prot · GA0947 · 1986-12-31 00:00:00 — Det finns nämligenalla skäl att anta att kommer att ansluta sig tilldet europeiska valutasystemet EMS, Bindningen mellan och Englandsekonomier till följd av den gemensamma oljemarknaden i kommer då medsäkerhet att leda till att också överväger att ansluta sig till EMS, Omoch när så sker är marken mycket väl beredd för att öppna överläggningarmed EG om medlemskap, vilket skulle leda till att alla medlemsländerna deltog iEMS, Det är då viktigt att den naturliga gemensamma marknad som redan nuexisterar mellan och genast anpassas till den situation somuppkommer. Det är därför viktigt att nu och inte senare företaråtgärder som syftar till aft bereda marken för ett närmande till EG tillsammansrned , gemenskap med de nordiska länderna får inte påverkas av ensådan utveckling, dubbelroll såsom medlemsland i EG och aktivt landinom den nordiska gemenskapen visar att det är möjligt. vill jag med några ord berörareservation nr 12, till vilken jag nu yrkar bifall. Moderater och folkpartisterhar reserverat sig till förmån för två motioner som begär utredning avkostnaderna för handelspolitiska åtgärder. Utskottsmajoriteten har avstyrktdessa motioner med hänvisningtill den pågående liberaliseringen när det gäller importrestriktionerna. Manhar hävdat att en sådan utredning inte skulle vara nödvändig. Moderater ochfolkpartister anser att det är viktigt att genom ett uttalande tillregeringen upprepar kravet från motionerna. Kunskaper om de ekonomiskaföljderna av handelspolifiska beslut måste utgöra en del av beslutsunderlagetnär handelspolitiska beslut skall fattas av . AnL 268HÄDAR (): Den svenska syn på frihandel präglasav ett betydande mått av samstämmighet. Det finns dock en visstveksamhet från några partiers sida. Min bedömning är att enigheten ommålsättningen och färdriktningen är betydande, , vår förre utrikeshandelsminister, taladesig mycket varm för frihandel och berömde den ur alla tänkbaraaspekter, samfidigt som han kom med några smärre förslag till ökadeprotektionistiska åtgärder. Grundsynen var ändå klart positiv. Om man ser till de reservationer som finns fogade till detbetänkande vi nu diskuterar, kan man spåra vissa nyansskillnader. Vi har frånmoderata samlingspartiets och sida reservationer som visar påviljan att gå vidare på frihandelsområdet, att utveckla frihandel och avskaffade hinder som vi alltjämt har. Socialdemokratin är något räddhågad, men den ärändå i princip inne på samma väg, även om den vandrar den något vingligt.Centerpartiet är mera försiktigt med en vakthållning kring de protektionistiskainslag som vi alltjämt har i , Sedan har vi slutligen vänsterpartietkommunisterna som underkänner frihandeln både som princip och så som denpraktiskt tillämpas. Jag tycker att vår syn på teko-frågorna illustrerar dettaganska bra. När det gäller teko har vi en lång utveckling där vi successivt harminskat våra restriktioner på frihandelsområdet. Vi har emellertid begränsningsavtal, t, ex, med ,För sedan hade jag en diskussion med den nya utrikeshandelsministern.Jag kunde inte få något löfte av henne om garantier för att vi inte skall fåett nytt begränsningsavtal . Jag tolkar det ändå som att hon insåg attett sådant avtal skulle medföra vissa problem, bl, a, med hänsyn till attIndien är en av de stora mottagarna av svensk import. Med har Sverigeslutit ett av de allra största avtalen. Jag tänker självklart på kanonaffären,som aktivt genomdrev. Vi har också en betydande export av t. ex,energiteknik till , När man då beaktar hur mycket vi vill försöka fåIndien att köpa av svenska högkvalificerade varor av olika slag så blir mannaturligtvis litet förskräckt när man ser på de restriktioner som vi sätter uppgentemot de produkter som har förmåga att sälja till oss, bl, a,teko-produkter. Vi har också ett begränsningsavtal med om teko-import.Samtidigt hör vi ofta svenska statsråd beklaga att man i har så svårtatt klara sin stora utlandsskuld. Man tycks inte se något samband med detförhållandet att i-länder som begränsar förutsättningarna föru-ländernas export genom t, ex, restriktioner på teko-området. Om vi tittar på ett annat område, på livsmedelssidan, herrtalman, är det många som upphäver suckar av beklaganden över Argentinasdåliga ekonomi,dess svårigheter att amortera och betala ränta på sina stora utlandsskulder.Verkligheten är den att om det funnes en rimlig fri handel när det gällerlivsmedelsprodukter, skulle inte ha någon som helst svårighet attsköta sin skuldbörda. Man kunde klara detta med glans. Det som försvårar förArgentina och för andra stater med förmåga att producera bra och billigalivsmedel är att rika länder, däribland , bedriver en klarprotektionistisk politik. Frihandel med tjänster är ett område där vi harförhoppningar att vi skall möta mindre handelsrestriktioner frånolika delar av världen, inkl, som självfallet har ett behov av attköpa de tjänster som man i i olika avseenden är duktig på. Men föru-ländernas del framstår inte en frihandel med just tjänster som det kanskemest angelägna. På något eller några områden kan också de ta upp konkurrensenpå tjänstesektorn, t, ex, när det gäller att på platsen bygga. Det har de visati många länder. Men i huvudsak är tjänstesektorn ett intresseområde för deredan utvecklade länderna. Visstskall vi driva detta, det är bra att vi gördet. Men när vi gör det skall vi också ta större hänsyn till vilka intressenu-länderna har när det gäller att vidga frihandeln. Det är framför allt pålivsmedels- och teko-området som de uppfattar att begränsningarna föreliggerför deras del. Där skulle de vilja se en förändring från bl, a, sida. Vi har också kostnader för den protektionisni som vibedriver. Vi har i en reservation till näringsutskottet efterlyst enutvärdering av vad de protektionistiska åtgärder som vi har i kostaross. Jag minns från en undersökning jag själv varit med om att göra att manräknade fram att en familj om man, hustru och två barn får betala ungefär 1 500kr. mer för sina kläder än vad de skulle behöva göra om vi inte hade derestriktioner mot import av textilier som vi har i , Det är alltså intebara ett u-landsintresse, utan i hög grad ett konsumentintresse att avskaffarestriktionerna för handeln med bl. a, de fattiga länderna - . är det tänkt att , i den nya s, k, Uruguay-rundan,skall behandla dessa områden. Vi har från svensk sida anledning att fästaavseende och förhoppningar vid dessa förhandlingar. Men vi har därför ocksåanledning att noga överväga vad som kan vara vårt bidrag till att förbättraförutsättningarna för en fri handel i världen. Några ord också om den europeiskagemenskapen. Det är alldeles uppenbart, som talade om, att EGbetyder mycket för oss och kommer att betyda ännu mera. Den vilja som finnsinom EG -dokumenterad bl, a, genom beslutet om vitboken - att förvandla EG fillen verklig gemensam marknad, ärett av de viktigaste beslut som fattats även förSveriges del. Vi har från tidigare krävt att man från svensksida skulle göra en motsvarande granskning av handelshindren mellan EG ochSverige som har gjort inom sig och presentera det i något slagsmotbok, ett slags svensk vitbok. Det ville inte den dåvarandeutrikeshandelsministern vara med om, 1 har man, såvitt jagförstår, gjortprecis detta-inte av detta skäl, men man har gjort det som har föreslagits frånfolkpartiets sida -och har en liknande genomgång sammanfattad och presenterad.Jag önskar att vi hade det också i . Det skulle kunna underlätta föross. Jag är helt säker på att EG-frågan kommer att få ännustörre betydelse för del än vad den har . Jag vill säga till att det kanske inte finnsnågon anledning att fundera på hur man skall ta sig över alla broar innan mankommer fram till dem. Låt oss konstatera att det finns en storsamstämmighet om att vi behöver utveckla våra förbindelser - de kommersiella,de kulturella och även andra - med EG och ta vara på den vilja till gemenskapsom finns i denna kammare och inte föra över debatten i första hand tillanslutningsformen i händelse av att olika saker inträffar, t, ex, att gårhit eller dit. Jag tycker inte att vi i debatten skall lägga tonvikten på dessafrågor, EG-frågorna är alldeles för stora och alldeles för viktiga för att deskall vara partiskiljande. Vi har anledning att arbeta gemensamt för att hittaen så god lösning som vi över huvud taget kan få på vår framtid tillsammans medden Europeiska gemenskapen. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. AnL 269IVAR (): Det finns en näst infill total enighet iSveriges riksdag om utrikeshandelns stora betydelse för en positiv ekonomiskutveckling, är ett litet land och mer än de flesta beroende av en fritillgång till den utländska marknaden. Vår enda chans att få detta är attsjälva hålla vår hemmamarknad tillgänglig för vår omvärld. Med denna grundinställningär det naturligt att vi i i huvudsak ansluter till de posifivavärderingar av frihandeln som regeringen gett uttryck för i olika sammanhang. Vi i vill ändå betona att frihandeln i sig inte ärett självändamål. Även om det finns en mycket klar färdriktning mot ökadfrihandel så är tillvaron aldrig enbart svart eller vit. Det finns enligtcenterns bedömning anledning att i varje situation bedöma de faktiskakonsekvenserna av frihandeln. Frihandeln måste vägas mot de övriga samhällsintressen somden påverkar. En ansvarsfull handelspolitik bör bygga på väl underbyggdaavvägningar i stället för en doktrinär tillämpning av frihandel i varje läge. Vi i menar att det är väsentligt att görett uttalande om att handelspolitiken skall ha denna välbalanserade inriktning,och därmed yrkar jag bifall till reservation nr 2, Vår handel med utvecklingsländerna har en speciellbetydelse även för utvecklingen i utvecklingsländerna. Vi i hoppas attden förestående GATT-rundan kommer att leda till förbättrade möjligheter föru-länderna att finna avsättning för sin export. Vi tror inte att problemet mednuvarande obalans mellan industri- och utvecklingsländer kan lösas enbart genomöppen och fri handel. Frihandeln kan i vissa fall tvärtom få negativa effekter.Det är viktigt att aktualiserar frågan om frihandelns olika konsekvenserför relationerna mellan industri- och utvecklingsländer. Det bör självfalletankomma på regeringen att närmare bestämma formerna för de svenska initiativeni denna fråga. Men bör i ett uttalande till regeringen understrykavikten av att dessa problem aktivt bearbetas och aktualiseras från svensk sida.Därmed yrkar jag bifall till reservation 5. har behandlat frågan om införande av ensocial- och miljöklausul för att på så sätt begränsa import av produkter somframställts under socialt och/eller miljömässigt oacceptabla förhållanden. Somargument emot en sådan klausul har framförts att den kan komma att missbrukasi protektionistiskt syfte samt att det föreligger stora svårigheter attobjektivt fastställa var och när oacceptabla produktionsförhållandenföreligger. Det finns också ett motstånd hos många berörda utvecklingsländermot nämnda klausul. Utskottsmajoriteten anser att socialklausulen börbearbetas ytterligare trots att den inrymmer stora svårigheter. Vi i centernanser att frågan om en social- och miljöklausul har stort intresse och aktivtoch konstruktivt måste bearbetas. Vi är väl medvetna om svårigheterna. Ettförsta steg bör vara att kontinuerligt kartlägga den del av den svenskaimporten som har producerats under oacceptabla förhållanden frän hälso- ochmiljösynpunkt eller med utnyttjande av barn, slavarbete eller uppenbartunderbetald arbetskraft. En sådan kartläggning bör kunna utgöra en grund försvenska handelspolitiska ställningstaganden såväl bilateralt som inom ochi andra internationella sammanhang. Vi i anser det angeläget att i införa ensocial- och miljöklausul och att regeririgen bör bevaka de möjligheter som kanfinnas till detta i den förestående GATT-rundan, Jag yrkar därmed bifall tillreservation 7, har pä olika sätt arbetat förNorden som hemmamarknad. Efter hand har linje i denna fråga alltmeraccepterats av övriga partier, Utskottsmajoriteteri uttalar sig också mycketpositivt om förslag. Det görs också i betänkandet en värdefullredovisning av det arbete som pågår för att åstadkomma en fri marknad i helaNorden. Det är med tillfredsställelse jag kan konstatera att vikommit en bit på väg i denna angelägna fråga. kan vi konstatera attdet fortfarande finns mycket att göra. Det finns anledning att genom ettriksdagens uttalande till regeringen understryka hur viktigt detta arbete är. Ett av de handelshinder som fortfarande kvarstår i Nordenär skillnaderna i nationella regler avseende tillverkningsnormer och bedömningav säkerhetsrisker. Det är ett angeläget arbete för regeringen att verka fören regelharmonisering som möjliggör en friare och effektivare marknadsföring avolika varor på hela den nordiska marknaden. En rad konkreta åtgärder inom dettaområde kan hjälpa till att förverkliga målet som hemmamarknad. Nordensom hemmamarknad kan ha en särskilt positiv betydelse för de mindre ochmedelstora företag som behöver en utökad marknad, men som av olika anledningarinte har resurser eller vilja att ta sig in på Europamarknaden. Jag yrkarbifall till reservation 9, Utskottsmajoriteten bekänner sig ganska en.sidigt till enexportfrämjande näringspolitik. Vi har i klart ställt oss bakombetydelsen av en omfattande utrikeshandel. Vi vill försöka att fåtill stånd mera balanserade avvägningar mellan inhemsk produktion och import, Iallmän- het måsteen importvara för att betalas motsvaras av ett dubbelt exportvärde. Vi driverdärmed upp omsättningen utan att få mer att leva av i de fall import ochinhemsk produktion kan ske till ungefär samma kostnad. Till detta skall läggasdet stora värdet bibehållen inhemsk produktion, kunskap ochproduktionskapacitet har vid eventuella avspärrningssituationer, I flera fallkan också möjligheterna att effektivare följa upp kvaliteten i tillverkningenvara ett konsumentintresse som kan ge den inhemska produktionen ett visstförsteg. Det är välbekant att ökad inhemsk produktion som bättreutnyttjar svenska råvaror och svenskt kunnande kan få betydande gynnsammasamhällsekonomiska effekter i flera avseenden, bl, a, förbättrad regionalbalans och minskad sårbarhet yid yttre störningar. Vi i anser det viktigt att den statliganäringspolitiken tar sikte på att främja såväl export som produktion som iförsta hand tillgodoser hemmamarknadens behov. Jag yrkar bifall även tillreservation 14. I reservation 13 tar vpk upp ett resonemang litet yidsidan om de frågor som utskottet behandlar i detta betänkande. Under rubrikentas frågan omjordbruksregleringen upp. Vi har i ett särskilt yttraride konstaterat att vi isak delar de synpunkter som framförs i vpk-reservationen, men vi anser detfelaktigt att en så komplicerad och viktig fråga behandlas utan någon som helstberedning och utan klart samband med utskottets arbetsområde eller det aktuellaärendet, tog också upp jordbrukspolitiken, medanledning av den förestående GÄTT-rundan. Han beskrev de svåra förhandlingarsom vi står inför. Jag skall göra endast två korta kommentarer. Om vi skulle få till stånd en världshandel med priser somnågot så när ligger i nivå med de faktiska produktionskostnaderna, råder detknappast något tvivel om att det svenska jordbruket skulle hävda sig mycketväl. Trots allt är det inte dagens gigantiska överproduktion som är framtidensstora livsmedelsproblem, utan det är snarare svårigheten att producerahälsosamma livsmedel. Med de luftföroreningar, den anrikning av tungmetallerm, m, som vi har kommer sunda livsmedel att vara en bristvara t,o,m, underöverskådlig tid, även om det inte kommer att råda någon brist i fråga omkvantiteterna. Också detta behöver vi ha med i det här sammanhanget. Jag tror att gör sig till tolk för en heltogrundad optimism om han tror att och problem skullekunna lösas enbart genom frihandel på livsmedelsområdet och möjligen ocksåtekoområdet, I reservation 16 tas en detaljfråga upp som belyser nyttanav konkurrens på något så när lika villkor. Om en inhemsk monopolställningutnyttjas till oskäliga priser är det självfallet angeläget att försöka brytadenna monopolsituation genom utländsk konkurrens. Jag vill dock upprepa attdet är viktigt att konkurrensen sker pä ungefär samma villkor. Den utländskakonkurrenten bör alltså vara utsatt för samma miljö- och säkerhetskrav som densvenska. Lika självklart bör det vara att kvaliteten på produkten ellertjänsten är jämförbar. Det är dessa överväganden som är motiven till att vi icentern har ställt oss bakom den reservation som förordar en möjlighet tilltillfällig utförsel av metallskrot för omsmältning och därefter återföring förbearbetning till , Jag vill avslutningsvis lägga några synpunkterpå "samarbete med EG. Det förekommer ett nära och omfattandesamarbete mellan och EG inom ramen för frihandelsavtalet. Inom centernser vi också positivt på det arbete som pågår för att förbättra förbindelsernapå områden som inte omfattas av detta avtal. Däremot anser vi det inte aktuellteller lämpligt att dessa frågor löses genom ett medlemskap i , ochEFTA bör vara vår internationella bas för bästa möjliga samarbete med EG, Vibedömer att ett medlemskap i svårligen kan förenas med en fungerandealliansfrihet och en trovärdig neutralitet. AnL 270JÖRN (vpk): I debatten om handelspolitiken härskar frasenöver verkligheten. De schablonartade fraserna om frihandelns välsignelserdöljer de verkliga sammanhangen och hindrar oss att se problemen. Frågorna om frihandeln är i själva verket alltförmångsidiga och motsägelsefulla för att fångas in i några urskillningslösa lovsånger.Det gäller bäde på det vetenskapligt-teoretiska planet och i synnerhet på detpraktiska. Därför är det något märkligt att alla partier utom vpk såautomatiskt år skriver under på de allmänna schablonerna omfrihandelssystemet. Det är ju dock så, att landets främste ekonom i modern tid,och för övrigt den internationellt mest kände och respekterade, är en skarpkritiker av frihandelns system, såg via empiriska studier attteorin var i grunden felaktig. Den ledde inte till utjämning avproduktionsfaktorer och välstånd. Den ledde i stället till ökade klyftor, tillojämnheter i produktionsfaktorernas fördelning, till vissa världsregionersunderordning och beroende under andra, till hämmad industrialisering i storadelar av världen och till en sårbarhet, framkallad av långtgåendespecialisering. skyller inte detta bara på frihandeln som sådan utanmera på den samhällsstruktur i vilken den verkar. Kriserna i kapitalismenskapar vad kallar kumulativa processer, som för bort från ekonomiskajämviktslägen. Därav kommer att frihandeln befordrar och skärper koncentrationav ekonomisk aktivitet till vissa regioner inom länderna och i världen ochskapar olikheter i utvecklingsgrad, som sedan permanentas. Det är nu uppenbart att utbyte av varor och tjänsterländer emellan upp till en viss nivå verkar stimulerande på ekonomins tillväxtoch också på dess kvalitativa utveckling. Men det är lika uppenbart att över enviss gräns motsatta effekter inträder: ensidighet, sårbarhet, brist påkringeffekter och beroende av andras priser och kostnader. Detta har också storrelevans när det gäller frågan om den nationella politiska självständigheten. är inte teorin om frihandeln egentligen en teori omhandel och handelsutbyte, vilket kanske många tror, utan den är i verklighetenen teori om produktionsfaktorernas rörlighet. Och det är just däri som dessstora svagheter ligger. Varor och betalningar kan ju förflyttas resp, utförasöver hela världen, men människor kan i stora mängder inte förflyttas på sammasätt. Dvs, det finns en grundläggande motsättning mellan olika produktionsfaktorersgeografiska flyttbarhet. Detta är i sig själv en faktor som gör den genomgåendefrihandeln till en praktisk omöjlighet. Vill manha en hederlig analys av problemet frihandel kontra protektio- nism,måste man också undersöka hur produktionsfaktorernas rörelser och mönsterpåverkas också av graden av monopolism, liksom av de maktpolitiskaskillnaderna mellan olika nationer, Frihandelsteorin svävar ju inte i luften,utan dess giltighet avgörs just av den sortens förhållanden. Det är något av en ironi, att när vi diskuterar det vitror vara frihandelssträ-vanden i form av GATT-överenskommelser, gemensamma marknaden;EFTA osv., diskuterar vi inte frihandeln utan ett system som innebär enkombination - ofta en sinnrik och förvirrande kombination - av frihandel ochprotektionism, I takt med att de klassiska handelshindren i form av tullar harreducerats har nationerna i stället tagit sin tillflykt till skyddsåtgärder ochbegränsningar av annat slag. De har i detta stycke visat sig synnerligenuppfinningsrika. Och detta har sin naturliga förklaring. Ingen av denkonsekventa frihandelns profeter är egentligen hederlig och uppriktig. Man villundanröja handelshinder som strider mot det egna intresset, men man vill ocksåförstärka handelshinder som befrämjar det egna intresset, som stormakt agerar här typiskt. Här gäller ingafrihandelsteorier annat än i de akademiska kamrarna och seminarierna. Härgäller maktpolitik, ofta kombinerad med militärpolitik. Här gäller inte frikonkurrens, här gäller monopolism, jätteföretags kartellöverenskommelser ochmarknadsuppdelningar i världen. Vad är då den verkliga strävan och den verkliga mekanismenbakom allt ideologiskt prat om frihandel? Det är kapitalismens nuvarande läge.Dess tillväxt har jämfört med efterkrigstidens långa expansionsperiodreducerats. Köpkraften hos de olika industrinationernas lönarbetare har inte hållittakten med produktionskapaciteten. Detta är också ett resultat av en medvetenpolitisk strävan från kapitalets sida att bekämpa fackföreningarna, att så attsäga göra lönehöjningar fula ur politisk synpunkt. Följden är alltså enintensiv kapplöpning för att trycka ut mer och mer, särskilt av de expansivastorföretagens produkter, på en internationell marknad när den nationellamarknaden sviktar. Det förhåller sig på liknande sätt med , även omderas situation i grundläggande stycken i övrigt är en annan. Det är inteprotektionistiska åtgärder i första hand, av t, ex, de svenskatekorestriktionernas eller den svenska jordbruksregleringens typ, som skaparproblem för eller , utan det är de grundläggandefelaktigheterna i dessa länders egna inre ekonomier. Det är den dåligaköpkraften, den dåliga levnadsstandarden, de politiska, ekonomiska ochklassmässiga oligarkiernas sätt att föra en falsk politik - förutomnaturligtvis det internationella finanskapitalets utsugning och höga räntor. På grund av den sviktande köpkraften i de nationellaekonomierna har vi denna allmänna internationella strävan att bryta nernationella marknader och självförsörjningar och skapa en jättelikinternationell konsumtionsmarknad. I den form som denna strävan nu tar sigleder den till allvarliga verkningar för världsekonomin. Den maktpolitiskaöverlägsenheten nyttjas för att göra länder osjälvständiga och nationellpolitisk självständighet till ett tomt skal. Det är på grurid av detta tvångatt trycka ut ett internationellt produktionsöverskott som vi får så mångadestruktiva företeelser i internationell ekonomi. Därav kommer t, ex, Nestléskatastrofala försäljning till 12 protokoll 1986/87:47 Utrikeshandels- , politiska frågor tredjevärlden av modersmjölksersättning - som ju ingen egentligen där behöver och somär en hälsopolitisk och ekologisk katastrof. Därav kommer också tvånget förSverige att acceptera tillämpningar av ny teknologi som vi inte själva bestämtoch vars verkningar på vår arbetsprocess och människorna här i viegentligen inte alls vill ha. Det är ju inte så, att vi genom marknaden får vadvi vilt ha, utan vi får det som ett monopoliserat och internationaliseratkapital bestämt att vi vill ha. Vi får det vi programmerats att vänta oss, somen ekonom uttryckte det - we are given what we are conditioned to expect. Vilken situation försätter detta i? Här dominerar tydligen en ganskaytlig och aningslös bild av vad frihandel är.