jag menar aftriskerna redan nu framstår så tydliga att effekterna i en del fall borde varaganska givna. i all ära, men det kan inte vara så att verket hardet största ansvaret när det gäller aff tillse miljöskyddet. Def är ändå .regeringen man skall förvänta sig initiativ från i detta sarnmanhang. Def ärdärifrån signalerna skall komma fill om hur man skall hanteraolika frågor. Jag fick inte något svar från kommunikafionsministern påmin följdfråga om hans uppfattning om dispensgivning när detgäller lofstvångef, som tydligen, enligt uppgifter från initierat håll, harökat , vilket naturligtvis måste innebära en ökad risk. Här är def infe fråga om vilken regering som missar vad,utan def gäller att följa utvecklingen, anpassa bestämmelserna efter den ochsätta in de åtgärder som kan krävas för att tillgodose framför allt miljöskyddet,men naturligtvis också sjösäkerheten i största allmänhet. AnL 12 Kommunikationsminister : Herrtalman! Bedömningen och slutsatserna för lotsverksamhetens del får väl ocksåske i anslutning till de utredningar som görs. Men vad som har uppgefts är juatt man då den här olyckan inträffade med fartyget ämnade anlita lots. Det vari närheten av det ställe där lots vanligen möter vid infarten till .