prot · GA09108 · 1986-12-31 00:00:00 — Men jag blir betänksam när fortsätter attockupera och landet får fortsatt bistånd från Sverige.Folkrätten i blir därmed inte lika viktig som demokratimålet i Vietnam.Gör inte det här biståndet det möjligt för att fortsätta ockupationen,att få mer pengar över till att finansiera den? Den frågan måste ställas. Inte heller är kvar här i kammaren. Menoavsett vem som ockuperar handlar det om brott mot folkrätten. Om det gällerUSA och i eller om det gäller i spelarju ingen roll. En ockupation aren ockupation! Så länge detta pågår kommer vi icenterpartiet att kräva en avvecklingsplan. Vi i yrkar på attbiståndet minskas med 100 milj. kr. till 200 milj. kr. Jag yrkarbifall till reservation nr 38. Jag yrkar också bifall till reservation nr 41, som berörarbetsförhållandena i Bai . Jag tänker inte gå in närmare på de sakerna,för de har ju redan tidigare diskuterats. Jag yrkar också bifall till reservationerna 78 och 83. Många av de fattigaste befinner sig i en akutbetalningskris till följd av en svår skuldsituation. medverkadedärför under förra riksdagsåret till att införa ett särskilt anslag till stödtill dessa länder. Stödet förutsätter ett internationellt .samarbete och attekonomiska anpassningsprogram upprättas för resp. land. Ipropositionen skriver regeringen: "I andra hand ,bör stöd kunna lämnastill bilaterala insatser i programländer för svenskt bistånd eller länder medvilka bedriver ett reguljärt ekonomiskt samarbete. ',' anser attstödet bör utgå till de fattigaste länderna, oavsett om de är programländereller ej, så länge anslaget finns. Anslaget för u-krediter har ökat niycketsnabbt. 1981/82 föreslogs 14,9 milj. kr., och är förslaget 650 milj. kr. U-krediterna har kritiserats kraftigt redan tidigare. Dethar i rapporter konstaterats att de biståndspolitiska skälen föru-kreditsystemet är undermåliga. Bokstavligt tolkade är de, utan'sakligunderbyggnad eller egentligen baserade på argument för stöd åt svensk export,säger kritiker i böcker om bistånd. Detta styrks delvis av vad erfarit. Ju mer u-krediter som anslås, desto större blir behovet av dessa iframtiden - det framstår klart allteftersom. föreslår därför att anslaget för u-krediterskall minskas med 250 milj. kr. och att betalningsbalansstödet skall uppgå tillendast 100 milj. kr., med hänsyn'till att det finns en storandel outnyttjat anslag. Det får i fortsättningen inte vara så att bistånd ges tillregimer som kan stärka sina egna positioner och att kravet på en positivbiståndseffekt för de fattiga kommer i andra hand. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. Internationellt utvecklingssamarbete m. m. I en revisionsrapport från som handlarom importstödet, som också har att göra med export, sägs rätt ut attimportstödet i första hand skall uppfylla tillväxtmålet. Det endamålet ärtillräcklig om det inte uppenbart motverkar de tre andra biståndsmålen.Importstöd ges i stor utsträckning t. ex. fill , med det har visat sigatt inte ens tillväxtmålet har uppfyllts, än mindre målet att med biståndet nåde fattiga i landet. Revisionsrapporten visar att SIDA har liten kunskap omregelsystem för upphandling i de aktuella länderna och att SIDA inte följersina egna riktlinjer. Detta är mycket allvarligt, med tanke på de stora beloppsom utgår i form av importstöd. Jag har en känsla av att biståndspolitiken har utvecklatspå precis samma sätt som inrikespolitiken. Om bara byråkratin ochadministrationen kan uppvisa fina siffror på papperet är regeringen nöjd. Vi ärbra på att fylla i blanketter i detta land; och vi är bra på pappersexercis. Viockså mycket bra på att säga till omvärlden att vi är duktiga. emellertid i människor som tyckte att svenskarna var dåligabiståndsgivare. kan på intet sätt tänka sig att minskadet totala biståndet, utan vi säger snarare att det skall ökas. anser att en biståndssatsning måste mynna uti en mobilisering i det mottagande landet, så att den egna kraften ochkunskapen ökar. Det skall, som sade, vara hjälp tillsjälvhjälp i stället för odefinierat finansiellt stöd. Det krävs rätt kunskaperom jordbrukspolitik, om miljöhänsyn och om planering ochför det krävs endecentraliserad inriktning av planeringen. Då skulle förutsättningarna föregen produktion förändras, så att ett finansiellt stöd skullekunna ge det lyft i materiell välfärdsökning som dessa folk så väl behöver. , när vi står med facit i hand, ser vi att det rent finansiella stödettydligen inte har hjälpt de fattigaste särskilt mycket. kräver en biståndspolitiskutredning. Vad hjälper målformuleringar om instrumenten saknas? Det behövs enbiståndspolitisk utredning, annars kommer det att bli omöjligt att bedöma deolika anslagsposterna. Det behövs konstruktiv kritik och utvärdering av svenskbiståndspolitik. Målet ekonomisk tillväxt skall även gälla de fattiga, annarshar vi ingen biståndspolitik värd namnet. 66BENGT SILFVERSTRAND (s) replik; Det var intressant att notera att centernsandre vice ordförande gör sällskap när det gäller att leta frambrister i biståndet. Det var mest klagomål på det som inte fungerar och inte såmycket konstruktiva och nya egna tankegångar vi fick höra. Jag noterar naturligtvis med tacksamhet vänligaord om mitt avsnitt om , men jag hörde en antydan om att socialdemokratinskulle ha ett nymornat intresse fördetta land. Den felsynen må förlåtas GörelThurdin, eftersom hon inte har varit så länge här i kammaren. Socialdemokraterna har fört fram och trycktmycket hårt på situationen i , inte bara i ord utan också ihandling. Det är ingalunda så, som vill låta påskina, att det ärpengarna som är begränsningennär det gäller stödet till , utan det är möjligheterna att bedrivaett effektivt biståndsarbete inne i landet. Låt mig ta två exempel. Röda korset och har i stort sett barakunnat arbeta meningsfullt i det av kontrollerade Kabulområdet,finns det vissa tecken på att det också skall bli möjligt att utvidga denverksamheten. Jag är helt övertygad om att då kommer att ställa uppmed ytterligare ekonomiskt bistånd till landet. När det gäller hade nog skrivit sittanförande i förväg, och hon tog inte intryck av den debatt som har ägt rum.Det har här klart och tydligt slagits fast två saker när det gäller Vietnamsnärvaro i , Det ena är den vietnamesiska regeringens utfästelse attlämna landet , och det andra är den klaradeklaration att bara fullgör åtaganden om bistånd till framtill 1990, Slutligen vill jag i all vänlighet göra det påpekandet attNordvietnam, som nämnde i sitt anförande, inte längre existerar.Nord- och är enade i ett , InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 67GÖREL THURDIN (c) replik; syn på ärmycket bra. ställer sig helt och hållet bakom den och kommer attstödja varje förslag som gäller hjälpverksamhet till de många människor sombefinner sig i nöd där borta. Jag accepterar dock inte att påståratt jag har ställt mig i det moderata ledet när det gäller biståndspolitiken. Jag förstår infe varförvi inte skall kunna prata om felaktigheter som sker i biståndet. Det verkar som om de rapporter som kommer från ambassader, från SIDA och från inte skall diskuteras, utan de skall bara användas som slagord i debatten. Jag anser att det är konstruktiv kritik att ta fasta påsådana här rapporter. Vi måste försöka bedriva en biståndspolitik som gör det möjligt att nå fram till de fattiga människorna. Det spelar.ingen roll hurstora anslagen är om effekten inte blir den avsedda. Därför har krävt en biståndspolitisk utredning. Utvärderingarna och kritiken måste samlas, och vi måste försöka-enas om en inriktning som leder till den hjälp som vi verkligen vill ge. 68 () replik: Det är självklart att man har både rätt ochskyldighet att vara kritisk. Men det är mycket väsentligt att man ocksåförsöker föra fram positiva element i biståndet och framför allt att man ärnyanserad. Jag vill för min del avsluta den här debatten med attnotera att det inte finns någon fråga som har diskuterats mer ensidigt i den härkammaren eller i svensk debatt över huvud taget än Vietnambiståndet. Där har iförsta hand varit skyldiga, men och har alltförvilligt hoppat på kritikvagnen. När vi nu har en rapport som är intressant.Bistånd utvärderat, som jag också vill rekommendera , skall jagavsluta med att läsa ett kort stycke ur den. Prot.1986/87:108 Bl. a. kvinnornas situation har tagits upp i många olikasammanhang. 22apriri987 , , noterar utredarna i denna rapport följande; l finns detemellertid ett ~ T" antal lagar och förordningar som skyddarde kvinnliga statsanställda. InternationeUtutveck- .,,,. j , ,. , c-, , ., t, ex, ratt till 6 månaders mammaledighet, fri barnomsorg,längre siukledig- Imgssamarbetein.m. .................... , ° _ , , , , ,, . het an manosv. Anställningsvillkoren för vietnamesiska kvinnor ar alltså annorlundaoch t, b, m, bättre än för kvinnliga arbetare i många andra fattiga länder, 69 () replik; Vi kan användarapporter och läsa delar av dem, det gör naturligtvis var och en av oss. Men det hindrar inte att ju fler sådana härsaker vi tar fram ur olika delar, desto större framstår behovet av enbiståndspolitisk utredning,. Därför tycker jag att det inte går att, som socialdemokraterna menar, ta steg för steg med motiveringen att det inte skulle gå att hålla samman alltihop på en gång. Biståndet är mångfasetterat, det är alldeles givet. Men vi kan inte få de rätta diskussionerna, om vi inte på något sätt får en samling kring en utredning, som inte bara handlar om målen utan också om medlen, , ' 70KARL-ERIK SVARTBERG (s); Jag har anmält mig för att tala om biståndettill och om katastrofbiståndet, men jag tar mig friheten att börjamed.några kommen--tärer. Flera talare har pekat på den ofantliga skuldbördasom har dragit på sig. Deh uppgår nu till . Det jag vill peka på, fru talman, är att i den storleksordningen liggerockså de samlade militära utgifterna uhder ett enda år. Under ett enda årsatsar alltså världens regeringar, med stormakterna i spetsen, lika mycket påmilitära utgifter som har i skuldbörda. Detta visar en viktig sak:Det finns resurser. Frågan är bara hur de används. För att förebygga missförstånd vill jag genast säga attjag självklart inte är ute efter att alla militära resurser direkt skallöverföras till utvecklingssamarbete, så orealistisk är jag inte. Men jag villmed denna jämförelse peka på det samband som finns mellan nedrustning ochutveckling. Flera talare hår också pekat på problemen medsvälten i världen. gjorde det i ett engagerat och fintanförande, tycker jag. Jag skulle vilja göra en liten jämförelse här också. Pågrund av svält, alltså därför att det inte finns tillräckligt med mat, därföratt det inte finns rent vatten så att barn kan undvika diarréer, därför att maninte kan vaccinera barn mot sjukdomar, som man skulle vilja göra, dör varje dag40 000 barn i onödan. De dör därför att de inte får rent vatten, därför att deinte får tillräckligt med mat, därför att de inte vaccineras mot de vanligastesjukdomarna. Det innebär att som gått sedan denna biståndsdebattbörjade har mer än 10 000 barn dött i onödan. Det är också något, atttänka på när vi diskuterar resurserna. Svält och undernäring är inte något nytt. Genomårtusendena har vi varit utsatta för de här problemen i samband med missväxt,epidemier, krig och naturkatastrofer. Det nya nu är ju att svälten ärpermanent. mänsklighetenshistoria har så många fått för litet mat. Men det skulle inte behöva vara så. Det är inte bara det att vi redan nu producerar tillräckligt mycket mat för att den skulle räcka åt alla, om vi fördelade maten. Det är dessutom så att de bästa förutsättningarna för att odla mer mat finns just i tredje världens allra fattigaste länder. De skulle själva kunna producera den här maten, ' Huvuddelen av jordens outnyttjade odlingsbara jordar finnsi tredje världen, säger , FN;s livsmedels- och jordbruksorganisation. Menbara en tredjedel av den odlingsbara ytan används. I svältens är detbara av de odlingsbara ytorna som används. Det finns alltså resurser. Flera har 'vai-it inne. på jordförstöringen,ökenspridningen och erosionen. Någon har pekat på befolkningstillväxten. Dessaproblem utgör naturligtvis hot på lång sikt. I varierande grad finns också dehoten redan nu i vissa regioner. Därför behövs kampen mot skogsförstöring, motjorderosion och självklart behövs också kampen för att begrähsabefolkningstillväxten. Men skriver i en, som jag tycker, utmärktdebattbok som heter hjälper biståndet: Både skogsplanteringar och kondomer behövs ibiståndsarbetet. Men de minskar inte fattigdomen. Fattigdomens orsak är interesursbrist. Totalt sett finns det resurser så att det räcker i tredje världen.Åkerarealen kan tredubblas och detsamma gäller avkastningen. Att de naturligaförutsättningarna inte ger goda skördar beror på eländiga jordbruksmetoder.Jorden töms på sin näring. Vattnet leds inte till den växande grödan. Detta isin tur beror ytterst på maktfördelningen. Det beror på att några få i byn ägerden mesta och den bästa jorden, att några få i byn har makten över pengarna,att några få i byn har makt över handeln. Ja, så fortsätter sitt resonemang. Jag ärganska säker på att han har rätt. De som har resurserna har inte viljan attproducera och de söm har viljan har inte resurserna, pekar han på. Byarnas mäktiga slår vakt om sina privilegier. De tjänarmer på att tvinga de fattiga att sälja sina skördar till vrakpriser och på attlåna ut pengar till ockerräntor. De tjänar mer på att daglönarens barn går förunderbetalning, sliter från soluppgång till solnedgång för någon usel krona.Makten över produktionen och distributionen, det är vad det handlar om, menarLasse , Och för att citera honom direkt: Mat är en fråga om makt. Därför ärdet i grunden bara genom att bidra till att flytta makten i riktning mot de hungrandesom vi kan hjälpa till att lösa svältproblemen. När sedan lantarbetarnaorganiserar sig mot plantageägare, godsägare och storbönder, kommer de attbehöva vår solidaritet och vi deras. Detta blev kanske en lång kommentar, men efterdebatten tyckte jag det var nödvändigt att framhålla de möjligheter somändå finns, om vi använder våra biståndsresurser rätt. När det gäller det svenska bilaterala biståndet gårhuvudparten, som biståndsministern har sagt , till deri afrikanska kontinentenoch med tyngdpunkten förlagd till länderna söder om , Alla dessa ländertillhör programlandskretsen, de flesta . föreslår i en reservation sänkta medelsramarför ; Mogambique och med motiveringen att de marxist-leninistiska InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. regimernainte accepterar fredlig opposition och att utvecklingen går i en icke önskvärddiktatorisk riktning. Utskottets majoritet kan för sin del inte ställa upp påmoderaternas resonemang. Ökat bistånd till länderna söder om aren viktigdel i kampen mot apartheid, , liksom Mogambique och , tillhör deländer j regionen som är mest utsatta för omfattande ekonomiska ochmilitära sabotageverksamhet. Det svenska stödet vill vara ett stöd som syftartill resurstillväxt och ökat ekonomiskt oberoende, har åberopats i debatten och manhar lyft fram mycket av hans kritik. Men man glömmer bort en del av detpositiva som han också för fram. Jag skall påminna om det genom att ta framexemplet , "I har staten stött privata storfarmare,entreprenörer, och sett till att småbönderna fått tillgång tillmarknaden genom en målmedveten satsning på insatsvaror, jordbruksrådgivning,avsättningsmöjligheter och lockande konsumtionsvaror, I ett av svält och sjunkande produktion harZimbabwe med denna politik skapat ett omfattande överskott i sitt jordbruk.Småbrukens samlade produktion har ökat , deras andel.av stapelfödanmajs var vid självständigheten , nu är den , med en femdubbling avbomullsarealen har de-bidragit till att göra till en av trestörsta bomullsproducenter," slutar detta avsnitt med att säga att "detbehövs en stat som är de fattigas redskap för att marknaden skall kunna styrastill deras förmån". Utskottetanser att fortsatt stöd bör utgå till dessa tre åberopade länder. I reservationer av och föreslås ensänkning av medelsramen för i förhållande till vad regeringenföreslår. menar att det svenska biståndet till landet måsteeffektiviseras, vidare att de stora reservationerna innebär att landramen kansänkas för nästkommande budgetår. motiverar sitt sänkningsförslag med att klarhetförst måste vinnas beträffande ekonomiska anpassningspolitik. Det svenska biståndsarbetet i ärfrämst inriktat på stöd för det ekonomiska återhämtningsprogram som förnärvarande genomförs i landet. Mot bakgrund av landets ambitiösa ekonomiskautvecklingspolitik och det förhållandet att en överenskommelse uppnåtts medIMF anser utskottsmajoriteten den av regeringen föreslagna höjningen avmedelsramen väl motiverad. Även den för föreslagna ramen har föranlett tvåreservationer, dels från , dels från och . Sommotiv för den lägre ramen iförhållande till regeringens förslag anför man.vilket åberopats! debatten tidigare, den förda jordbrukspolitiken ochbybildningsprogrammet. Utskottet delar reservanternas oro över den etiopiskajordbrukspolitiken och bybildningsprogrammet. Men vi vet också och kan - efterdet att utskottet har besökt - konstatera att behovet av bistånd ärstort, för att inte säga enormt. Vi vet att trots den totalitäraregimen har god förmåga att tillgodogöra sig vårt bistånd och få ut det till defattiga. Även om det alltså finns inslag i den etiopiska politiken som geranledning till kritik vill utskottsmajoritetentillstyrka den ökning av biståndet som föreslås i budgetpropositionen.Etiopien har en ny författning och vi bör väl också, för att ta det som ettexempel, framhålla den möjlighet som ligger i det. Till skillnad från deborgerliga fick vi socialdemokrater och vpk en uttömmande beskrivning av vadden nya författningen innebär vid besöket hos . Det är möjligt att detär utanverk. Det är möjligt att det inte ger den framtid för som vihoppas på, men vi kommer ändock att arbeta för det med hjälp av vårt biståndoch de samtal som vi för. Till skillnad från , som vill att man skallsäga nej till höjning av biståndsramen beträffande och ,tillstyrker utskottet propositionen. Det är samma förslag som SIDA har förtfram. Det svenska biståndet till har föranlett tvåreservationer. vill minska biståndet något i förhållande tillregeringens förslag, och vpk vill successivt avveckla biståndet. Vi säger -framför allt till vpk - att genom att vara i landet, finnas med, har vi stormöjlighet att bidra till en demokratisk utveckling. Utvecklingen pekar fel ,men vi vet också att det mycket snabbt kan ändra sig. Därför vill vi göraregeringens förslag till vårt. I vpk-reservationen nr 48 uttalas oro över situationen iLesotho. Risken finns naturligtvis att kommer att utvecklas till ettrent lydrike under P. W. och . Det vore olyckligt, men vårtbiståndssamarbete med syftar till att minska beroendet av ,bl. a. genom att skapa arbetstillfällen för människor som ärsysselsatta i . Av denna anledning anser vi det vara nödvändigt atthålla fast vid regeringens förslag. föreslår som nytt programland. Till detvill jag säga att har mottagit ett betydande svensktbistånd i form av katastrofinsatser. är specialenheten förkatastrofhjälp inom beredskapsstyrkan för FN-tjänst verksam i . Dessutomarbetar flera enskilda svenska organisationer med bidrag från SIDA inne iUganda. får alltså ett omfattande svenskt stöd. Därifrån till att gåöver till att nu göra till ett programland är ett steg som utskottetinte är berett att förorda. Utskottets förslag till medelsram för regionala insatser isödra har resulterat i tre reservationer från , folkpartietoch , vilka alla förslår betydände höjningar av anslaget tillSADCC-samarbetet. Det svenska stödet till SADCC är självfallet utomordentligtangeläget. Men med vetskap om att det finns en beredskap hos regeringen bådenär det gäller att ytterligare öka insatserna till SADCC och när det gäller attöka det humanitära biståndet till södra har utskottet funnit denavvägning som regeringen nu har gjort rimlig. Med detta vill jag yrka avslag påreservationerna och bifall till utskottets hemställan. InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. 71BIRGER HAGÅRD (m); Biståndsministern har angivit fyra olikabiståndspolitiska målsättningar. En av dessa är en demokratisksamhällsutveckling. Många andra talare har berört det problemet. Från moderatsida har vi bl. a. efterlyst en strategi för just demokratisk utveckling. Prot.1986/87:108 ,, InternationeUt utvecklingssamarbete m. m. Det har också talats mycket här om respekt förmänskliga rättigheter. Från moderat' sida har vi också efterlyst ett biståndsom är mindre regimorienterat än det nuvarande. Jag tänker uppehålla mig alldeles speciellt vid Angola.Angola - eller rättare sagt MPLA-regimen där- är ett utomordenligt gott exempelpå en missriktad u-hjälp. Det kommunistiska är inte demokratiskt'Och har intenågon demokratisk utveckling eller ens respekt för mänskliga rättigheter. I två olika rapporter har kritiserat de missförhållanden som råder. har betecknats som . Men varken ipropositionen eller utskottsbetänkandet sägs någonting om det veritabla inbördeskrig som pågår där. Ipropositionen tar man alldeles uppenbart klart parti för den kommunistiskaregimen. Man talar i litet vaga ordalag om att upprensningsaktioner ochsabotagehandlingar förekommer, men inte med ett ord nämns att här pågår ettkrig mellan två olika arméer. Vi har dels UNITA, som till sitt förfogande harca 50 000 man, dels den kommunistiska regimen, som förfogar över en armé på merän 100 000 man inkl. kubaner och andra utlänningar. Det verkar som om det ännu inte i vår avlägsna del avvärlden funnes något större intresse för det söm händer i den här delen avAfrika. har jag motionsvägen tagit upp Angolafrågan. Jag har nuanledning ätt tro att den under den närmaste framtiden kommer att bli bramycket mer uppmärksammad än vad som har varit fallet tidigare. Låt migerinra litet grand om bakgrunden!, hade vi tre olika befrielserörelser iAngola, Det var dels det marxistiska , i huvudsak koncentrerat tillhuvudstaden och framför allt lett av mulatter, dels FNLA under HoldenRoberto, som större delen av tiden satt i huvudstad, och dels UNITAunder ledning av dr, , som till en början hade låtit sig utbildasi Kommunistkina och lärt åtskilligt av strategi och taktik. När statskuppen inträffade! 1974 var frågan; Vadskulle nu hända i landet? I det s, k, Alvor-fördraget - som fått sitt namnefter Älvor, en stad på den portugisiska kusten - som sedan bekräftades i ettannat fördrag, nämligen Nakurii-fördraget, kom de tre befrielserörelsernaöverens om att bilda en övergångsregering med deltagande från alla de tre olikarörelserna. Sedan fria val hållits skulle den regering träda till som hade detverkliga stödet i landet. Övergångsregeringen kom till men kunde aldrig fungera.Redan från början saboterades dess verksamhet framför allt från MPLA:s sida.FNLA -det 'skall också sägas - deltog också aktivt i olika strider redan vidden tidpunkten, medan å andra sidan Savimbi och UNITA framstod som medlare. Detvar också Savimbi som kunde räkna på ett kompakt stöd från den afrikanskaenhetsorganisationen . och inte minst från grannlandets president , som alltid varit en av Savimbis största supportrar. Några fria val kom aldrig till stånd.-I stället grep MPLAmakten med våld. Man hade fått de första'vapensändningarna från ,och fanns de första kubanerna på plats. Närsjälvständighetsdagen kom var det redan flera tusen kubaner som var beredda attställa upp och slåss på MPLA:s sida. Detta gjorde att FNLA snabbt krossades av MPLA, medandäremot Savimbi och UNITA kom att dra sig tillbaka den geriUakrigföring som- man så framgångsrikt tidigare hade bedrivit mot portugiserna. Successivtlyckades emellertid Savimbi och UNITA bygga upp den del av landet som manhåller, och utgörs den befriade deleri av - den del somSavimbi behärskar- av cirka en tredjedel av ytan. Regeringssidan behärskarungefär en tredjedel, medan den återstående tredjedelen är omstritt land. MPLA skulle sannolikt inte sitta om maninte hade tillgång .