prot · GA0984 · 1986-12-31 00:00:00 — Försurningen och den smygande skogsdöd som kommit som en följd av försurningen har mänga producenter, industrin och bilismen ett ansvar för. Men den enda möjligheten att komma till rätta med denna miljöpåverkan är att värdera miljöpåverkan som en kostnad som andra produktionsfaktorer. Som svar på undran kan jag säga att om man värderar miljöpåverkan som en produktionskostnad, får man en rättvisande bedöm ning av olika produktionsfaktorers roll i samhället. Vi menar att man måste uppmärksamma miljöpåverkan i olika avseenden som ett pris man får betala i produktionen. Det gäller alla producenter. Det är naturligtvis ett angeläget intresse för samhället att hitta en objektiv värdering av miljöpå verkan. ' 9HANS i (vpk) replik; börjar det bli intressant i debatten. Nukommer motargumenten, och de är ganska hårda från . Han gillar inteatt man nämner saker vid deras rätta namn. Han angrep mig för att vi jämfördesocialdemokraterna med och för att vi kritiserar löntagarfonderna. Om jämförelsen mellan och socialdemokraternastår i vår reservation; "Som exempel kan nämnas att socialdemokraternaalldeles 1982 med all rätt hårt kritiserade moderatasamlingspartiet för mycket kraftiga besparingar i budgeten och att vår;välfärdhotades därigenom. är emellertid situationen den, att skillnaden mellanmoderata samlingspartiet, som vidhåller sina besparingsförslag, och regeringeni detta avseende praktiskt taget har försvunnit. Differensen dem emellan ibesparingar uppgår för /88 endast till 1,7 miljarderkronor." Det är ett faktum att ni ligger nära varandra. säger:Då kan väl kommunisterna ta ställning och släppa fram högern. Till svar kan jagcitera min företrädare i de ekonomiska debatterna, C.-H. Han sadeatt det finns grader också i helvetet. Om vi, när vår politik faller, tvingas rösta borthögerpolitiken är det en röst mot moderata samlingspartiet, men det skalldefinitivt inte uppfattas som en röst för den socialdemokratiska politiken. Såär den saken utredd. gav sig också in pä andra saker, t. ex.löntagarfonderna. Jag talade om vad löntagarfonderna var för något, att derasföreträdare for på aktiebörsen och tydligen sysslade med optionsaffärer påsamma sätt som andra kapitalister och att de inte är ett inslag i något slagsekonomisk rättvisa. vet att det är så. Att jag inte yrkar päatt löntagarfonderna skall bort beror på att jag vill förändra dem; förbättra dem,utveckla dem och använda dem som ett ekonomiskt-politiskt instrument. Jag villinte som borgarna avskaffa dem, trots att det inte har det minsta med socialismatt göra att det finns löntagarfonder i värt land. berömmer sig för engångsskatten. Jag vet inte omhan nämnde aktieomsättningsskatten. Han sade att engångsskatten är bevis föratt socialdemokraterna för en bra politik. - Men ni hade det jobbigt att klämmain ordet "icke" i alla skrivningar om vpk:s politik. Under många årstod det att vpk:s politik var omöjlig. Sedan var ni tvungna att skriva att denicke var omöjlig, eftersom aktieomsättningsskatten och engångsskatten varvpk-förslag. Om vi ibland driver er åt rätt håll skall detinte tas som intäkt för att vi godkänner hela er politik. 10ARNE GADD (s) replik: Jag uppskattar i Hallstahammarför att han uppfattar skillnader i temperatur i olika bostadsområden. Det finnsalltså fortfarande hopp för den ekonomiska politiken., klämde i med arbetslösheten. Den var värre ivissa socialdemokratiska länder, sade han. Han tog till och Grekland.Det ena av dessa två länder har plägats under en fascistisk diktatur.Det andra har haft ett inbördeskrig ganska nära i tiden. Exemplen var litetlångsökta, . Det råder inget som helst tvivel om att arbetsmarknadspolitikeni det här landet, liksom i andra länder där arbetarrörelsen har haft enlångvarigt dominerande ställning, är en central politisk fråga. Vi kan jämföraoss med många andra länder men kanske helst med länder i . tyckte att vår inställning till prisstoppetvar dubbeltydig. Jag ser inte vad det skall vara för dubbeltydigt med attinföra prisstopp för att under en relativt begränsad tid få balans i ekonomin.Prisstoppets negativa verkningar kommer naturligtvis om det skulle vara kvarför länge, precis som med ett tryckförband vid en kraffig blödning. kommentar var intressant, att det var ensolidarisk politik att fackföreningsrörelsen själv får betala förarbetslösheten. Därmed fick vi en ny definition av vad menar medsolidaritet! Vi socialdemokrater har en annan uppfattning. Vårarbetslöshetsförsäkring tänker vi slå vakt om, det kan jag försäkra AnneWibble! . Åsling försvarar omfördelningen fränpensionsfonderna till budgetsaldo. Jag konstaterar att det alltså intevar någon tillfällighet att man gjorde så här, men självfallet försvagar dettapensionssystemet. När man skall föra en politik som man har svårt att hällasamman - vilket jag förstår att har- offrar man alltså pensionärernastrygghet. Pensionärernas trygghet är nämligen tekniskt sett vad fondernagaranterar. Ekologisk balans - det var ett rakt och rejält svar. Detvar alltså inte miljöcentern som har påverkat reservation nr 3. Det är välinget tvivel om att försurningen i vatten i mycket hög grad betraktas somorsakad av jordbruket, men detta gör redan sitt, säger . vetalltså miljövännerna vad de har att vänta sig från miljöpolitik.Därmed har det här meningsskiftet tjänat ett visst syfte. 11LARS () replik: hade i sitt anförande ett stortupplagt försvar för den offentliga sektorn. Han visade att offentligainvesteringar och offentlig konsumtion inte ökat så mycket, men däremot hartransfereringarna exploderat. Just det!Det bekräftar vår kritik av den rundgångspolitik som förs. Det är faktiskt så att , tre fjärdedelar, av de offentligautgifterna innebär just bidragsbetalningar, som tas in med nya skatter. De högaskatterna skapar behov av högre bidrag, vilket kräver ännu högre skatter i enenda läng spiral. har vi då slagit i taket. Detanmärkningsvärda är att socialdemokraterna i det skedet med förkärlek sätter insina besparingar mot de områden som utgör kärnan i statens verksamhet, somegentligen ingen annan än staten kan sköta. Jag tänker på försvaret, därbesparingspolitiken har drivits , på polisen och pårättsväsendet - områden som har svårt att fullgöra sina uppgifter, bl. a.på grund av brist på personal och personalavgångar. Detta är utmärkande för socialistisk politik. Man vågarinte ta sig an det nödvändiga, att försöka vända rundgångsspiralen nedåt igensåsom vi har visat och genom sänkta skatter skapa utrymme för att människorockså med lägre bidrag skall kunna ha en oförändrad eller t. o. m. bättrestandard. var avvisande till privatisering. Jag vill barasäga; Akta er , finansutskottets socialdemokrater, så att ni inte återigentar i för mycket och försvarar en förlegad politik! Regeringen har ju justinlett en privatisering av , gamla , själva kärnan ochstoltheten i den aktiva näringspolitiken. Det kan åter bli så med PKbankensmonopol pä postgiromedel. Det är någonting som vi moderater har krävtatt få upphävt. Socialdemokraterna i finansutskottet har sagt nej, men nutvingas de notera att regeringen har sett till att så har skett. Till slut hade några svepande fördömanden motmoderaternas budgetpolitik. Det heter att vi vill sänka skatterna på ett sättsom släppt kontakten med verkligheten. Men naturligtvis vet finansutskottetsordförande efter dessa veckor att vårt budgetalternativ inte är så enkelt attvi bara vill sänka skatterna. Våra "vulgära skattesänkningar"/88 är pä . Vi sänker samtidigtstatsutgifterna med och förbättrar alltså budgetbalansenmed . Det är det moderata budgetalternativet, somfinansutskottets ordförande valde att presentera på ett så missvisande sätt. 12ANNE () replik; Jag skulle vilja fråga hur han villåstadkomma den tillväxt som han talade sä varmt för - den tillväxt som ju ärden enda grunden för medborgarnas höjda reallöner. Det är uppenbarligen de somhar svårt att få pengarna att räcka till som är i störst behov av och harstörst intresse för de höjda reallöner och de säkrare jobb som den ökadefillväxten ger. svarade nämligen ingenting på de frågor jag ställde.Vad är det för fel med en politik som dämpar pris- och löneökningarna genom att avstå fränhöjda arbetsgivaravgifter och genom att sänka marginalskatterna 1988? Vår ambition i fråga om skattetrycket, som harkommenterats av några talare i debatten, avspeglas väl i våra konkreta förslagtill årets , som just innebär en sänkning av skattetrycket . förklarade inte heller vad det skulle vara förfel på de förslag som vi har fört fram frän och som leder till ensänkning av räntenivån för att förmå företagen att investera. Alla vet - detsade också - att det behövs mer investeringar för att få upptillväxttakten. Alla vet också att framför allt de mindre och medelstoraföretagen tycker att räntan är för hög och därför inte vill investera. Vad ärdet då för fel i förslag som innebär att räntan kan sänkas? sade också någonfing om att han ställer sigpositiv till inflytande på den egna arbetsplatsen för de anställda. Det tyckerjag-var intressant. Det återspeglas tyvärr inte i de konkreta förslagen frånregeringen. Jag tänker närmast på det förslag som finns i form av enlagrådsremiss om arbetsgivaravgift på de anställdas vinstandelar. Det är ju sä, , att vinstandelarna är mycketpopulära hos de anställda. Finansministern har tagit emot uppvaktningar frånMetall- och Fabriksklubbarna på som vill ha kvar sina vinstandelar. Detfinns många utsagor från andra klubbar på mindre företag som på samma sätt villha kvar sina vinstandelar. Vi i tycker att det är bra att deanställda på det här viset får del i företagets vinst, blir medägare och fårinflytande pä den egna arbetsplatsen. Jag vill fråga om han är sådogmatiskt bunden vid sitt förord för kollektiva lösningar att det bara är förslagsom innebär kollektiva lösningar som kan vinna hans gehör och om han inteskulle kunna vara beredd att pröva tanken att det är bra med egna vinstandelarför anställda. 13NILS G. ÅSLING (c) replik: Det är fel, som gör, att påstå attvi försämrar pensionssystemet genom att vi gör en omfördelning till förmån förpensionärer med lägre pension. Det är tvärtom att stärka grundtryggheten - detär ju därför vi gör denna omfördelning. Jag tycker att miljöresonemanget har mycket intressantaaspekter. avfärdade mig med att påstå att jag skulle ha sagt attbönderna har gjort sitt och att vi därmed har fastställt hur vi vill ha det.Det är inte alls så att någon kategori, någon.producent, någon människa i dethär landet har gjort sitt när det gäller miljön. Om jag skulle dra slutsatserav resonemang så är det en socialdemokratisk uppfattning att svenskindustri och transportsektor har gjort sitt - det måste vara den logiskaslutsatsen. Nej, ingen kategori - vare sig bönder, transportörer ellerindustrifolk - har gjort sitt i miljöfrågan. Vi har aktualiserat frågan ommiljöavgifter för att miljökonsekvenserna av all produktion och allsamhällsaktivitet skall föras in i den marknadsekonomiska bedömning som vi villha och som ändå avgör hur man allokerar resurser och hur produkfionenutformas här i landet. Vi måste ju försöka föra ett resonemang utifrån någorlundaallmänna och allmänt accepterade synpunkter. De miljöavgifter som finns belastar händelsevisbönderna, dvs. Man kanske kan säga att det inte är tillräckligt ochatt man kanske måste göra kompletteringar. emellertid det endaområde av svenskt näringsliv som belastas av miljöavgifterna. Det kan juinte vara rättvist, eftersom man ser hur försurningen fortsätter i samhälletoch hur nya miljökonsekvenser uppträder. Därför måste man få en helhetssyn. Detär det som vi har förordat i detta sammanhang. , herr talman, vill jag säga följande. När jaglyssnar till den timide och vänlige utskottsordföranden , tycker jagatt det är symptomatiskt med den ödmjukhet som han visar mot regeringen ochdess propositioner. Han nämner inte med ett ord bristerna i den tredje vägensekonomiska politik. Han gör inte ett försök att svara folket i ochi andra regioner som verkligen får bära bördan av denna ekonomiska politik.Inte ett enda tröstens ord har att ge, på den socialdemokratiskamajoritetens vägnar i finansutskottet, åt dessa människor som får bära dettunga lasset av den ekonomiska politik som regeringen har bedrivit. 14HANS i (vpk) replik: Åter till frågan om budgetunderskottet ochsynen på de olika partiernas budgetförslag. gör sinabedömningar, och kommunisterna gör sina. Det är uppenbart attnär det gäller beräkningen av vissa effekter som aktiemarknadens reaktion på enförhöjd omsättningsskatt, osv. gör vi olika bedömningar. Vi hade bedörnt att dennya skatten säkert skulle minska omsättningen något. hadebedömt att den skulle minska mer. Sä går det till när det är stora skillnadermellan de olika budgetförslagen. Men jag vet också att har förståelseför att våra förslag, som ju mänga gånger är mer långtgående och förändrarbetydligt mer än att justera någon liten procentsats på någon skatt, tar enviss tid att slå igenom, och den fulla effekten syns inte direkt underbudgetåret. Hade man godkänt delar av vpk;s politik , hade man haftmer pengar att röra sig med . Beträffande synen på underskottspolitiken har vi ocksåsagt att långvariga och stora underskott är ett fördärv. Vi har inte någonannan bedömning i detta sammanhang. Men vi menar inte att underskottet i varjeläge kan föras fram som ett universalargument mot nödvändiga förändringar isamhället. Man måste då också studera vad dessa förändringar betyder ekonomisktoch politiskt och för de människor som berörs. Ekonomisk politik är ju ändå enfråga om tillståndet i landet och inte bara plus och minus i en budget. Detmåste väl ändå hålla med om. I våra stora satsningar - målar upp dem somansvarslösa - pä den gemensamma sektorn ingår bl.a. förfasta jobb i kommuner och landsting, fasta jobb i stället för diverse andraanställningar. Många ungdomar arbetar halva dagar och får låg lön fördet. De kan inte försörja sig, trots att de uträttar ettfullvärdigt och bra arbete. Som jag nämnde tidigare kan de inte ens få bostadpä arbetslöshetsorten, eftersom man inte får bostad om man inte har jobb. Deneffekt på den ekonomiska politiken som det skulle få att en halv generation-detkanske är att ta till, men det är väldigt många människor - skulle kunna börjaförsörja sig,skaffa sig en bostad och bli vanliga medmänniskor och konsumenter med en normalekonomi - därmed inte sagt att de skulle vara avvikande på något sätt, eftersomdet inte är dessa människors fel att de inte har fått ett jobb -måste ju ocksåvärderas. Alla sådana förslag kan inte motarbetas genom att man bara säger attunderskottet därigenom ökar. Jag är säker på att vi minskarunderskottet genom att skapa arbeten. 15 () replik: i talade om denfulla effekten och hänsynstaganden till en rad saker som skulle kunna tänkasinträffa om vpk:s politik genomfördes. Jag tycker, , att denkommunist var roligare som kommenterade budgetförslaget och sade: Ja, det ärklart att vi är revolutionärer, men det syns mest i början. talade om mitt inlägg kring den offentligasektorn. Han exemplifierade, såvitt jag förstår, rätt ingåendetransfereringarna och talade om rundgäng. Jag håller för en gångs skull medLars om att rundgångarna ibland utgör ett problem. Men man kan se päden sifferserie om den offentliga sektorn som RRV gjort och som startar pä23 % och hamnade 1982 på . Vem är den skyldige? Ursäkta, hans namn varBohman som den gången skötte om rundgången. Sedan har vi fått en naggande godfinansminister, och är transfereringarna på väg nedåt. Han har emellertidhaft större svårigheter än vi hade hoppats att han skulle ha att fä ned dessa,men det går i alla fall åt rätt håll. Det är vi tacksamma för. , jag har ingenting emot att Volvos anställdafår vinstandelar. De har, såvitt jag vet, inte heller något emot att betalanormala skatter för dem. Men denna problematik har olika sidor. Lät oss sägaatt vi hade fört denna diskussion . Då hade AnneWibble förmodligen nämnt anställda. Det gör hon inte . De privatavinstandelarna är beroende av om företagen bär sig eller inte. Somsocialdemokrat tycker jag att när det gäller andelar i företagen, insyn ochstyrning, osv. är det mycket viktigt att de anställda faktiskt har inflytandeoch insyn också när det går. . Åsling talade om att jag inte hade sagt något omGrängesberg. Men var kvar i kammaren, . Åsling, grabben från ,, kommer när han får tillåtelse att uppträda. Ta,då en diskussion,. Åsling, sä skall . Åsling få höra hela historien. Jag återupprepar mina påpekanden om ochpensionsfonderna och om budgetpolitik. Man tar från pensionärerna föratt klara sitt eget, kanske litet väl lättviktigt improviserade,budgetalternativ; Jag yrkar bifall tillhemställan i dess helhet i finansutskottets betänkande. Företrädarna för oppositionspartierna har nuägnat åt att recensera regeringens ekonomiska politik. Jag skallnaturligtvis ägna deras inlägg tillbörlig uppmärksamhet. Men jag vill börja medett par andra recensioner av socialdemokratins politik och den svenskaekonomins utveckling . I utges en tidskrift som heter . Denläses kanske inte så mycket i , men den är spridd över hela världen. Denär aktad och känd, dock icke för några socialistiska sympatier. Under rubrikensvenska lärdomar öser den i sitt senaste nummer så mycket beröm över Sverigeatt t. o. m. en av beröm ganska bortskämd person nästan kan bli generad. Dentredje vägens politik sägs t. o. m. ha fungerat som en dröm-so far it hasworked like a dream, säger skribenten. Det är, tycker jag, nog att gå litet förlångt. På ledarsidan i tidskriften tas den svenskasysselsättningspolitiken upp som ett föredöme, t. ex. för den engelskaregeringen. Ett liknande betyg till har också -fast i mindre lyriska ordalag - utdelats av den ansedda amerikanskaforskningsinstitutionen . De amerikanska ekonomerna är särskiltangelägna om att hälla fram den svenska utvecklingen som ett föredöme för ,som ju är på väg att sladda in i samma sorts underskottsproblem som vi iSverige hade och . Jag har inte svårt att förstå varför denekonomiska politiken i har gjort ett så starkt intryck på de utländskabedömarna. Vändningen i den svenska ekonomin är nämligen slående,hur man än mäter den. Jag skall anföra några siffror. Tillväxten har varit tvä och en halv gång såhög som den var . Industriproduktionen har ökat med 15 %sedan 1982, medan den sjönk med 5 %.Investeringarna i landet har stigit , medan de sjönk mednästan . Industrisysselsättningen minskade med 155 000 personermellan 1976 och 1982. På det området är vändningen dramatisk, eftersomsysselsättningen i svensk industri har ökat med 40 000 personer sedan 1982.Arbetslösheten har minskat. Inflationen uppgick till i genomsnitt om åretmellan 1976 och 1982. har den varit . 1 fjol uppnådde viden lägsta prisstegringen . Och låt mig säga, eftersom detförekom andra uppgifter i debatten, att 1986 var prisstegringen i likamed genomsnittet för industriländerna och lägre än genomsnittet i . Budgetunderskottet ökade med 76 miljarder mellan 1976 och1982. fram till har det minskat med 43 miljarder. Rensar vibort inflationen och tillväxten i ekonomin, så är underskottet nu mindre än entredjedel av vad det var 1982. Detta är alltså siffrorna. De ger ett klart och entydigtbesked: Det går avsevärt bättre för , både jämfört med historien - denborgerliga historien framför allt - och jämfört med en rad länder i våromvärld. Men det är inte detta som har gjort det största intrycketpå de utländska bedömarna, vare sig de kommer från tidskriften från Brookings i . Det intressanta är det sätt varpå manförklarar varför har återhämtat sig snabbare än väntat, snabbare änmånga andra länder, varför vi har kunnat förena en mycket hög sysselsättningmed låg inflation och minskat underskott. Brookingsekonomer och säger att det inte är draghjälpen utifrån.De borgeriiga har under den här debatten, liksom under alla debatter Prot.1986/87:84 som vi har haft, tjatat om att det är draghjälpen utifrån som ärförklaringen, men ekonomerna säger att den draghjälpen har ju allaländer haft. Och det är inte de fallande oljepriserna som har räddat ,för de fallande oljepriserna har alla länder upplevt. Det man pekar på, det somär unikt för , är vår avanceradearbetsmarknadspolitik och den klart marknadsinriktade industripolitik som vihar fört, tillsammans med ett socialt ansvar för vad som har hänt medmänniskorna under industrins strukturförändring. Man går längre än så. Man säger att den starkafackföreningsrörelsen är en tillgäng för . Man säger att den solidariskalönepolitiken är bra, för den underlättar rörlighet på arbetsmarknaden ochunderlättar strukturomvandlingen. Man säger t. o. m. att ett samhälle somsträvar efter rättvisa har större möjligheter att lösa ekonomiska problem änländer som struntar i rättvisan. Och man pekar på välfärdsstatens möjligheteratt erbjuda trygghet i förändringen som en mycket viktig förklaring till densnabba återhämtningen i . Mycket av detta är ju vad svensk borgerlighethar beskrivit som våra huvudproblem, som våra belastningar, som orsakerna tillkrisen. Det är våra höga skatter, den stora offentliga sektorn, för mycketsocial välfärd, för starka fackföreningar. Det var inte så länge sedan som LarsTobisson stod i den här talarstolen och talade om hur man måste skära ned päallt detta, hur fackföreningarna måste "tämjas" för att vi skulleklara oss ur den ekonomiska krisen. Därför är framgångarna för socialdemokratins ekonomiskapolitik inte i första hand en fråga om teknik - kanske inte ens, fru talman, ombegåvning, även om det bjuder mig emot att erkänna det. De beror framför alltpå att vi så benhårt höll fast vid de grundläggande dragen i det samhälle sombyggdes upp under och som visade sig bli ett av de mest framgångsrikaindustrisamhällena i världen. Vi höll fast vid den fulla sysselsättningen, visamarbetade med fackföreningsrörelsen i stället för att bekämpa den - vilkethar föreslagits av borgerligheten i denna riksdag. Vi höll efterfrågan uppe, vivalde att slå vakt om den sociala välfärden och lyssnade inte på rekommendationenatt rusta ned den. Det är just resultatet av denna medvetna politik som deutländska bedömarna nu storögt betraktar. Låt mig ta ett exempel på vad vår välfärdspolitik kanbetyda för att skapa en effektiv ekonomi. har moderata ochliberala politiker och ekonomer fått breda ut sig och tala om att vi måste hastörre löneskillnader, större klyftor i samhället för att få en effektivekonomi. Brookings analyser, och erfarenheter som vi själva har gjort, pekar påmotsatsen, nämligen att små löneskillnader och starka fackföreningar kanförbättra effektiviteten i vår ekonomi. För det första; Har vi små löneskillnader, så uppstår intevad som är så vanligt i andra länder, nämligen att arbetare inedläggningshotade industribranscher "låses in" i dessa branscheroch vägrar att lämna dem därför att de skulle utsättas för storalönesänkningar. Den sidan av stora löneskillnader talar moderater och liberalermycket sällan om. För detandra: Har man ett väl utbyggt socialt skyddsnät, så minskar det 49 4 protokoll 1986/87:84 otrygghetenoch gör strukturomvandlingen mer socialt acceptabel. För det tredje: Det generella välfärdssystem som vi medstora kostnader byggt upp i har betytt mer för rörligheten påarbetsmarknaden, för människors valfrihet när det gäller att välja jobb, änmycket annat. Det betyder att man tack vare ATP, den offentligasjukförsäkringen osv., tar med sig sina inarbetade sociala förmåner när manbyter jobb. Det stimulerar rörligheten mer än de system där man förlorar sinaförmåner därför att de är knutna till företaget, till arbetsgivaren. För det fjärde; Stora och starka fackföreningar, somkänner ett samhällsekonomiskt ansvar och som understödjer den tekniskautvecklingen i stället för att bekämpa den, bidrar till den ekonomiskautvecklingen. har formulerat det så, att det vi inom fackföreningenskall tycka illa om är inte ny teknik, utan gammal teknik som håller kvar våramedlemmar i låga löner och otrygga jobb.