prot · GA09104 · 1986-12-31 00:00:00 — har redan i sitt anförande berörtförhållandena vid Domnarvet och pekat på att de fackliga organisationerna visathur man på ett lönsamt sätt kan driva både elektrostålverk och Morganverkvidare. Jag skall inte längre uppehålla mig vid den saken. Däremot skall jag taupp läget vid gruvdivisionen, eftersom den på ett utmärkt sätt illustrerar deprinciper som jag just berört. Av den diskussion som förts om kan man ibland fåföreställningen att de gruvor i och som driverskulle vara några gigantiska förlustmaskiner som likt 70-talets varv årligenslukar miljarder. Detta är ingalunda fallet. Det är inte ovanligt att manibland tvistar om siffror. Men går man till ;s resultatredovisningar frånde , skall man finna att gruvdivisionen inte gjort några förlusterutan tvärtom fått överskott. Gruvorna har väsentligen sina intäkter i dollar. Sådanaföretag kurssäkrar normalt sina intäkter . Det har ocksågruvdivisionen inom internt gjort mot . Under åren1982-1985 visade gruvdivisionen ett överskott om 60 milj, kr. förekomvisserligen en liten doppning då man gjorde en förlust om drygt 20 miljoner,men både och kan man räkna med att gruvdivisionen utan störreproblem kommer att gå runt och också visa ett visst överskott. Men, säger då den tvehågsne, hur kommer det att gå förgruvorna längre fram in med kanske sjunkande dollarkurs och ocksåsjunkande malmpriser? Ingen kan naturligtvis ge ett precist svar på den frågan.All industriell verksamhet omges av osäkerhet. Skulle vi enbart satsa på heltsäkra projekt, finge vi lägga ned det mesta av vårt näringsliv och flyttatillbaka in i kojor och backstugor. Gruvdivisionen har i realiteten haft en lysandeproduktivitetsutveckling och fördubblat sin produktivitet undersju . Ledningen har lagt fram ett åtgärdsprogram, som ytterligarekommer att sänka kostnaderna avsevärt. Vidare har man visat på mycket intressantautvecklingsmöjligheter vid gruvdivisionen. Man kan exempelvis som en biprodukt ur malmen producera vanadin, en insafsprodukt som svensk stålindustri oundgängligen behöver och som vi tvingats importera från , Man kan utveckla andra produkter som ferrit och superkoncentrat: Det mest intressanta projekt som tagits fram inom gruvdivisionen är dock produktionen av termisk fosfat, som är ett gödningsmedel med basiska egenskaper som är mycket miljövänligt 30 och kan bidra till kampen motförsurningen. Utvecklar man gruvdivisionen i denriktningen börjar man i själva verket att skapa en kemisk industri, som kanleva vidare av egen kraft och i grunden inte ens är beroende av gruvbrytningför sin längsikfiga utveckling. Det är naturligt att utvecklingsprojekt av det här slagetfordrar ett visst fillskott av investeringsmedel. För den termiska fosfaten rördet sig exempelvis om medel i storleksordningen 60-70 miljoner, så det är långtifrån några svindlande belopp som det rör sig om, Pay off-perioden för ettprojekt som detta är också mycket kort och rör sig . En snabbavveckling av gruvdivisionen på det sätt somSSAB:s nya ledning har föreslagit skulle vara det sämsta av alla alternativ.Det kan inte försvaras ens ur företagsekonomiska synpunkter och naturligtvis änmindre ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Att driva gruvorna vidare påmedellång sikt är det i särklass mest förnuftiga alternativet. Vad vi behöver när det gäller är inte snabbavvecklingoch nedläggning av enheter med rimlig lönsamhet. Det är i stället möjlighetertill utveckling och en realistisk tro . Det finns ingen anledning att måla fan påväggen. De uttalanden som utskottets talesman här gjort är också mycketvärdefulla. Formellt är det som sagt inte heller som viavhandlar. Men det helt avgörande är att klargöra att den proposition som vi behandlar och kammaren snart kommer att godta aldrig kan få tas som intäktför att genomföra strukturplanen. Det centrala är att vi skjuter fram deutvecklingsmöjligheter som finns hos de enheter inom som ärnedläggningshotade. För att ytterligare understryka att inget som helstmissförstånd skall få råda på denna punkt och för att betona nödvändigheten avatt noggrant undersöka de utvecklingsmöjligheter som jag skisserat här ,kommer jag i den kommande omröstningen att lägga ned min röst. Det viktiga, fru talman, är inte formalia - det är istället att rädda jobb vid företag som har rimliga framtidsutsikter. 29LARS-OVE (vpk) replik; Jag kan instämma i mycket omutvecklingsprojekten, tillskotten till gruvnäringen, framtiden och att man inteskall privatisera utan att det är det sämsta alternativet. Men det finns enhake. Kanske är något hederligare än andra i sin argumentation,eftersom han nu kommer att lägga ned sin röst. Det är faktiskt så att försörjer ,och kommer det bara att bli som löntagarkonsult skisserade somen liten aning framöver, så kanske den kunden försvinner i och med detta avtal.Det är alltså inte fullt så enkelt att det bara finns en part. Dessutom skall vi komma ihåg, att om man bryter utgruvverksamheten ur , som det finns tankar på, sker det på andra grunder.Finns det någon annan statlig verksamhet som har aridra villkor? Dgn som leveri den villfarelsen bör läsa propositionen Näringspolitik för , somindustriministern har lagt fram och som skall behandlas här i riksclagen. Är då inte detta avtal grunden för aljt det här? Man kan inte trolla bort avtalet. Det kommer att utgöra grunden förstyrelsens handlande framöver.Min erfarenhet av kamraterna i i säger mig att derashårdnackade motstånd mot den av regeringen utsedda styrelsen inte kommer attförändras för att vi har gjort några små markeringar i utskottsskrivningen.Jag kan väl aldrig tro att det är de marknadskrafterna som är de starka. Därför hoppas jag - och där är jag nästan i linje med BoSödersten - att den här proposifionen aldrig får bli vägledande förarbetarrörelsen. Mitt hopp står till livaktiga, duktiga fackligaorganisationer, som engagerar sig och som ställer både styrelse och ägare motväggen och säger att här är allvaret, man får göra någonting. Jag ger inte upp hoppet, men att ta detta avtal försvårarden fackliga verksamheten betydligt och gör att den styrelse som är tillsattfår ännu mer råg i ryggen att fortsätta som den börjat vid de redan fördaförhandlingarna. En sak skall vi vara på det klara med, och det är attpositionsbestämningen när vi tar det här beslutet kan vi aldrig trolla ossifrån. Och kom ihåg, att redan innan styrelsens förslag tillhandlingsplan kom fanns det de som såg vad det barkade åt för håll. 30 BO () replik: Vi kan inte lossgöra oss ifrån den verklighetdär vi lever. kastar litet för många luftpastejer omkring sigför att vara helt trovärdig. Tanken att vi skulle kunna bo på en liten öde ö -det har ju tidigare försökt hävda här i kammaren - ochfrånsäga oss vårt internationella beroende är alldeles ohållbar. är det såatt propositionen finns, och vi får göra det bästa möjliga av situafionen.Konsekvenserna behöver infe bli alltför negativa. Mest väsentligt att fastslåär att någon strukturplan inte följer som etf logiskt utflöde av det beslut somkan komma att fattas här på grundval av proposifion och betänkande.Sannolikt kanske det blir så att gruvdivisionen bör brytas loss från ochbilda en egen enhet, men det hindrar ju inte att man kan ha långsiktiga avtalom leveranser av malm till ; det finns ingenting som motsäger det. Sedan tycker jag att Lars-OveHagberg är litet väl tystlåten om att det trots allt också finns positivainslag. Man har ett stort investeringsprogram med satsningar i Domnarvet,vilket i all rimlighets namn kraftigt bör stärka verksamheten där. Om vi serbalanserat på det förslag som har lagts fram, om vi ser fill att de mestextravaganta planer och propåer som SSAB-ledningen har presenterat stryps, då trorjag att vi kan se med optimism på både stålindustrin och den mellansvenskagruvnäringen. 31LARS-OVE (vpk) replik: Vi skall inte diskutera luftpastejer, men nogär det väl något ditåt som det handlar om. Man anklagar mig för att viljaförsätta oss till en öde ö, men vad jag vill säga är detta; Vi kan väl ändåbegränsa det extrema exportberoendet och försöka bygga upp en nationellmarknad! Då säger att man är på en öde ö. Om det fungerar så, BoSödersten, att vi, om vi vill bygga en egen nationell marknad och minskaexportberoendet, hamnar på en öde ö, då tycker jag verkligen attarbetarrörelsen skall ta en diskussion om hur framtiden skall bli. Om vi skallfortsätta med exportbero- endet fårdet ödesdigra konsekvenser för samhälle, demokrati, maktfrågor m, m. Det kommeratt bli ännu mer förödande än det som händer . Det är klart att man kan säga att ett sådant här avtalinte har någon logisk följd, men vi kan inte komma ifrån att regeringen,som det här avtalet träffades, tillsatte en styrelse och att denstyrelsen faktiskt har varit ganska logisk i sitt handlande och i sinauttalanden. Och styrelsen har handlat i enlighet med det uppdrag som den har.Det finner man om man lyssnar litet grand på vad som har framkommit iförhandlingarna. Jag vill också varna för en annan sak. Om man bryter utgruvdivisionen skall man inte ha några förväntningar, om man inte vill brytaoch förändra den statliga ägarinriktningen. Det kan bli så att metallurgin iOxelösund minskar, och då minskar kundunderlaget. Jag håller med om att man kangöra andra saker, men för det krävs tid. Det bästa hade naturligtvis varit att allasocialdemokrater, hela arbetarrörelsen och andra i , ja,förresten i hela , hade sagt nej till det här förslaget. Därmed hade manfått ett verkligt tryck inför de fortsatta förhandlingarna. Då hade man haftett politiskt stöd framöver. För att det inte skall glömmas bort vill jag säga att vadvi skall kämpa för och vara positiva till är att vi framöver måste ha en heltannan syn på basindustrierna, där man tar hänsyn till regionalpolitik, görsamhällsekonomiska bedömningar och även bedömningar ur sårbarhetssynpunkt,vilket inte är det minst viktiga. Hur stor skall vår stålindustri vara? Hurstor omfattning skall vår gruvverksamhet ha? Det är viktiga perspektiv. Det ärdetta som det egentligen handlar om, och det kan uttala sig om. Vpkhar föreslagit: Ändra den statliga inriktningen, så att basindustrierna har encentral plats inte minst för Bergslagen. 32 BOSÖDERSTEN (s) replik: Först den nationella marknaden. Det har ingenmening att, som försöker göra, inbilla folk att vi genom attbygga upp en nationell marknad skulle kunna klara näringar som exporterar av sin produktion. Vad vi klarar vårt välstånd på är nationellt starkaföretag, och det är något helt annat. Men de måste vara så starka att de kanhävda sig också i den internationella konkurrensen. Den tredje vägens politik, som harkritiserat, har varit lyckosam. Den har sanerat den svenska ekonomin, tagit nerbudgetunderskottet och ökat tillväxttakten. Det ger nu en förutsättning, attvi har möjlighet att vidareutveckla våra basnäringar. Det väsentliga för osshär är att försöka se till att talet om snabbavveckling när det gällergruvorna stoppas och att vi ger gruvorna en chans. Jag har i många olikasammanhang visat att gruvorna har varit lönsamma ochatt de har en framtid. har ingen med några fakta kunnat motbevisa densaken. Låt oss mot den bakgrunden, med det som grund och fotfäste, se till attgruvorna får möjligheter, ges chansen till en offensiv satsning framåt. Då kande fortleva , och då kan också nya industrier skapas utifrån denbas som man där har. 3 protokoll 1986/87:104 33PAUL LESTANDER (vpk): Frågan om framtida storiek,verksamhetsinriktning och affärsstrategi angår alla arbetande människor i dethär landet. Skall verksamheten byggas på samhällsnytta, jobb, teknikutvecklingoch energihushållning? Eller gäller det att vaska fram ett nytt klippobjekt,där börsens aktörer skördar maximala profiter under det att verken krymper? Målen för SSAB-Luleåverken kan vara bra åskådningsexempelpå hur förödande börsintroduktionen och de planerade neddragningarna kan bliför detta verk, I min motion har jag lagt fram förslag till en utveckling vidverket. Det principiella synsätt som återspeglas i övriga vpk-motioner i dettaärende delar jag fullt ut. Vi sätter inom vårt parti solidariteten mellanarbetargrupper som delar lika villkor främst. Detta innebär för SSAB-arbetarnarunt om i landet att vi avvisar tanken på avskedanden innan ersättningsjobbordnats. Det innebär också att vi lägger ett långsiktigt samhällsekonomisktsynsätt på utvecklandet av verksamhet. Den övergripande bedömning somvpk gör i dessa frågor har utvecklats av , Jag skall i detföljande koncentrera mig på Luleåverken. Vid Mefos i pågår en intressant teknikutveckling.Det projekt som utvecklas för framställning av processgas borde ha ettmycket stort intresse när det gäller att inrikta verket i mot att bli ettkemi-, energi-och stålkombinat. Utvinning av vanadin ur masugnsslaggen är ocksåen angelägen verksamhet vid verket. Utvecklandet av valsverket för attmöjliggöra en snabbare omställning och bättre förutsättningar att valsasmåposter är också angeläget. Detta kräver naturligtvis investeringar, och jag harställt förslag därom i min motion. planerar ledningen för att i huvudsak satsa påmetallurgin i , Det är en inriktning som hotar flera hundra jobbvid verket. Ingen som realistiskt bedömer framtidsutvecklingen vid i Luleåkan vara belåten. Ytterst är detta också ett hårt slag mot , några kommentarer om stålverksarbetarnas kamprunt om i landet för sina jobb och för stålorternas framtid. Det är djuptbeklagligt att man inte kunnat hålla samman inom facken. Det skulle ha behövtsför att man skulle ha kunnat vända så att börsintroduktionen stoppats, så attvi hade diskuterat en offensiv utvecklingsplan och inte ett krympnings-och, delvis, nedläggningsförslag. Gruvfacken visar en annan bild av gemensammavärderingar, när man vänt sig mot nedläggningar av gruvorna i ochDannemora. Stora klasstrider i har visat påarbetarenighetens absoluta betydelse i svåra kampsituationer. Detta är en sådansvår kampsituation, då jobb hotas och hela näringar kanske kommer att läggasner. Anf.34 (): Detta betänkande om Svenskt Stål handlar ju ihuvudsak om överlåtelser av aktier och storleken på statens framtida andel avröstvärdet i , Låt mig i detta sammanhang instämma i utskottets skrivningatt en minskning av statens ägande skall underställas förprövning. Det skall naturligtvis till mycket speciella skäl om statenskall släppa majoritetsägandet i detta företag, som är så viktigt för mångaorter i vårt land. När det gäller förslaget till den senaste handlingsplanen,så redovisar näringsutskottet den planen på elva rader ur ett pressmeddelandefrån Svenskt St ål, Jag tycker att det är en fattig beskrivning för att kommafrån ett riksdagsutskott i en fråga som berör så pass många - 2 200 anställda istålbranschen, I det här betänkandet går inte utskottet in på ;sframtida verksamhetsinriktning, beroende på att dessa frågor nu skalldiskuteras inom företaget. Därmed avstyrks också flera motioner med krav påolika strukturförslag, I ett avseende finns det dock anledning att påminna omtidigare beslut som fattat på det här området. Det gäller denskrivning som näringsutskottet presterat på s, 12 med anledning av motionN130, Där har utskottet gjort en redovisning, som speglar delarav de beslut som fattade i samband med behandlingen av den s, k.Norrbottenspropositionen, 1982/83:120, Det riksdagsbeslut som följde innebaratt regeringen skulle återkomma med förslag till när det gälldesärskilda insatser vid i , Regeringen har ännu inte återkommit idessa frågor med något förslag, som många har förväntat sig i enlighet medpropositionens löfte. Mot den bakgrunden tycker jag att det är viktigt med denförklaring som utskottet ger på s, 12 i detta betänkande, dvs, att det fannsrisk för att utlösa handelspolitiska motåtgärder från vissa länders sida,vilket hade fått starkt negativa verkningar för stålexport. Detta är en riktig beskrivning. Det är välkänt hur hårtbevakat har varit på US A-marknaden, Skall man vara med och sälja på ensådan marknad, gäller det att i viss mån anpassa sig till de spelregler somgäller där. Mot denna bakgrund förutsätter jag naturligtvis att delöften och intentioner som slogs fast när det gäller investeringar i iLuleå fullföljs i de strukturförändringar som kommer att ske i företaget.Med andra ord: Självfallet skall företaget ta hänsyn till de riksdagsbeslut somfattats bl, a, enligt den s, k. Norrbotfenpropositionen, när man nu förändrarstrukturen inom Svenskt Stål. Även om inte nu anslår direkta medel,så fritar det naturligtvis inte företaget från att följa fattade riksdagsbesluti dessa viktiga strukturfrågor. 1 övrigt kan konstateras att de strukturförändringar somnu kommer att starta naturligtvis kommer att innebära problem med sysselsättningenpå flera orter som drabbas, i Bergslagen och i synnerhet i det län som redanhar landets i särklass högsta arbetslöshet, alltså . Dessutom harSvenskt Stål alltsedan företaget bildades varit utsatt för ständiga strukturförändringarmed åtföljande nedbantning av tusentals arbetstillfällen. Det innebär också attför varje strukturförändring som sker blir det allt svårare att klarasysselsättningen i de berörda orterna. I tenderar nu arbetslöshetenatt öka igen av ökad sysselsättning. Drastiska förändringar iSSAB;s produktion förvärrar naturligtvis ytterligare sysselsättningsläget. Slutligen,fru talman! En viktig förutsättning för att den svenska stålindu- Svenskt Stål A B Prot.1986/87:104 strin även skall kunna behålla sin konkurrenskraftpå världsmark- nåden är självfallet att man ständigt är beredd attförändra strukturen och "~~ ~~~ , , effektiviseraproduktionsapparaten. Dessa förändringar ställer naturligtvis Svenskt Stål A B , ':.. , , . ,, .., ... , , ., stora kravpa företagsledningarna och de anställda. struktureringarskapar oro i och är inte bra för framtiden. därförviktigt att de eventuella neddragningar som blir följden av strukfurdiskussionernasnabbt följs av nya framtidssatsningar, som gör det möjligtatt fånga upp flertalet av de anställda som riskerar att bli övertaliga i 35 (): Jag hoppas att den här debatten når ut tillindustriministern där han befinner sig- i . Jag hoppas också atthan får reda på att det här på läktaren sitter människor som verkligen haroerhört mycket att förlora om den strukturplan som vi i inte får taställning till genomförs. Naturligtvis har jag förståelse för att vi måstehålla på reglerna här i kammaren, men jag har också stor förståelse för att manvill uttrycka sina känslor. Den viktigaste utgångspunkten för näringspolitiken börvara hur människor skall kunna försörja sig över hela landet. kanaldrig godkänna att bygder döms ut därför att högsta möjliga lönsamhet skallstyra utvecklingen, I så fall kan vi hamna i den situationen att vi måsteutrymma landet därför att "inte lönar sig". Det är bisarrtatt rätta avgörande mänskliga värden efter strikt ekonomiska kriterier. Denlönsammaste verksamheten gör inte alltid den största nyttan. Det har kommit något osunt i vår ekonomi, närpenningplaceringar kan vara så lönsamma att produktion aldrig kan mäta sigdärmed. Det är inte möjligt att kräva att gruvorna skall gå med stor vinst.Gruvorna ger råvaror, men vad gör börsklippen för nytta? Gruvdivisionen harinte varit en belastning för . Det bör inte ställas högre krav påavkastning från våra gruvor än vad som är normalt för branschen. och jag har väckt motionen N142 om gruvorna iDannemora och . Den kommer att behandlas senare i vår i samband mednäringspolitiken, som har påpekat i ett särskilt yttrande till dettabetänkande. Som sade har staten fortfarande majoriteti , också efter beslutet . Det är viktigt att man tänker sig noga förnär det gäller gruvorna. Vi kräver en samhällsekonomisk utredning för attundersöka vad en fortsatt gruvdrift kunde innebära. Det har tagits fram olika förslag att driva gruvornavidare och främja nya affärsidéer. Särskilt intressant är möjlighetenatt tillverka ett miljövänligt gödningsmedel, termiskt fosfat, som biproduktvid malmbrytningen. Hepatiten kan ge ett basiskt fosfat, vilket inte ärlösligt i vatten och är fritt från kadmium. Samhälletmåste vidta sådana åtgärder att försurningen motverkas. också enangelägenhet för samhället att se till att skadliga ämnen inte kommer ini näringskedjorna och att vattnet inte förorenas. 36 kan medverka till sådana godamiljökonsekvenser. Råvara finns för mellan tre i dammarna i , och kalkylerna grundar sig påvärldsmarknadspriset på råvaran. Som sade, kunde det här blibörjan till en framtidsindustri i . och jag hemställer också i motionen att riksdagenskall anslå 100 milj. kr. för att genomföra ett åtgärdsprogram för utvecklingav gruvorterna. Jag har tagit intryck av debatten här ,och jag kommer att lägga ned min röst. Som påpekade får riksdageninte möjlighet att ta ställning till den strukturplan som har lagt fram.Jag vill genom att lägga ned min röst markera mitt missnöje med strukturplanen. 36LARS DE (): Gällande lagstiftning förutsätter att man föringående MBL-förhandlingar med de anställdas organisationer innan man i ettföretag gör stora strukturförändringar. Sedan ;s strukturplan lades framden har sådana förhandlingar ägt rum vid ett flertaltillfällen. Det är svårt för någon som inte har deltagit i diskussionerna attyttra sig om dem, men vid vår partiledares besök i fick en fyllig orientering av de anställdasorganisationer angående vad som förevarit vid förhandlingarna. Från har vi dessutom lagt fram ett flertalförslag rörande möjliga alternativ till den framlagda strukturplanen, bådebeträffande gruvorna i och och beträffande möjlighetenatt behålla den svenska tillverkningen av valstråd genom att koncentrera dennatillverkning till Domnarvet. i har i skrivelsetill begärt att dessa förslag skall utredas och ekonomiskt utvärderas, har fört MBL-förhandlingarna och behandlat deframlagda förslagen totalt utan engagemang. har nyinkallade konsulterfått ta hand om förhandlingarna, och hövliga brev med förslag har inte ensbevärdigats med något uppehållande svar. Enligt uppgift kommer den från början föreslagnastrukturplanen att utan några förändringar antas av vidsammanträde . Dagens debatt torde därför vara den sista chansen som vii har att yttra oss om planen. Det går, fru talman, inte att komma ifrån att har fört - eller kanske tvingats föra - dessa förhandlingar medbakbundna händer. sade en gång: "För min del får en bil havilken färg som helst, så länge den är svart," - Direktiven till har uppenbarligen varit av samma karaktär. Förhandlarna har intehaft mandat att diskutera några alternativ, och det har de heller inte gjort.Det är beklagligt att behöva konstatera detta. För sedan hade inbjudit representanter för35 svenska tråddragerier - samtliga kunder hos företaget - till ett besök iDomnarvet. påpekade därvid att kunderna borde hålla sig lugna, eftersomverket skulle köras i åtminstone till. Kunderna ställde då den rimligafrågan varför ett nedläggningsbeslut beträffande trådvalsverket i så fall måstefattas, just . Om resultatet av driften blirtillfredsställande kunde ju valstrådstillverkningen bibehållas. Menåterigen visade det sig att representanter uppträdde med helt Prot.1986/87:104 bakbundna händer! Nedläggningsbeslutet måste fattas ochpubliceras nu - något annat alternativ fanns inte, Tråddragerierna, somsamtliga var kunder ~7~~1 , p , . hos , betraktade detta svarsom en veritabel kalldusch. Varför skulle de ,.,. n j-, .-... , . ligga kvarmed sina inkop hos Domnarvet, nar de därmed anda inte kunde påverkanedläggningsbeslutet på minsta sätt? De kom till överläggningen med enpositiv inställning att göra det bästa av situationen men for därifrån medvissheten om att de inte kunde påverka beslut vad de än ville eller vadde än gjorde. En konferens med positivt syfte hade därmed gett SåsomGudrun redan har sagt i sitt anförande, har vi i ingeninvändning mot propositionens förslag beträffande överlåtelse av aktier iSSAB till institutioner och företag som inte varit aktieägare. Mensamtycket utesluter förvisso inte att vi i anser oss ha rätt och plikt attfölja hur hantéiar sina förhandlingar och hur företaget