prot · GA0914 · 1986-12-31 00:00:00 — Men hur blir det med vännerna?Får man några nära relationer, om man kan bryta upp från enaktivitet - man springer ju ifrån konflikter och byter aktiviteter? Vad jagminns av den här staden är barndomens gårdar. Jag bodde på tre gårdar. På denförsta gården fanns det inga barn. Det var trist. Där ägnade jag mig i ställetåt tanterna. På nästa gård var det dumma barn. Men jag minns dem -jag minnsderas mammor och deras lägenheter och jag minns hur de hade det. På den tredjegården var alla snälla. Det är de här gårdarna spm gav min barndom ett hemvist- min tillhörighet i livet. Jag tvingades lära känna människor som jag annarsaldrig skulle ha lärt känna. Jag fick se miljöer som jag infe kunde välja bort.Jag lärde mig för livet. Men de fritidsakfiviteter som jag deltog i minns jag intemycket av. Jag kommer inte ihåg en enda av de människor som deltog iaktiviteterna. Jag har bara en suddig bild av själva aktiviteten -råbandsknopen i scouterna, kunskaperna om första förband i Röda korset,gitarrackorden i ABF-cirkeln. Jag kommer alltså inte ihåg några ansikten. Vad jagvill säga med detta är att barnen måste få fid att leka, de måste få fid attupptäcka vad man gör när det är tråkigt, vad man själv kan hitta på. Det barnsom stressar runt, dimper en ledig kväll ner och stönar; Vad skall jag göra nu?Det är farligt. Barnen måste få nära relafioner, som de infe kan springa ifrån- som de faktiskt kan göra om de byter aktivitet och grupp . Vi måste skapa lekmiljöer där barnen får träna sig själva,utan atf vuxna allfid lägger sig i. Vi måste skapa en mening, en trygghet ochen spänning i själva boendemiljön. Vi måste ge barnen en social fillhörighet,så att de får känna: Här hör jag hemma. Att våldet nu breder ut sig, och det gör det bland barnoch ungdomar i skolorna, har sin grund i anonymiteten. Det beror inte på.attdet finns för litet pohser, som det lät på i går. Vi måste ge barnen en mening i livet, en trygghet, en rödeller blå tråd att hålla sig till. Det kommer annars att uppstå nya klasskillnader, som inteär direkt ekonomiskt befingade. blir det lika vikfigt aftföräldrarna och omgivningen kan ge ett sammanhang, så att barnen ser sig självasom en del av samhället, där samhället är begripligt och inte en anonym massadär allt bestäms där uppe. Vi måste som politiker diskutera den förändrade barndomen,som ekonomi, teknik och vuxnas förändrade kärleksliv har skapat. Vi måstediskutera vad som krävs för en bra barndom; vi får inte bara komma efteråt medvåra åtgärder. Regeringsdeklarationen får inte stanna vid ord. En rejälsatsning på barns miljöer och på dem som i olika sammanhang arbetar med dessafrågor måste göras. Jag tror det är dags att vi får en barnombudsman i ,som kan bevaka barns miljö, säga ifrån, ja, t. o. m. gå in och stoppa farligamiljöer som skyddsombud kan. Och framför allt: Vi politiker måste prata om vad dethandlar om, inte sluta diskussionen när vi anslår nya pengar, eller än värre,tro att det är ett polisiärt problem. 6 (): Vissa regioner i vårt land har sämreförutsättningar än andra att erbjuda en något så när trygg och allsidigarbetsmarknad. Det kan bero på klimatet, stora avstånd, bristandeindustritradition och kunskapsnivå. För att kompensera dessa handikapp, som innebär attverksamheter inom dessa regioner inte kan konkurrera på likvärdiga villkorgentemot näringslivet i andra regioner, görs regionalpolitiska insatser. Vi är överens om att regionalpolitiska åtgärder behövs. Vihar delade meningar om hur åtgärderna skall se ut. Vi moderater tror mer pågenerella sådana men kan givetvis acceptera selekfiva insatser på orter och iregioner som drabbats mycket hårt. Jag representerar en sådan region, län.Sysselsättningsläget är mycket oroande. Svårast är situationen för ungdomarmellan 20 och , med en arbetslöshet på - högst i landet. för någon vecka sedan räknar man med fortsatt ökningav arbetslös- heten ävenunder 1987. Nära 15 000 personer står nu utanför den reguljära arbetsmarknaden. Vi har gjort vad vi kunnat inom länet med de medel somstår till förfogande, men i rådande situation ser vi ingen annan utväg än attvända oss till statsmakterna. Det är av den anledningen som jag gör dettainlägg i den allmänpolitiska debatten. Jag utgår nämligen från att berörtstatsråd har något i sin akutväska. Jag representerar således ett län som har mycket storaregionalpolitiska problem. Länet har haft kraftig befolkningsminskning under enföljd av år. Problemen hänger samman med utvecklingen inom basnäringarna järn,stål, papper och massa. Sysselsättningen inom dessa områden beräknas minskaäven i fortsättningen. Arbetsmarknadsläget i länet var föremål för en interpellafionsdebatthär i kammaren . Statsrådet meddelade då att ett sammanträffandemed berörda kommuner skall ske . Det är bra. Förmodligen blir detbara ett sammanträde mellan två tåg. Det krävs rejälare tag. Voredet inte lämpligtatt berörda departement för framåt avdelade en handläggare sominventerade förutsättningarna för insatser i länet och att man därefter syddeihop ett "paket"? Men sysselsättning skapas inte på en dag.Företagsutveckling och nyetableringar tar tid. vi arbetar medsådant är vi hänvisade fill beredskapsarbeten, utbildning, introduktionsplatseroch annat för att i görligaste mån behålla människorna kvar i sina bygder. Men - det finns faktiskt arbetsobjekt att sätta igång med, exempelvis ombyggnad av mellan och mellan och Ange, som befinner sig i ett bedrövligt skick.Byggandet av en ny kriminalvårdsanstalf i är ett annat exempel. Vi skallockså komma ihåg att det redan finns instrument att använda: Det s. k. sammanhållna länsanslaget är ett sådant.Besluten fattas på rätt nivå, där det finns kunskap om problemen.Erfarenheterna är goda. Finns det tillgång på bra projekt bör man kunnaöverföra AMS-medel till länsanslaget. Ökade medel är en bra regionalpolitiskinsats. För del är anslaget efter några få månader av budgetåretredan intecknat i form av ansökningar: Utvecklingsfonderna är ett annat bra instrument. Fonden iGävleborgs län har tyckt sig märka en efterfrågeförskjutning frånrörelsekapital till investeringsmedel. Det är ett gott tecken. Företag villinvestera i maskiner. I rådande läge bör fonden ges extra resurser för att gåut fill företagen - söka upp dem - och redpgöra för vilka möjligheter spmfinns. Att kunna satsa mer på denna viktiga uppgift tycks infe vara möjligt, dåadminisfrationsanslaget är för lågt. SIND eller staten borde ta sig enfunderare på detta. Det kanske inte är så mycket som krävs för att man skallkunna få i gång en omfattande uppsökande verksamhet. Stiftelsen Industricentra, som är verksam på flera platseri , står i många fall med tomma lokaler. Vi måste på något sätt blåsaliv i verksamheten. Statens hållning till denna etableringsidé har varit litetsval. Det är synd. Vi måste ge dem söm arbetar för stiftelsen stöd. Stiftelsenhar många företagskontakter. Atf hålla tomma lokaler tär på stiftelsens ekono- mi.Nuvarande regler gör atf man inte kan tillhandahålla lokaler påkonkurrenskraftig hyresnivå. Det är faktiskt så aft andra hyresvärdar kanerbjuda bättre villkor, även i överhettade områden. Se över reglerna, omingångshyran t. ex., och överväg om det inte i rådande sysselsättningsläge vorebra aft ställa extra medel till förfogande för litet . Det finns en grupp som enligt mitt förmenandeinte fått det regionalpolitiska stöd som varit befogat. Det är yrkesfiskarna.Det är gott om fisk i . Finska fiskare tar det mesta. förstår jagatf det är en avsättningsfråga och att läget när det gäller att göra reklam förfisk infe är det allra bästa efter . Vad som är viktigt äratf fiskarna får rejäl ersättning för skador som nedfallet har vållat så aft deinte går över styr och sedan saknar ekonomiska möjligheter att återkomma närläget har blivit lugnare. I min kommun finns det malm. I Enåsen bryter guld.Gruvan har fyra till på sig. Man letar på platsen och i omgivningenefter nya fynd. Man undersöker underjordskvaliteten för aft se om malmen ärbrytvärd. Man måste snart ta ställning till gruvans vidare öde. Vad som ärbekymmersamt är att det är så svårt att hitta prospekteringspengar. Gruvan ärsjälvfallet en enastående tillgång för denna del av kommunen, och det vore välinte något fel om staten tog kontakt med och med regionalpolitiskamedel utvidgade prospekteringen. Jag har pekat på en del möjligheter. Till detta skallläggas en mycket viktig sak: Vi måste ställa om länet inför den tekniskautvecklingen. Det talas om. Vi måste vara med. Vi får i dethär avseendet pengar till högskolan i /för aft starta enmaterial- och produktionsteknisk linje samt en dataingenjörslinje. Vi har fåttdrygt 7 milj. kr. Jag vet infe om det är till fyllest, men det är en godbörjan. Slutligen, herr talman: har problem. Vibehöver ett samlat grepp från regeringens sida. 7WIVI-ANNE (); I likhet med HåkanStjernlöf kommer jag atttala om mitt län - . mår dåligt, och så har det varit en längrefid. har tävlat med fre andra län,, och , om att vara sämst, att ha det störstaantalet arbetslösa i relation fill befolkningen. Dessa fyra län är de enda i hela landet med enarbetslöshet i åldrarna , som var högre än . Då lågvårt län på andra plats från botten. låg vi på fjärde plats fackvare kraftiga arbetsmarknadsåtgärder. Dessutom är arbetslösheten i Gävleborghögst i - och i denna åldersgrupp hade länet landetshögsta arbetslöshet på , före på . Andelen 18-19-åringar i ungdomslag i länet har, som HåkanStjernlöf också sade, varit den högsta i landet och uppgicktill iaugusti, att jämföra med riksgenomsnittet på . I minskadebefolkningen mest i hela landet . Någon ljusning kan tyvärr inte skönjas. I kommentarernatill arbefsmark-nadsutsikterna för säger tf. länsarbetsdirektören:"Den ökning av arbetslösheten som började , kommer sannoliktatt fortsätta /87,. då det bl. a. finns en rad varsel omuppsägningar, som kan komma att verkställas under det närmaste året. Det tordedock, vad vi kan se , bli fråga om en långsam ökning avarbetslösheten." Jag vill gärna, herr falman, erkänna att det har vidtagitsåtgärder för länet i positivt syfte. har fått del avregionalpolitiskt stöd, som fill största delen kommit de kommuner till del somingår i stödområdet. Till positiva åtgärder kan också räknas Bergslagspaketet,som kan reda upp situationen i bruksorterna och . Men är situationen så akut, aft länet påkort sikt behöver en speciell satsning på arbetsmarknadspolifiska åtgärder.Socialdemokraterna i skall därför företa en uppvaktning hosarbetsmarknadsminister . För att kunna lösa sysselsättningsfrågorna i Gävleborgslän på behövs ett flertal olika politiska åtgärder. Det nuvarandesamarbetet mellan berörda departement är bra och bådar gott för framtiden. Utbildningsnivån i är oerhört låg vad gällerbåde högre utbildning och grundskole- och gymnasieutbildning. Den är ovanligtlåg, inte enbart inom de äldre åldersgrupperna i länet utan även i yngreåldrar. En arbetsgrupp, tillsatt av , har utarbetatett flertal förslag till utbildningsåtgärder inom olika områden. Som motor iarbetet inrättas en forsknings- och utvecklingsstiftelse, som skall tainifiafiv till, helt eller delvis finansiera och låta genomföra tillämpadforskning och utvecklingsarbete med syfte att främja en positiv utveckling avsamhälle och näringsliv i . Stora förväntningar finns i länet på regeringens satsningpå . Utbildningsprofilen förändras vidGävle/, som har tyngdpunkten lagd på teknik- ochekonomiutbildningar. Målinriktade, men ändå breda utbildningar, som ärplattformar för många arbetsfält, bör kunna erbjudas. Kursverksamhet av olikaslag skall svara för specialiserade utbildningar, s. k. fort- ochvidareutbildningar av redan yrkesverksamma. Gävleborgslän behöver naturligtvis hjälp och stöd för att klara situationen genomarbetsmarknadspoliliska medel på, som vi hoppas, kort sikt, genom del av Bergslagspengar på bruksorterna för startandeav nya verksamheter, genom regionalpolitiska medel för start och utbyggnad avföretag. Länet behöver fler små och medelstora företag. Men de stora befintliga företagen behöver också få göraombyggnader och investeringar i nya lokaler för att kunna klara konkurrensenoch därmed behålla den nuvarande produktionen och arbetsstyrkan. Länet behöver hjälp med utbildningspolitiska medel vidsatsningen på det forsknings,- utvecklings- och utbildningsarbete sompåbörjats. I , herr talman, hade vi ett 80-fal socialdemokratiska 1986/87:1423 oktober 1986 2 protokoll 1986/87:14-15 riksdagsmänsom gäster i . Då sade ordföranden i det socialdemokratiskapartidistriktet, , i sin presentation av länet ungefär så här: ,när vi hade länsbokstäver i vårt land, hade bokstaven X- som betyder denokända faktorn, och okända har vi ju varit - men tillbaka skriver vi länet i siffror, i självdeklarationen bl.a., och då har nummer 21 och 21 betyder tur - och måste det vara lur. Så detvill jag också säga, herr talman, det måste vara tur nu 1. så att man fårhjälp till startande och utbyggnad av små och medelstora företag, . 2. så att de storabefintliga företagen får del av investeringsmedel för aft kunna klara sig, och 3. så att vi fårett rejält stöd för våra olika utbildningssatsningar med målet-ett Gävleborgmot - för ett län i utveckling. 8 BO (); Den offentliga sektorn i omfattarnästan två tredjedelar av samhällsekonomin. Det medför av naturliga skäl etthögt skatteuttag - drygt hälften av våra samlade inkomster går till skatter ochavgifter. Det är alldeles uppenbart att samhällsekonomin påverkassåväl av det höga skattetrycket som av skattesystemets struktur. Skattetrycket i är t. o.m. så högt att det som kankallas skatteplanering breder ut sig snabbt. Jag har noterat atf även detsocialdemokratiska partiet som organisation sysslar med vad som kanske skullekunna kallas skatteplanering. Liksom ett antal andra människor i harjag fått en vackert tryckt broschyr från det socialdemokratiska partietsA-lotteri. På första sidan står det med stora bokstäver: "HÖGSTA VINST ISTORA A-LOTTERIET 1 MILJON SKATTEFRITT". När det socialdemokratiska partiet, som ju framstår somhögskattesamhäl-lefs skapare och största försvarare, känner sig föranlåtet attför att kunna sälja egna lotter i sitt lotteri fala om att man kan vinna 1miljon skatfefritt, så har väl - det hoppas jag att finansministern ocksåtycker - skattetrycket blivit alltför högt. Man kan göra två reflexioner med anledning av detta brevfrån socialdemokraterna. Den ena är om det är rimligt att man enligtsocialdempkraferna skall få vinna en miljon skattefritt genom aft köpa en lotti det socialdemokratiska lotteriet som det införs en engångsskatt,som slår mot de människor som långsiktigt sparar för sin framtida pension.Pensionssparandet har av de flesta, även av tidigare socialdemokratiskafinansministrar, ansetts så viktigt att det faktiskt i viss utsträckning skullegynnas skattemässigt. Var finns konsekvensen? Man kan vinna en miljonskattefritt om man köper lotter i det socialdemokratiska partiets lotteri,medan man däremot om man sparar för sin egen ålderdom skall drabbas av enengångsskatt, med enorma summor som dras in till samhället. Finansministernkommer att debattera engångsskatten med mig och en hel del andraledamöter. och detfinns därför inte någon anledning för mig att riu ta upp den frågan. Den andra reflexionen man kan göra är naturligtvis hurstor skada skattetrycket och skattesystemets struktur egentligen ställer tillmed. Vi har exemplet med A-lotteriet, som jag har redogjort för. Vi har ett såhögt skaftetryck och så höga marginalskatter att riksdag har ansettsig tvingad att införa skaftefrihet för inkomster av bärplockning upp fill , eftersom det annars inte skulle plockas några bär. Detta om någotvisar hur snett det har gått. På förslag av regeringen har vi tvingats attinföra regler innebärande atf utländska gästforskare i bara skallskatta för av sina inkomster. De skall alltså ha en tredjedel lägremarginalskatt än svenskar med motsvarande inkomster, eftersom det annars ärsvårt att få hit gästforskare. Det finns många andra undantagsregler. Det är alldeles uppenbart att skattesystemet har månganegativa verkningar. Skattetrycket är så högt att alltfler inte klarar sinegen ekonomi. Detta påverkar, som jag återkommer filU naturligtvis i hög gradden avtalsrörelse som pågår. Man klarar inte ekonomin efter skaft. På grundav att det offentliga tar in så mycket och man får behålla så litet, minskaralternativen. Människorna tvingas välja de subventionerade offentligaverksamheterna. Man har i realiteten ingen valfrihet. Detta leder också tillatf kosfnadspressen minskar. Finns det få alternativ och valmöjligheter, kankostnaderna lättare explodera. Det är väl också ganska klart aft detta är en avorsakerna till att svensk offentlig sektor har betydligt högre kostnader förolika tjänster än exempelvis andra nordiska länder. Detta framgår av en nyligenpublicerad utredning som statskontoret har gjort. De höga marginalskatterna, vilka naturligtvis är en följdav det höga skattetrycket, gör att kraven i avtalsförhandlingarna på lön föreskatt blir orimliga. Det är svårt att klara en avtalsrörelse, och detta framgårju helt klart av dagsläget. Det höga skatteuttaget och skattesystemets strukturleder fill snedvridningar när dét gäller val mellan arbete och fritid. Men detleder också, vilket kanske diskuteras än mindre men är lika viktigt, tillsnedvridningar vid exempelvis beslut om investeringar av olika slag inomnäringslivet, har nästan världens högsta löner före skaft. Efterskatt är lönerna bland de lägsta i världen. Löneutrymmet för enindustriarbetare har ökat med . räknat idagens penningvärde. Av detta har gått fill skatt. Den ökning avskatteuttaget som vi har upplevt har alltså gjort attlöneutrymmet till har intecknats av den offentliga sektorn. Detta ledertill aft den genomsnittliga inkomsttagaren i för egen del baraförfogar över ungefär en tredjedel av vad han eller hon har arbetat ihop.Resten gär till inkomstskatt, arbetsgivaravgifter eller konsumtionsskatter ochandra punktskatter. Jämför man med de sju största industriländerna inom ,finner man att förhållandet där är det rakt motsatta. I dessa länder kan deenskilda människorna själva från början disponera över näsfan två tredjedelarav sin inarbetade inkomst. Skaftetrycket i vårt land tvingar enskilda människoroch uppenbarligen också organisationer - och så även det socialdemokratiskapartiet - till om inte ett bidragsberoende så åtminstone till aft utnyttja denskattefrihet organisationslotterier har. Högskaftesamhället griper in i ochpåverkar levnadsvillkoren för människor, så att de egna värderingarna när detgäller boende, barnomsorg och sjukvård får ge vika. Frågan om skatteuttagets storlek är en av de allraviktigaste frihetsfrågorna. Ett högt skattetryck leder till mindre valfrihetgenom att nettoinkomsten blir så liten att de flesta inte kan välja annat änden subventionerade offentliga verksamhet som politiker faktiskt väljer åt dem.Det bidragsberoende som växt fram och det minskade utrymmet för enskiltsparande gör aft många blir helt utlämnade åt den politiska sektorn. Det ärklart att i en sådan situafion är det framför allt låg- och medelinkomsftagarnasom drabbas. Jag hörde i morgonekot en diskussion om att enmedelinkomsfta-garfamilj med två barn inte har råd atf bo i en nyproduceradfyrarumslägenhet. Företrädare för hyresgästföreningen diskuterade detta medbostadsministern, som menade atf man inte kan kräva atf få bo i enfyrarumslägenhet. Dessutom, sade han, har hyran infe stigit mer änkonsumentprisindex utan tvärtom litet mindre. Men den verkliga problemställningen missade bådebosfadsministern och hyresgästföreningen. Problemet är, som jag tidigare sade,att man får disponera så liten del av sina inkomster atf man inte har råd attvälja och prioritera en fyrarumslägenhef, utan det blir som bostadsminisfernsade aft just nu säger vi atf man skall bo i en trerumslägenhef.Bosfadsministern hoppades atf vi - han menade säkert vi politiker - får råd aftså småningom ge människorna fyrarumslägenheter. Det viktiga här är väl i stället att klara ut aftmänniskorna borde få disponera så stor del av sina inkomster att de skullekunna välja en fyrarumslägenhet, om de så önskade, framför att exempelvis satsapå utlandssemester, på en bil eller någonfing annat. Rörelseutrymmet för deenskilda människorna är för litet. Det som jag hitfills talat om är problem med det totalaskafteuttagef, hur mycket man faktiskt betalar i olika former av skaft. Ettannat problem är vad man betalar på marginalen, av den inkomstökning man får. Marginalskatten är för genomsnittsinkomsttagaren högre iSverige än i andra länder. Det leder naturligtvis till krav på större nominellalönelyft, vilket driver upp inflationen och försämrar konkurrenskraften. Det ärfaktiskt på det viset att hade vi infe genom dollarfallef haft en situation därden svenska kronan gentemot vissa valutor i realiteten devalverats, hadekonkurrenskraften försämrats . Men har vi fått en respittid,trots att lönekostnadsutvecklingen i har varit alltför hög jämfört medandra länder. Det problemet återstår alltså, eftersom vi inte kan räkna med atfdollarfall och andra länder i fortsättningen kommer aft hjälpa fill aft lösavåra problem. De höga marginalskatterna och naturligtvis också det högaskatteuttaget bidrar starkt till den låga tillväxttakt i ekonomin som vi har iSverige, Jag upprepar vad jag sade i en debatt om skatterna här och somhar lika stor relevans fortfarande: Om vi i haft samma utveckling avbruttonationalprodukten , dvs, de , somgenomsnittet för , hade vi detta år kunnat disponera inte mindreän mer, . per svensk medborgare. Den lägretillväxttakten för jämfört med snittet för sammanfallerfaktiskt med en mycket kraftig uppgång av skattetrycket och också en kraftiguppgång av marginaleffekterna, detta trots den skatteomläggning somgenomfördes . ville inte finansministern medge att det finns ettsamband mellan fillväxttakt, skattetryck och skattesfruktur. Jag hoppas att hanhar ändrat uppfattning - vissa uttalanden ger vid handen atf såär fallet - Och det bör naturligtvis också leda till att han drarkonsekvenserna när det gäller den framtida skattepolitiken. Alldeles uppenbarthar vi en lägre tillväxttakt än vi skulle kunnat ha i , därför att vihar så högt skattetryck och så höga marginalskatter. Det är ändå den ekonomiska tillväxten som är det viktigaför att garantera välfärden. I en stagnerande ekonomi hjälper ingaskatteomläggningar, där man tar från en grupp och ger fill en annan grupp, medmissnöje och protester som följd. Det som kännetecknat det svenska samhällettidigare har ju varit att vi gemensamt har arbetat för att öka de totalaresurserna, aft vi har fått mer pengar att fördela. Det är ju en sådan politikvi också i fortsättningen måste försöka driva. Som jag sade förut, påverkas avtalsrörelsen - och detidigare avtalsrörelserna också naturligtvis - av skattesystemet på två sätt.För det första skapar den en snedfördelning mellan den offentliga sektorn ochde enskilda människorna när det gäller tillväxten av våra resurser. Dettaskapar ett uppdämt tryck. Människorna menar naturligtvis att det inte bara ärden offentliga sektorn som skall dra fördel av tillväxten i ekonomin. Dettauppdämda tryck gör aft lönekraven efter hand stegras. De marginalskatter vi har skapar redan problem. När dettatryck skall växa fram till lönekrav blir de nominella lönekravenmycket höga. De sänkta marginalskatter för normalinkomsttagare ochandra som vi moderater. föreslagit skulle väsentligt förbättrat möjligheten attklara avtalsrörelsen utan för höga löneökningar. Men regeringen ville infeföra en sådan politik. Skattesystemet är alltså negativt för samhällsekonomin ochför oss alla. förefaller finansministern medveten om detta. Vi har lästintervjuer i tidningen , och vi har läst andra uttalanden avfinansministern. Tyvärr drar ögonblicken av klarsynthet snabbt förbi.Skatterna höjs som vanligt, även om formerna varierar från engångsskatter fillandra skatteformer. Den amerikanska skatteomläggningen kommernaturligtvis att påverka , liksom andra länder.