prot · GA0929 · 1986-12-31 00:00:00 — Arabstaterna som i andra sammanhang, särskilt då det gäller dengemensamma kampen mot , har solidariserat sig ined palestinierna på allaområden, har kategoriskt vägrat att ta emot palestinierna och låta demassimileras med befolkningen i de andra länderna. Man har vidtagit mycketrestriktiva åtgärder då det gällt att bereda den unga -generationen utbildning,t. ex. vid universiteten i , och . Alltsammans har varit ensystematisk polidk för att behålla trycket mot gränser ochförsvåra för den nya staten att stärka sin ställning ekonomiskt ochsocialt och fungera som en fri stat. Jag vill också, fru talman, betona att vimycket starkt har kritiserat uppträdande mot arabfolken. 57OSWALD (vpk) replik: Här för ju en argumentation vidsidan av ämnet. Ingen har förnekat att arabstaterna anföll den nya statenIsrael och trodde att de skulle kunna krossa den. Jag har över huvud tagetingen anledning - jag har aldrig gjort det och inte heller mitt parti - attförsvara arabstaternas agerande, för arabstaterna har verkligen inte tagit handom det palestinska folket. det är inte detta som vi debatterar , utanvi debatterar behandling av det palestinska folket. Då får jag på nyttframhålla att det inte var så, att palestinierna "ansåg sig tvungna ellersamlades i läger" - eller hur nu uttryckte det.Palestinierna fördrevs med militära medel av den israeliska armén. Det varsvåra repressalier och nästan folkmord. Man sköt inte bara på palestinskasoldater. Prot.1986/87:29 utan man sköt urskillningslöst på stora delar av civilbefolkningen.Följden blev att befolkningen var tvungen att bege sig i väg ivild flykt. Accepterar man å ena sidan historien om angreppet - och där hållerjag med - kan man väl inte å andra sidan förtiga det andra ochsäga att arabstaterna har nekat att assimilera det palestinska folket. En stordel av befolkningen har inte velat assimilera sig, eftersom man har ansett sigha rätt att återvända. Det är klart att detta har utnyttjats av arabstaterna.Men det har inte funnits någon trängtan bland de fördrivna palestinierna - ochnu rör det sig kanske om den tredje generationen - att assimilera sig medjordanier, syrier eller saudiarabier och andra. Palestinierna har strävat efteratt bibehålla sin integritet och sin nationella särart. Det förhåller sig alltså interiktigt som försöker framställa det. Framför allt finns det ingenursäkt för beteende. Därför har anledning att hålla fast vidsin kritik. Jag tycker att utskottets kritik är bra, men borde inte hagått med på en upptrappning av förbindelserna, vilket vi gjort i och medtillbakadragandet från och norra . Detta har ju helt klart ägtrum och förnekas inte heller av någon. 58RUNE () replik: Min argumentation - och den tyngdpunkt som denhar fått genom min beskrivning av staten tillkomst och av desvårigheter som den nya staten råkade ut för i sina relationer tillarabländerna genom det direkta anfallet vid proklamerandet av staten - gick utpå att skapa en motvikt mot deri eriögda syn som och vpk hari denna fråga. Man måste i den här konflikten förstå de stora svårigheterna förbåda parter.. Min argumentation har närmast tagit sikte på att förklara dettaförhållande. Sedan vill jag också rikta blickarna mot den andra punkteni vpk:s motion, nämligen mot det påstådda brottet från sida mot FN:svapenembargo gentemot . och vpk har inte kunnat förebringa ettenda klart bevis på att har brutit mot detta vapenembargo. Det är därförunderligt att vpk kan väcka en motion där ett sådant påstående görs. Förste vice talmannen anmälde attOswald anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 59 (): Det skulle inte falla mig in att tro attutskottet lever i föreställningen att om enbart lämnade ochGaza och PLO släpptes fram till förhandlingsbordet, så får vi fred iMellanöstern. Jag förstår mycket väl att det inte låter sig göras att i ettrelativt kort betänkande avhandla den enormt komplexa situation som det handlarom. Jag kan likväl inte låta bli att något, fru talman, understryka att på ochrunt denna ytterligt lilla areal på jordklotet, staten , råder detojämförligt mest komplicerade politiska läget. Jag tycker det är angeläget attfå framhålla att det sannerligen inte enbart är och PLO som finns medbåde framför och. Vi vet alla att det formligen kokar avsupermaktsintressen och av de mest motsatta arabiska intressen. Man får därför på något sätt en känsla av overklighet, närproblematiken skall benas upp och på något sätt systematiseras i ettutskottsbetänkande, om enbart relationer mellan och palestinieravhandlas. Jag vet inte hur vi hört eller lästnyhetskommentarer angående FN-resolution 242. Men nog är det nästan korrekt atttala om otaliga gånger. Inte så sällan har det varit förstanyhet att PLO ellernågon företrädare för har sagt sig godkänna resolution 242. Men lika mångagånger har denna nyhet dementerats, lika har det från någotarabiskt land av någon palestinsk ledare, inte sällan samma person somföranledde nyheten, proklamerats att det rör sig om en missuppfattning, attkampen mot skall fortsätta tills staten utplånats. Det har här , fru talman, talats om Israelsrelationer till FN-beslut. Det är väl rimligt att också erinra om PLO:srelationer till FN-resolutioner. Vi vet att PLO är mindre enhetligt än under tidigareår. Vi vet att PLO:s ledning inte kan kontrollera sin egen organisation. Vi vetatt PLO-grupperingar varit i de hätskaste strider med varandra. Vi vet attSyrien nyttjar terror och intrigspel, att infiltrerar, att det formligenjäser av hat runt de futtiga kvadratkilometrar som utropades som staten . Jag tycker det blir mer än ofullständigt, detblir på något sätt en påfrestande förenkling av verkligheten att inte se statenIsraels situation utifrån detta utomordentligt komplexa perspektiv. Jag försvarar självfallet inte allt staten gör. Menvi får inte glömma aft snart sagt från alla håll trängs mot väggen.Israel kan självfallet sin historia, och man kan för övrigt nöja sig medhistorien fram till våra dagar för att få klart för sig hur benägenvästvärlden är att sitta på åskådarplats och mästra när det gällerMellanöstern, i synnerhet och märkligt nog när det gäller områdets endademokratiska stat, . Det formligen vimlar, tyvärr och åter tyvärr,av gränsfejder, av djuprotat hat som leder till att människovärdet runt om vårjord kränks. Men det är ständigt, som en evig följetong genom historien,judarna och staten , som skall stå i fokus. Det är mer än märkligt attså är fallet. Jag tycker att det också är viktigt att erinraom den konkreta fredsvilja visade i uppgörelsen med . Jag ärsäker på att en massiv israelisk opinion är lika mån om att få fred runt allastaten gränser. Men man vet att fred kräver mer än ord och mer änavlägsna staters pekfingrar. Jag har inget yrkande utöver utskottets förslag. 60GUNNAR (): har som ett demokratiskt landanledning att ha synpunkter på alla länder som gör övergrepp mot mänskliga fri-och rättigheter, och vi har i allra högsta grad anledning att reagera mot varjeöverträdelse mot folkrätten, oavsett om den begås av demokratier ellerdiktaturer. Men vi har också i ett demokratiskt land anledning att diskuteraallt detta inom ramen för ett perspektiv, vilket kommunisternauppenbarligen aldrig lyckas göra. Vpk diskuterar nämligen kritiken mot Israelhelt fristående från det faktum att är regionens enda demokratiskaland, att det enbart är i som araber har mänskliga fri- och rättigheter,något som de faktiskt saknar i alla grannländerna. Man gör det också ständigt,vilket nyss.påpekade, helt isolerat från den mycket speciellasituation som staten lever i och som råder i regionen i dess helhet. Det intressanta med vänsterpartietkommunisterna i alla dessa frågor är att man aldrig drar sig för att motioneraoch verka flitigt för att skall öka sina förbindelser med diktaturersom finns i vår direkta närhet, för att vi skall öka vår handel med öststaternaoch för att vi skall förbättra våra förbindelser med . Det är ettland som i allra högsta grad har gjort sig skyldigt till ockupationer av andraländer och övergrepp mot folkrätten och sorri ständigt bryter på ett mycketgravt sätt mot grundläggande fri- och rättigheter. Det är också intressant, fru talman, att när vpk skriveren sådan här motion riktar den sig mot demokratin i , inte t.ex. mot staten , som på alla sätt visar en omfattande krigsvilja. Detfinns också en ökande medvetenhet om att en stor del av den terrorism somdrabbar världen utgår från detta land. Det är inte mot sådana stater som vpk vänder sig, och somvpk vill att vi skall dra ned förbindelserna med, utan mot den lillademokratin. Detta, fru talman, säger än mer om vpk:s syn på och respekt förvärdet av demokratin. Man skulle i och för sig kunna ställa frågan till vpkvarför man vill dra ned på förbindelserna med det lilla demokratiska landet meninte tar upp våra förbindelser med en lång rad olika diktaturer. Men den typenav frågeställningar är til syvende og sidst ointressant, eftersom heltenkelt är betydligt bättre på att syrnbolisera demokratins idé än vadvänsterpartiet kommunisterna någonsin kommer att bli. 61OSWALD (vpk): Det lönar sig inte mycket att ta upp en debattom de här frågorna med det anslag som anförande hade. Visst kanman, om man tycker att det är roligt, vidga varje utrikespolidsk debatt här iriksdagen om en viss stat till att avse hela det globala perspektivet. Jagskulle kunna ta upp sådana debatter med exempelvis iutrikespolitiska frågor, men det är inte någon större idé, eftersom det intehör till det aktuella sammanhanget. Men, all right: Jag kan hålla med om att är endemokrati, har ett parlament och genomför val. Men därför har vi anledning attställa desto större krav - eller hur, ? - på denna stats agerandei den demokratiska familjen. Vi har större anledning att ställa krav på sådanastater än på stater som uppenbarligen struntar i demokratiska former osv. Detär en mycket viktig punkt i detta sammanhang. har nämnts här. är ingen demokrati utan enmilitärdiktatur, men landet ockuperar trots allt inget främmande territorium istrid med FN-resolutioner osv. skulle naturligtvis kunna väckaen motion här i med krav på nedtrappning av förbindelserna medSyrien, och motivera detta utifrån sina resonemang. fortfarandeen del av , nämligen . Där görs också en svensk FN-insatssom, till skillnad från den som görs vid Litanifloden, är mycket bra ochframgångsrik. Jag förstår inte riktigt resonemang pådenna punkt. Skall jag ta upp , , och alla andraomkringlig-gande stater när vi skall diskutera denna fråga? Där finns ingenmotsvarande bakgrund. Dessa stater har inte brudt mot några FN-resolutioner,och de förtrycker inte andra länders folk, på det sätt som t. ex. gör påVästbanken. Men motionera gärna om , , så får vi ta upp en debattom det landet och dess agerande på väridsarenan. 62 (): Det finns anledning att tala mycket omMellersta Östern och staten , inte minst mot bakgrund av att statenIsrael är en demokrati som vi av naturliga skäl bör känna en viss gemenskapmed. Men den intressanta fråga som jag vill peka på när det gäller OswaldSöderqvist och kommunisterna är faktiskt just den han självnämner, att vi har anledning att i detta avseende ställa större krav på en demokratiän på de förtryckarregimer som underlåter att diskutera isina generella angrepp mot staten . Just därför har vi större anledningatt se till att vi har möjligheter att föra fram de synpunkterna. Det är dessaförbindelser som vill dra ned på. Man kan förvisso diskutera länge om bryter motfolkrätten eller ej. De olika krig som har medverkat till att starta ochdet förtryck som råder i och i ett antal andra länder gör att jag intepå samma sätt som vill skriva ut en frisedel för ellerandra berörda . Faktum kvarstår, nämligen att det för OswaldSöderqvist är mer intressant att peka utoch angripa demokratin än att attackeradiktaturen. Jag sade att det var symptomatiskt, och det finns ingenting iOswald inlägg som förtar den bilden. I stället förstärks den. 63ALF (): När diskuterar ' - dethar kanske också vi gjort - och bl. a. nämner , får man nästan enkänsla av att han vill göra gällande att det är något slags arrogantokynnespolitik, enbart bedriven av expansionistisk lusta, som har gjort attIsrael nu finns på . Sanningen är, som vi alla vet, att Israelupplevde en enorm osäkerhet därför att rent militärt nyttjadeGolanhöjderna mot . Det var för att om möjligt skaffa sigsäkerhet i ett gränsområde som var så oerhört svårt att komma åt från ,som den här ockupadonen ägde rum. En förutsättning för att skall lämnaGolan måste självfallet vara att man får garantier - och varifrån kan man fådem -för att inte den situation skall upprepas som rådde som Syrienfanns där. Det har sagts tidigare, fru talman, att det här är en tillsynes olöslig konflikt. Utskottets ordförande uttryckte sig så, ochdet tyckte jag var helt korrekt. Det är orimligt att tro att någonting som tersig olösligt kanlösas så enkelt som att bara drar sig tillbaka. Det är verkligen merkomplicerat än så. 64 (vpk); Jag tycker att skall ta detlitet lugnt i den här replikomgången om dessa frågor. Om nu att vi också skall diskutera och andra arabstater, varför gör dåinte ni moderater det? Ni kan ju som alla andra motionera och anklaga dessaländer för saker och ting. Det är helt fel, som påstår, att jag harställt upp som en advokat för och andra arabstater. Jag har två ellertre gånger i den här debatten till andra debattörer sagt att vi mycket starktfördömer arabstaternas agerande gentemot palestinierna. Jag försvarar intealls , Hur kan påstå något sådant? Jag har inte med ettenda ord försvarat , utan jag har tvärtom sagt att man har uppträttmycket lumpet mot palestinierna, precis som de andra arabstaterna har gjort.Det måste finnas litet hyfs och ärlighet i debatten. Jag är mycket kritisk motarabstaternas agerande gentemot det palestinska folket. De har inte gettpalestinierna särskilt mycket. De har utnyttjat dem för sina egnasyften. På den andra sidan har de haft hackande på sig. Var sågod och håll sakdebatten på en något så när hög nivå, om vi över huvud tagetskall kunna föra en meningsfull debatt här i kammaren. 65 (): I sitt föregående anförande sade OswaldSöderqvist att det inte var aktuellt att rikta kritik mot på grund avnågra brott mot folkrätten. Detta protesterade jag mot. säger att har uppträtt lumpet. Ja, man kan uttrycka det så. Mångaandra skulle kunna använda betydligt mer drastiska begrepp. Som jag ser det ärden viktiga diskussionen i detta ärende inte frågan om de enskildaländerna och deras sätt att bete sig. Skiljelinjen mellan vpk och de andrapartier som står bakom utskottsbetänkandet gäller helhetssynen. Det går inteatt rycka ut en frågeställning för sig och diskutera staten heltoberoende av de speciella förhållanden som råder i regionen. Det är vad vpkgör, och det leder till att ni för en ensidig Mellersta Östern-politik, där niröjer undan alla komplikationer. Därmed riktar ni era angrepp mot demokratin istället för att också fästa uppmärksamheten på diktaturerna kring . 66 (): Jag har lagt märke till hur noga OswaldSöderqvist är med att säga att han kritiserar arabstaternas agerande motpalestinierna. Där håller de sig med ett lumpet agerande, sade han. Vad anserOswald om arabstaternas agerande mot ? Är det helt korrekt? 67OSWALD (vpk): har tänjt den här debatten sålångt det rimligtvis och anständigtvis går för att vi skall kunna hålla ossinom det ämne som vi egentligen debatterar, nämligen relationer tillIsrael och anmärkningarnamot samarbetet mellan och , en fråga som vi har tagit upp i vårmotion. Vi skall återkomma i den frågan sedan vi ytterligare har undersöktdetta samarbete med apartheidregimen. Det finns-och det uttrycks i utskottetsbetänkande - många klara bevis och många underförstådda sakfrågor när detgäller detta samarbete. Det är frågor som det är mycket svårt att officielltbelägga; Men det är också därför som utskottet uttryckt en oro, som ävenmoderaternas representanter har instämt i. Det tycker jag är ett bevis så gottsom något för att det ligger något bakom det vi anför. Det har jag också visatgenom citat ur den vitbok som jag rekommenderar och andra attläsa. Det är en mycket viktig publikadon. Det kommer säkert fler sådanaaktstycken. Den här debatten kommer som sagt att fortsätta, och viskall driva dessa frågor vidare här i . Det kan jag lova samtliganärvarande. Verksamheten inom , m. m. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslutet redovisas efter debatten om utrikesutskottetsbetänkande 3.) 68 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debattera utrikesutskottefsbetänkande 2 om verksamheten inom samt om inrättande av enbefattning som ombudsman för gemensamma nordiska frågor. Verksamheteninom , m. m. 69NILS T (): har på sedvanligt sättbehandlat berättelsen från svenska delegation, och det är enmycket fyllig och allsidig redovisning som lämnas av verksamheten inom samt om arbetet i de olika utskotten och kommittéerna. När man läser delegationens redogörelse finner man attnågra frågor är särskilt angelägna och framträdande i det nordiska samarbetet.Det har utskottet pekat på i sitt betänkande. Det framgår att det somdominerade den senaste sessionen var en redovisning av och debatt kring dennordiska handlingsplanen för ekonomisk utveckling och full sysselsättning.Också det nordiska TV-samarbetet spelade en stor roll i sessionen. Beträffande handlingsplanen som rådet antog föregående årunderströks kraftfullt att den måste följas upp på såväl nationell som nordisknivå. Man framhöll också att handlingsplanen måste bli föremål för enfortlöpande översyn och omprövning vid kommande sessioner. Både rådsmedlemmaroch regeringsrepresentanter hade framhållit betydelsen av detta, och det skallgivetvis understrykas. Man hade också framhållit att målsättningen attförverkliga som hemmamarknad kan bli verklighet endast om och i den taktsom ovidkommande handelshinder undanröjs, etableringar vid gränsernaunderlättas och friare kapitalrörelser blir möjliga. I berättelsen kan man också utläsa att en fråga somengagerat både rådet och ministerrådet är det s. k. nordiskamedborgarskapet. Arbetet med den frågan har resulterat i en utredning frånministerrådet som Verksamheten inom , m.m. benämnsNordbors rättigheter i . Det är en katalog över de hinder som människormöter vid flyttning eller vistelse i något annat nordiskt land. Den härkatalogen ses som ett första steg i ett större arbete, och därför efterlysesinitiativ från ministerrådet för att minska skillnaderna i ländernaslagstiftning och praxis. När man tar del av den här omfattande utredningsrapporteninser man -det är måhända litet överraskande - hur mycket som fortfarandeåterstår att göra, trots alla betydande framgångar som uppnåtts i det nordiskasamarbetet. Det gäller inte minst de rättsliga och sociala villkor somnordiska medborgare, bosatta i annat- nordiskt land, lever under. Målet måstenaturiigtvis vara att de här personerna skall uppnå största möjliga likställighetmed vistelselandets egna medborgare. Mot den bakgrund som jag har berört kan man ställa sigfrågan om det möjligen är så att det nordiska samarbetet har en svaghet genomatt det bedrivs över ett mycket brett fält. Hade man koncentrerat insatserna påvissa utvalda och prioriterade områden, kanske det hade blivit möjligt attsätta in större kraft och därmed nå snabbare resultat. Utskottet har vid behandlingen av delegationensredogörelse kunnat konstatera, och det gör utskottet med tillfredsställelse,att många nya och värdefulla idéer, initiativ och projekt växer fram inom ramenför verksamhet, och det vill utskottet se som en välkommen utvecklingmot en väsentligt höjd ambitionsnivå på olika områden inom det nordiskasamarbetet. 70INGRID (): uttalar sig i betänkandet omverksamheten inom mycket positivt om berättelsen som legat tillgrund för utskottets behandling. Man konstaterar med tillfredsställelse attmånga nya idéer och projekt växer fram och tyder detta som en välkommenutveckling mot väsentligt höjd ambitionsnivå på olika områden inom det nordiskasamarbetet. Detta är säkert en riktig bedömning. Det räcker emellertid inte meden höjd ambitionsnivå. Än mer betydelsefullt hade varit om utskottet hadekunnat uttrycka sin tillfredsställelse med att konstatera en verklig framgång iansträngningarna att praktiskt verkställa alla de idéer och förslag som kommittill uttryck i rådets arbete. Nordiskt samarbete är som allt internationellt samarbetebehäftat med svårigheter. I våra nordiska länder ligger beslutanderätten ihuvudsak hos parlamenten. I är det i sluttampen ministerrådetsom bestämmer. Detta innebär att många av de idéer och förslag som väckts och beslutas på session inte blir verkställda,därför att man i ministerrådet gör andra prioriteringar eller konstaterar-säkert helt riktigt - att medel saknas för projektens realiserande. som hemmamarknad är ett av de projekt som rådetintensivt har arbetat med - det framgår också av berättelsen. Detta innebärundanröjande av icke tariffära handelshinder mellan våra olika medlemsländer,men än är det inte längre kommet än att rådet fortfarande kräver konkretaförslag från ministerrådet. har beslutat om en handlingsplan för ekonomisk utveckling och fullsysselsättning i . a. vill ekonomiska utskottet att ministerrådetskall initiera ett utredningsarbete, avseende en total genomgång av denordiska ländernas skattelagsdftning och skattepolitik och dess konsekvenserför det nordiska samarbetet. I det sammanhanget vill jag erinra om att de konservativaoch moderata medlemmarna i har väckt ett förslag om attministerrådet bör. utreda vilka konsekvenser den nuvarande nordiska avgifts-och skattepolitiken kan få för de nordiska ekonornierna, mot bakgrund av detfaktum att vikdga konkurrendänder sänkt sina skattekvoter. Grunden för de nordiska ländernas utveckling är relationentill omvärlden. Vår kostnadsutveckling får inte överstiga våra viktigastekonkurrentländers, och vi vet att av de nordiska ländernas export gårdll . De nordiska länderna har under de senaste decenniernakontinuerligt tappat marknadsandelar påOECD-marknaden, och när nu många länderlägger om sina skattesystem, kommer vi i i än sämre läge. Men, som sagt,en utredning är beställd. Debatten om nordiskt samarbete fick oanad fart när den s.k. Gyllenham-marsgruppen lade fram sitt förslag om konkreta åtgärder, benämntNorden finns. Flera av dessa förslag utvecklas av egen kraft. De nordiskastatsministrarna såg positivt på gruppens förslag och ansåg attnäringslivsgruppen borde kunna tillföra det nordiska samarbetet viktigaerfarenheter-och impulser. Vissa av förslagen är, som jag sade, föremål förutveckling också inom , t. ex. den utomordentligt viktigarekommendationen om friare kapitalrörelser och valutapolitiskt samarbete samten friare nordisk aktiemarknad. Inom har också påbörjats ett arbetemed att undanröja handelshinder mellan våra länder. De konservativa ochmoderata ledamöterna i har i ett medlemsförslag föreslagit atten samlad genomgång av Gyllenhammarsgruppens förslag skall göras för attfastslå vilka som bör genomföras. Två frågor har stor aktualitet i arbete,vilket också framgår av berättelsen. Den ena är en fråga som skall debatterassenare , frågan om fasta förbiridelser över Öresuud. Den frågan hardiskuterats , och såg en lösning ut att närmasig. Från dansk sida meddelades att skulle realiseras ochdärmed också byggandet av förslagsvis en tunnel och enbro mellan och . På den danska sidan har en del hänt, och en av deviktigaste förutsättningarna för att närma de nordiska länderna geografiskttill varandra tycktes uppfyllas - tills, fru talman, vi läste i tidningarnaatt socialdemokraterna i vid en extra kongress i anslöt sigtill motståndarna till en bro över . Röstsiffrorna var 226-201, och detskulle vara intressant för mig att veta hur röstade. Detta ställningstagande måste vara ytterst besvärande förden i dess fortsatta förhandlingsarbete med danskarna.