prot · GA0921 · 1986-12-31 00:00:00 — Lagrådet har inte överträtt sina befogenheter, men det harsamtidigt gjort klart att det är som skall göra denna prövning.Skulle vi underkasta oss lagrådets prövning, då hade vi sagt: Lagrådet ståröver -lagrådet har att göra den slutliga politiska bedömningen av ettlagförslag. Och dettänker vi alltså inte göra. När det gäller och de sämst ställda pensionärernaså undrar jag om Fiskesjö gav en riktigt sannfärdig beskrivning. Såvitt jag vethar i denna riksdag kämpat för en enda grupp pensionärer,dvs. de pensionärer som ställde sig utanför ATP på centerpartietsrekommendation därför att man av politiska skäl ville att stödet för ATP skullebli så litet som möjligt. De står utan ATP , och jag vet att dessamänniskor ångrar att de följde rekommendation.Och är det så, , att vi kan komma till tals om saker och ting,skall vi också kunna resonera om den här gruppen. Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 40CARL BILDT (m): Får jag börja med att be om ursäkt för minlängd, som ger denna lilla tidsutdräkt. Finansministern frågar var vi skall ses för någon typ avuppgörelse. Jag vet inte riktigt vilken karaktär denna uppgörelse skulle få,och jag tycker nog att vi ses här . Jag vill klargöra för finansministern att jag tycker attdet var bra att han tog tillbaka den indirekta anklagelsen att jag skulle hasagt att han var en rånare. Sedan läste finansministern upp en utskrift från TV. Jaghar framför mig vad jag tror är samma utskrift. Det står visserligen Rapport påmin, och jag vill minnas att finansministern sade Aktuellt. Reportern ställer följande fråga: "Är Kjell-OlofFeldt en rånare?" En man som identifieras som svarar:"Nej, det är han inte. Däremot tycker jag att han burit sig åt på ett sättsom är mycket betänkligt utifrån rättssäkerhetssynpunkt. Det är enöverfallsskatt. Det innebär att man utan föregående varning, utan föregåendeutredning, utan redovisning av varför man skall göra på det här sättet,plötsligt säger: 'Vi tar de här pengarna av er, därför att dem har ni inte rätttill, dem skall staten ha i stället.' Så skall man inte bära sig åt i etträttssamhälle. REPORTER:Är det du kallar överfallsskatt ett brott? : Nej, det är inte ett brott mot den svenskastrafflagen, självfallet inte. Däremot hoppas jag att det blir en prövning avom detta är förenligt med de konventioner som har undertecknat och omdet är förenligt med principerna i vår grundlag." Det här var vad jag sade, herr finansminister, och detskall man inte förvränga på det sätt som skedde. Sedan sade jag något annat - och jag tycker att det ärviktigt och skall upprepas i denna kammare, för det har med politisk moral attgöra: Ändamålet aldrig medlen. Man kan inte stå och säga:"gör jag någonting som är principvidrigt och felaktigt, men nästa dagskall jag göra någonting som är gott, och då skall ni glömma det som ärfelaktigt." Det är faktiskt så enligt strafflagen, att den som begår ettbrott - ett rån, ett överfall eller något annat - blir fälld för det, alldelesoavsett vilka heliga, goda eller fina gärningar han gör dagen därpå. Det är denmoral som gäller oss alla. Ändamålet aldrig medlen. Jag tycker att det är oärlig marknadsföring, försiktigtuttryckt, när finansministern försöker hävda att detta övergrepp moträttsordningen, som Prot.1986/87:21 det de facto handlar om, om vi skall tro på lagrådet, ärberättigat därför att 7 november1986 man - eventuellt, möjligen, kanske, - skallgöra , , ., '. någonting åt de pensionärer som hardet sämst ställt. Det står faktiskt i Debatt vtdremiss av o <= r rno/oT 7 propositionen att dessa pengar går till attavskriva gamla statslån. Sedan skall proposition 1986/87:61 , regeringenså småningom återkomma med ett förslag om vad man skall göra åt desämst ställda pensionärerna. Nå, låt oss diskutera den frågan när det förslagetligger på bord. ligger detta förslag på bord, ochdet innebär enligt lagrådet också ett övergrepp mot principerna för rättsordningenoch en allvarlig fara för grunderna i den författning som ytterstutgör ett skydd för individens integritet och individens rätt i detta Så några korta synpunkter. I sitt inledande anförande gickfinansministern till hårda personliga angrepp inte bara mot utan också mot i . Han ville, som han sade,brännmärka vad hade sagt. Men det förblev ett faktum att om manräknar den här skattens effekter för en person som hoppas kunna leva och ha enviss extra trygghet under efter pensioneringen, så innebär skatten, omden genomförs, att man tar bort ett belopp som motsvarar extra pension.Så är det faktiskt. Det kan formuleras på litet olika sätt, men detta är fakta. Så till den fråga som jag har ställt så menutan att få några andra svar än litet uppvisning i politisk showbusiness. Vilkasituationer anser regeringen kan föranleda nya engångsskatter på det sätt manfaktiskt aviserar i denna proposition? Det här är en engångsskatt, säger fnan.Den är utmärkt. Vi skall aldrig ta ut en sådan igen. Men säger manatt det kan uppkomma situationer då vi trots allt skall göra så här igen. Ärdet om SPP-systemet får en avkastning som går över de där två tre procenteneller som långsiktigt också går över de där som krävs förvärdesäkring? Är det om allemansfonderna blir alltför framgångsrika? Är det omnågot annat sparande blir alltför framgångsrikt? Vilka situationer tänkerregeringen på när den indirekt talar om och aviserar nya engångsskatter idenna proposition? Detta är en viktig fråga, och den tycker jag nog att vi harnågon typ av rätt att kräva svar på. Sedan bara till slut: Finansministern var väldigtimponerad av vad som står i . Det tycker jag man skall vara.Jag skall bara avsluta vad som rimligtvis är mitt sista inlägg, om vi inte gåryidare i debatten, med att läsa en liten dikt av signaturen Kajenn somhäromveckan stod i . Han skrev så här, vilket illustrerar endel av de här problemen: Staten tar i sin nåd omger oss med goda råd som staket ochstängseltråd. Uti denna rara katte efter råden vi oss rätte och vår tro tillstaten sätte. Gör viinte som det står såsom idel fromma får vet man aldrig hur det går. Om vårt sparande vi sköter har vi pengar när vi möter nyafriska engångsböter. 41 (): Får jag först svara på om stöldgods. Jag noterade att ställde frågan någotselektivt, men breddade sedan frågan till att omfatta alla. Jag har aldrigkallat det här för stöldgods och anser inte heller att det är det. Det är frågaom en mycket stor skattehöjning. har genomfört en lång rad skattehöjningarunder sin tid som finansminister. Det har varit fråga om tillfälligaförmögenhetsskatter och permanenta förmögenhetsskatter, skatt på aktieutdelningaroch skatt på aktiehandel, urholkning av inkomstskattereformen, fastighetsskattoch mycket mycket annat. Det kommer att vara ogörligt för en ny regering attåtergå till det gamla, dvs. till vad situationen på det här området var föreFeldt, genom enkla beslut efter ett eventuellt regeringsskifte.Vilka skatter vi kan sänka först och vilka som får skjutas skallvi ge besked om före nästa val, men det finns ingen anledning att i dagdiskutera denna fråga. Sedan skulle jag bara något kort vilja blanda mig i denhär diskussionen om ändringen av basbeloppsindex 1980 och huruvida lagrådetborde ha hörts då. Det är möjligt att har rätt på den punkten.I varje fall är jag ganska säker på att då tyckte att lagrådetskulle höras och att man borde ha lyssnat mycket noga på lagrådet. På denpunkten har säkert ändrat uppfattning . Men den bästaparallellen till vad som då skedde vid justeringen av basbeloppsindex var juden avräkning av pensionsberäkningen som skedde efter devalveringen 1982, och,såvitt jag vet, hörde man inte heller då lagrådet. Olika regeringar av olika kulörer har vid olika tillfällenvalt att justera uppräkningen av pensionerna utan att höra lagrådet och haransett att detta är riktigt. Men det är någonting helt annat än den skatt somvi nu diskuterar och som är någonting principiellt nytt i svenskskattelagstiftning. Också lagrådet påpekar att detta är nytt. Det nya är attdet är en engångsskatt som inte är av generell karaktär. Någon sådan skatt harvi haft, och det är också därför lagrådet är så kritiskt somdet är mot den här skatten. säger också att skälet till att SPPbehöver en avkastning realt på för att kunna värdesäkra pensionerna äratt man tar ut så låga från företagen. Ja, det beror helt enkelt på inom det här pensionssystemet inte har åtagit sig att värdesäkrapensionerna, dvs. de avtal som är träffade mellan arbetsgivare och löntagareinnebär inte att pensionerna skall värdesäkras. Det är i stället någonting somSPP kan genomföra utöver avtalet ifall sparpengarna ger en tillräckligt godavkastning. För att man skall kunna göra det, som alltså går utöver gällandeavtal, krävs en avkastning på realt. Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 Prot.1986/87:21 Jag fick inget svar av Kjell-OlofFeldt när det gäller kvinnan i . Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 Enligt enöverslagsmässig SCB-beräkning skulle kvinnans standard förbättras från 2 456kr. Det är inte att förakta en hundralapp. Det är klart att mankan leva bättre om man får . Men det är viktigt att komma ihåg attför att få den här hundralappen till kvinnan i är att gå in med en principiellt ny skatt, som drabbar andra pensionäreroch blivande pensionärer i . Jag tycker det är orimligt. Dessutom är detallra viktigaste för kvinnan i att vi kan få bättre ekonomisktillväxt, så att vi får råd att förbättra hennes och andraspensionsförhållanden. För att vi skall få en god ekonomisk tillväxt måste visatsa mer på långsiktigt sparande och inte genomföra åtgärder som gör attmänniskor drar sig för att spara långsiktigt. Jag fick inte heller svar på frågan varför Kjell-OlofFeldt tyckte att den pensionär som själv nämnde som exempeloch som hade börjat spara i en privat pensionsförsäkring 1970 och haft, förutomen god avkastning 1985 och 1986, en real avkastning på haft en för braavkastning och vill sänka den till genom att lägga beslag på av denreala avkastning som denna pensionsförsäkring har gett henne under de 16-17 årdet här är fråga om. menade att jag och harmissförstått vad lagrådet har sagt. Jag tror faktiskt inte det. Lagrådet harpekat på att svagheten med denna skatt är just att den är en engångsskatt avicke generell karaktär. Det är någonting unikt i svensk lagstiftning. a.mot den bakgrunden har lagrådet avvisat skatten. Jag tycker lagrådet har kommittill en riktig slutsats. Jag tycker att regeringen har gjort ett misstag sominte har lyssnat på lagrådet. När man säger från lagrådets sida att det inte är engenerell skatt, är det precis de frågor som jag ställde till imitt inledningsanförande som man då tänker på. Vad är det för rättvisa med enskatt som slår hårdare mot den som haft en dålig avkastning på sittpensionssparande.än mot den som haft en god avkastning? Vad är det för rättvisamed en skatt som slår hårdare mot dem som binder sina pengar långsiktigt än motdem som har placerat sina pengar så att de är tillgängliga till kortsiktig konsumtion?Vad är det för rättvisa med en skatt som slår hårdare mot privatanställda änmot offentliganställda? Vad är det för rättvisa med en skatt som slår hårdaremot små och medelstora företag än mot stora, börsnoterade företag? Det är inte en rättvis skatt som har alla dessa effekter,utan den är djupt orättvis. Jag hoppas att detta också blir skatteutskottetsslutsats, innan får anledning att ta ställning till denna skatt. 42 Tredje vice talman (): uttalade sin fördömelse över det borgerliga Jag vill än en gång påminna om att hansjälv ett slag var med i den dansen tills han fick beskedet att han skulle söka sig ut på andra vägar. Jagvill återkomma till det här med lagrådet, eftersom vi inte fått något besked från regeringens sida. Vari ligger lagrådetsavvikelser från de 62 uppgifter som är angivna igrundlagen? Lagrådet har ju inte tyckt till om skatten,alltså om vi skall ha denna skatt eller ej. Vad lagrådet har tyckt till om ärom man kan tillstyrka denna skatt utifrån de grunder som man har att bevaka ochsom är särskilt angivna i grundlagen. Med utgångspunkt i dessa grunder harlagrådet alltså kommit till slutsatsen att det bör avstyrka förslaget om dennaskatt. Då tycker jag att bevisbördan faktiskt ligger på regeringen, som gårvidare. Vid en del andra tillfällen har man handlat klokare.Lagrådet hade mycket allvarliga invändningar mot förslaget till plan- ochbygglag. Förslaget lades ändå fram för . Men då tog riksdagensledamöter sitt förnuft till fånga. Det blev en omarbetning av lagförslaget iutskottet, och förslaget gick sedan till lagrådet och kunde godtas av lagrådetoch sedan bearbetas vidare i bostadsutskottet. Vid ett annat tillfälle föreslog regeringen något slagssärskild skatt riktad mot skogsägarna. Lagrådets och andras kritik varförödande, och kritiken var klart uttalad i lagrådets yttrande. Den gången togregeringen direkt sitt förnuft till fånga, dvs. man lade helt enkelt inte framnågon proposition, och det var ett klokt beslut. Likadant borde man ha gjorthär. Man får konstatera att förslaget tyvärr är för dåligtförberett. Relevant kritik har framförts emot det. Vi måste vila på hanen,omarbeta förslaget och se till att det får en bättre utformning. Til syvende og sidst är det ansvar somlagstiftare det gäller. Det är som har ansvaret för de lagar sompasserar den här kammaren. Och det är rimligt att som underlag försitt arbete har ett material som är behandlat på ett gediget sätt iutredningsväsendet och av remissinstanserna och som inte rakt upp och ner haravstyrkts av lagrådet. För att vinna sympatier ger på ett mycketskickligt sätt detta förslag etiketter som skall vara tilltalande. Han sade isitt senaste anförande att vi från den borgerliga sidan ständigt opponerar närman rör i arbetsgivarnas befogenheter. Men det är inte fråga om detta. Det manrör i är ju pensionärernas sparande - det är det som man tar. Vad har det medarbetsgivarna att göra? Till slut - och det är kanske det enda positiva som mankan få ut av den här debatten - noterade jag att ochsocialdemokraterna nu tydligen är beredda att biträda förslag omförbättring av villkoren för de sämst ställda pensionärerna, när vi på nyåretlägger fram vårt förslag igen här i . Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 43LARS (vpk): Jag var med i dansen ett slag, sade tredjevice talmannen beträffande remissförfarandet. Nej, inte i den dans som ni bjödupp till. Den ingick uppenbarligen i ett spel och en kampanj för att skjuta uppförslaget . Däremot hävdade jag från början - och det hävdar jagfortfarande - att frågan borde ha remissbehandlats, men inte på de premissersom ni sedan har fört in i diskussionen. Jag hade i min enfald hoppats att det här skulle bli ennågorlunda saklig debatt om förslaget till engångsskatt. I mitt förstaanförande redogjorde jag för våra skäl för förslaget till en realränteskatt.Jag redogjorde också för varför vi är kritiska mot att regeringen drog tillbakasitt förslag. Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 Men i debatten häri dag fortsätter man från det borgerligahållet, även om det finns undantag, med sin mycket förenkladeskrämselpropaganda. Man vägrar att diskutera och lyssna till vare sig faktaeller motargument. Därför måste den här debatten i långa stycken bli heltobegriplig för de många människor som har skrämts upp av en del borgerligaföreträdare och livförsäkringsbolagen. Vårt förslag till realränteskatt - jag upprepar det -avsåg att främja en rättvisare fördelningspolitik. Det skulle vara ett bidragför att riva ner en del av de stora orättvisor som finns , inte minst inompensionssystemet. Regeringens förslag till engångsskatt räcker inte långt föratt riva ner orättvisorna inom ATP-systemet eller för att skapa en ekonomiskutjämning över huvud taget. Engångsskatten ger mellan 15 och 20 miljarder, ochav det skall ungefär en tiondel användas till dessa frågor. En permanent realränteskatt skulle inte ha medfört sänktapensioner, som det påstås. Blotta tanken att vårt parti skulle verka för sänktapensioner är ju absurd. Vårt parti har kanske mer än andra hävdatpensionärernas intressen, när vi har krävt kompensation för devalveringen,krävt rättvisare pensioner och gått emot förslag om nedskärningar. Medförslaget till realränteskatt ville vi ha bort orättvisorna inom ATP-systemet,bidra till att slopa momsen på maten och över huvud taget bedriva en bättre ochrättvisare fördelningspolitik. Vi hävdar nämligen att kapitalägare och skatteplaneraré,som har tjänat på inflationen - på löntagarnas,pensionärernas och småspararnas bekostnad - måste vara beredda att avstå en deltill samhällets sämst ställda. En realränteskatt eller en engångsskatt kanbidra till att åstadkomma detta, och det är därför ni från borgerligt hållsäger nej. Ni försvarar nämligen dagens ekonomiska och sociala orättvisor. Nivill inte riva ner orättvisorna inom ATP-systemet. Ni vill inte slopa momsen påmaten. Ni slår vakt om kapitalägarnas och skatteplanerarnas villkor. Det ärdärför ni säger nej både till en realränteskatt och till det nu aktuellaförslaget om en engångsskatt. Jag tror ändå att det är nödvändigt att klaraut vad Bildt hade för sig . Det jag läste upp var nämligen ettdirekt citat av vad Bildt sade inför sina partivänner i . Det somBildt läste upp var de bortförklaringar han sedan gjorde inför en TV-reporter. Två Bildt genast ur askan stiger: en som han visarinför sina partivänner och där han utmålar mig som rånare, en annan där hanförsöker att ta tillbaka det han sagt. Men har Bildt alltså tagit tillbaka det, och då skalljag inte bråka mer med honom. Jag är alltså ingen rånare. Det här förslagetinnebär alltså ingen stöld. Däremot är det ett överfall - den subtilanyansskillnaden mellan de två begreppen har jag litet svårt att klara ut, menlåt oss hålla oss till att det är ett överfall. Då är frågan: På anser man tydligen mot bakgrund av de hårda ord som har använts - uppenbarligen måste i någon mån ha lånat sitt öra åt sin partiledare - har anledning atti ledareefter ledare ställa mycket starka krav på de borgerliga partierna. Om det skallbli någon kraft bakom dessa ord, då måste de borgerliga partierna lova attåterbetala dessa pengar om de vinner valet eller . Vad svarar Bildt på det? Jo, han läser upp en dikt, en ioch för sig förträfflig liten dagsvers av signaturen Kajenn - han är för restengammal studentkamrat till mig, om det skulle intressera någon. Men ger dock besked, efter vad jag förstår. Dehär pengarna tänker använda, om man får chansen efter valet. Mantänker inte betala tillbaka dem. Det var ju bra att det blev sagt. Så småningomfår säkert också Bildt klämma ur sig detta., Så har det varit mycket tal om att vi nu måste deklarera ivilka situationer en engångsskatt skall kunna införas. Det borde ju varaviktigare att fråga; När tänker ni höja de permanenta skatterna? Problemet meddenna skatt -och jag erkänner att lagrådet här har en poäng - är att den ärselektiv. Förra gången en socialdemokratisk regering, då i koalition medbondeförbundet, införde en selektiv skatt var 1951 - beslutet togs 1952. Oftare än så har inte det parti jag representerar övervägtselektiva skatter. Situationen den gången liknade i vissa avseenden dennuvarande så till vida att hade ekonomiska bekymmer. Vi hade dock ickeen kris av krigskaraktär, utan vi hade på grund av ett krig som pågick på andrasidan jordklotet en dundrande högkonjunktur som man måste göra någonting åt. Dåinförde man en retroaktiv - verkande - skatt på vinsternai det svenska näringslivet. Vad jag förstår tyckte lagrådet när det nu tittadepå den skatten att den i denna situation var motiverad. Detta är alltså denperiodicitet som kan tänkas ha förekommit när det gäller den här typen avselektiva skatter. Så restriktiva har vi varit, och så restriktiva tänker viförbli. Man kan ju, och det håller jag med om,hålla på i det oändliga och diskutera vad engångsskatten betyder föravkastningen och för värdesäkringen. Men jag tycker att det har fastslagits -ingen har ju kunnat gendriva det - att man kommer att klara värdesäkringen avbåde individuella pensioner och tjänstepensionerna. Det beror ju på att den härskatten är obetydlig jämfört med den våldsamma lättnad som har uppstått närinflationen har gått ned från till , vilket ger mycket större utslag irealavkastning och därmed möjligheten till värdesäkring . Det är detsom avgör saken. Inflationen har tidigare inneburit en mycket värre beskattningav pensionstagarna än vad den kommer att göra och vad den härskatten innebär. Det gör att man nog kan känna sig helt lugn. Jag tror attförsäkringsbolagen om något tag kommer att ha vänt på kuttingen och tala om attde nog ändå klarar värdesäkringen. När det gäller användningen av pengarna från den härskatten kör Bildt med en mycket märklig beskrivning. Han menar att det så attsäga skulle vara fullständigt ointressant, eftersom detta leder till att vi kanminska statsskulden med ca . Det kallar han avskrivning avgamla statslån och försöker därmed beskriva det som om det skulle handla om attvi nästan bara river sönder litet papper. Men den ekonomiska innebörden är, omCari Bildt inte har begripit det, att statens ränteutgifter kommer att minskamed Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 5 protokoll 1986/87:21 Debatt vid remiss av proposition 1986/87:61 minst 1,5miljarder kronor. Det är dessa pengar som vi vill använda. Det är en beståendebesparing som vi kommer att ha till förfogande för en förbättring avpensionerna. Bildt säger att vi inte har talat om hur detta skallgöras. Nej, det har vi inte gjort. Men vi kommer snart med dessa förslag. Dåprövas herrskapet här. Om ni tänker säga ja till de förbättringar som viföreslår, hur vill ni då finansiera dem? Med andra ord: Vilka i är detsom ni i så fall skall vända er till och säga att det är de som skall betalaförbättringarna för de sämst ställda pensionärerna? Skall vi förbättra förnågon grupp som av fördelningsskäl bör få det bättre, är det enda hederliga ipolitiken -vilket jag hoppas att alla i denna kammare inser - att gå tillnågon annan grupp och tala om att det är den som måste betala. Har ni detmodet? Jag har inte hört någonting sägas åt det hållet . Det har barahandlat om att ni är beredda att resonera om hur pengarna skall användas, hurutgifterna skall göras. Det har vi lärt oss. När det är fråga om att sprätta utpengar, ja, då ställer ni upp! Men är det fråga om att ta ansvaret för attockså ta in pengar som staten kan använda, då dammar det bara i korridorerna.Det är det enda vi ser av er. Om ni den här gången vill ställa upp idiskussionen, skall det bli oerhört intressant att se till vilka ni kommer attvända er. Vi har när vi sett oss omkring i sagt ossatt om det är någonstans man skulle kunna ta ut någon större skattebelastning,så är det på den finansiella sektorn. Det är inte på det producerandenäringslivet eller på löntagarna - de har givit ett stort bidrag. Vi menar attden finansiella sektorn, som har tjänat de stora pengarna på ungefär det sättsom har beskrivits av , borde kunna ställa upp den här gången. De borgerliga säger att skatten är väldigt orättvis. Men nihar aldrig dragit er för att införa orättvisa skatter. Momsen kan sägas varaorättvis. Den har sin tunga ände vänd nedåt, mot de lägre inkomsttagarna. Niinförde energiskatter som bara drabbade de boende och en charterskatt som baradrabbade dem som var tvungna att ta charter och inte kunde flyga reguljärt. Omman vill leta efter orättvisa skatter, så visst hittar man sådana. Men det är en typ av skatter som ni alltid säger nej till,sedan spelar det ingen roll hur de är konstruerade. Det är skatter som drabbarkapitalet, förmögenheterna, egendomen. Trots att har varit denperiod när de privata förmögenheterna i har ökat snabbare än kanskenågon gång tidigare, har ni oerhört konsekvent - det är den enda punkt där niverkligen varit konsekventa - sagt nej till alla skatteskärpningar som hardrabbat förmögenhetsägarna, antingen det har gällt förmögenhetsskatten,arvsskatten, reavinstbeskattningen, omsättningsskatten på aktier eller företagsbeskattningen.Det är ett mönster som vi känner igen.