prot · GA0951 · 1986-12-31 00:00:00 — Först och främst är det ju inte bara propositionen somorganisationskommittén har att beakta utan också de på flera punkter, rättavvikande och mer preciserande skrivningar som utskottet har gjort, därnaturligtvis också minoritetsreservationernas synpunkter finns med i trycket.Vi menar att detta utgör en så pass fast inriktning och ram för organisationskommitténsarbete att det är tillfredsställande. Att välja en annan ordning, skulle, somjag redan har påpekat, innebära att vi fick en helt ny situation, en situationav fortlöpande oklarhet, som inte kommer till stånd ifall man bestämmer sig föratt acceptera utskottets linje som den riktgivande för organisationsarbetet.Det är dock skillnad på å ena sidan en organisationskommitté av det slag somvi nu diskuterar, och å andra sidan en statlig utredning av det traditionellaslaget. En statlig utredning föregår en omfattande reform och en storregeringsproposition. I detta fall är det däremot fråga om en inreorganisationskommitté som skall följa efter ett riktgivande beslut av regeringoch riksdag. Man skapar onekligen organisatoriska och administrativaolägenheter oni man försöker upphöja organisationskommittén till något somskall liknas vid eller bedömas ungefär som om det var en ny utredning av helasaken. Skulle det på något sätt gå i derina riktning får man olägenheten attsaker och ting kommer att ligga och flyta, och resultatet blir administrativineffektivitet pä ett område där det kanske mer än på många andra områden ärangeläget att man tar till vara alla effektivitetsvinster som kan göras. De synpunkter som jag nu har relaterat är avgörande förvårt ställningstagande. Talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. AnL 32 (): Frågan om exekutionsväsendets organisation har varitföremål för ett flertal utredningar under ett antal är. En av utredningarna-den om centralorgan inom exekutionsväsendet och översyn av landets indelning ikronofogdedistrikt-lade fram étt förslag om inrättande av ett mindreantal distrikt ände vi har. Förslagen i denna utredning utmynnade i ett principbeslutav om att landets indelning i kronofogdedistrikt borde sesöver. annan utredning med förkortningen DAP - vilket betyderdistriktsindelning, arbets- och personalorganisation - föreslog också bl.a. attkronofogdedistriktens antal borde miriskas. föreslog utredningen att58 av dåvarande 112 stationeringar utanför centralorterna borde dras in. Dåvarandedepartementschef fann att, utredningens förslag inte kundeläggas till grund för ett ställningstagande utan förordade en ytterligareöversyn inom ramen för en kommitté med parlamentarisk sammansättning. Denna senare utredning, kronofogdemyndighetsutredningen,, framlade i sitt betänkande, precis som de övriga utredningarna tidigare,förslag om att antalet kronofogdedistrikt borde minskas. Man föreslog vidareatt normalorganisationen för en myndighet skulle kunna utformas i huvudsakligöverensstämmelse med det förslag som den s. k. framlagt. Resultatet av utredningens arbete blev också att en deljusteringar gjordes inom arbets- och personalorganisationen. Några förändringari distriktsindelningen blev man inte överens om i detta sammanhang.Fortfarande efter alla dessa utredningar var kronofogdemyndigheternasdistriktsindelning och arbets- och personalorganisation inte av sådan art attden kunde accepteras av alla parter. - - redovisade en arbetsgrupp inomriksskatteverket; RSV, sitt förslag till översyn av kronofogdemyndighetensarbetsorganisation. Inte heller denna översyn kom att leda till någonöverenskommelse som kunde utmynna i ett förslag till . Samtliga utredningarhar emellertid visat att exekutionsväsendets nuvarande utformning vållar problemav skilda slag.' , dagen då avslutar sitt arbete för året,har att ta ställning till ytterligare ett förslag omkronofogdemyndighetens organisation eller, som det står skrivet i lagutskottetsbetänkande /87:12, exekutionsväsendets organisation. I den proposition som ligger till grund för utskottetsställningstagande föreslås att nuvarande organisation förkronofogdemyndigheterna ändras, så att en kronofogdemyndighet bildas i varjelän. Förslaget syftar till att underlätta arbetet mellan kronofogdemyndighetenoch andra organ på central och regional nivå, främst skatteförvaltningen. Vidareönskar man komma till rätta rned personalproblemen i exekutionsväsendet samteffektivisera kronofogdemyndigheternas arbetsinsatser. Genom att hela länet föreslås bli kronofogdemyndigheternasarbetsområde kan bl. a. lokalisering och bemanning av de lokala enheterna bestämmasutifrån de krav och prioriteringar som verksamheten kan komma att ge upphovtill. Detta är en viktig bit av förslaget. Den nya kronofogdemyndigheten skallledas av en lekmannastyrelse, och det föreslås att RSV får till uppgift attleda verksamheten. Förslaget till proposition, som är ett principförslag, harutarbetats i nära samarbete med de fackliga organisationerna inomexekutionsväsendet. Den närmare utformningen av kronofogdemyndigheternasorganisation m.m.' kommer den på förslag av regeringen senare aviseradekommittén att utforma. Majoriteten i lagutskottet ställer sig i stort bakomförslagen i propositionen. Enigheten är dock större i utskottet än vad antaletreservationer kan ge vid handen. När det gäller frågan om distriktsindelningenanser majoriteten det vara ett bra förslag att utgå från, att det i varje länbildas en kronofogdemyndighet. Neddragningen från 81 distrikt till ett distrikti varje län innebär inte att personalen i de län som haft flera distrikt kommerätt mista sinaarbeten eller sina arbetsplatser. Eftersom dé fackliga organisationerna har kunnat ställasig bakom förslaget med distriktsindelningen finns det, som majoriteten serdet, ingen anledning att frångå propositionens förslag. Det viktigaste i dettasammanhang är inte distriktsindelningen som sådan, utan det som är avbetydelse är att inte några lokalkontor - eller kronokontor, som är det nyanamnet - eller nuvarande distriktskontor kommer att läggas ner. Avsikten är inte att ändra på eller avveckla denverksamhet som bedrivs på olika orter ute i landet. Den skall fortsättasom . Detta skall ske med i huvudsak samma personal och kompetens somtidigare, och därmed upprätthålls servicen mot allmänheten i den omfattning somdet kan finnas behov av, RSV skall leda verksamheten. För att få en effektiviseringav verksamheten krävs en central ledning av annat slag än den som finns i dag.Eftersom RSV är den enda myndighet som kunde komma i fråga för kronofogdemyndigheten,bör RSV få uppdraget att svara för ledning, styrning och samordning. I dennasin ledning skall RSV också ange mål, riktlinjer, policy och ramar förverksamheten. Ett mycket betydelsefullt och glädjande ställningstagandefrån departementschefens sida görs i propositionen när det gäller tillsättandeav en lekmannastyrelse för verksamheten i varje län. Den nya myndigheten skallledas av en styrelse, vars ledamöter skall utses av regeringen. Detta att påregional nivå ha en lekmannastyrelse medverkar till att beslut i många frågorkan decentraliseras och verkställas av styrelsen. Allmänheten har ettberättigat intresse av att få mer insyn i och inflytande på kronofogdemyndigheternasverksamhet med hänsyn till den stora betydelse som verksamheten har isamhället. Eftersom det är en statlig myndighet är det naturligt attrepresentanterna i styrelsen utses av regeringen. När det gäller organisationskommitténs sammansättning ärdet självklart att kommittén fåren representativ sammansättning med bl. a.företrädareför de fackliga organisationerna samt berörda myndigheter. Efter detatt organisationskommittén är klar med sitt förslag till den närmare utformningenav kronofogdemyndigheternas organisation m.m. bör frågan vara klar, och någonvidare beredning från sida är inte nödvändig. När företrädarna för de fackliga organisationerna och berördamyndigheter blivit ense om,förslagen behövs ingen överprövning av dessaförslag. har personalen inom kronofogdemyndigheterna känt oroför sin framtid. Frågorna har varit många. Skall det bli neddragningar avpersonal inom organisationen, eller kommer lokalkontor att läggas ner? Kommerdetta att drabba just min arbetsplats, och vilka av kamraterna kommer att fålämna gemenskapen? Låt mig citera från ett uttalande som gjordes vid ett möteför med en av personalorganisationerna: "Den irritation,oro och känsla av ovisshet som vi på grund av ständiga utredningar och förslagtill organisationsförändringar fått leva med har skapat dåligarbetsmiljö och hämmat vår verksamhet," Om vi godtar det förslag som ligger på riksdagensbord om exekutionsväsendets organisation kan vi möjligen gå personalen inom kronofogdemyndighetenett steg till mötes och därmed dämpa något av deras oro för framtiden. Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i lagutskottets betänkande 1986/87:12 och avslag på samtligareservationer. AnL 33 (): Jag vill ta upp åtminstone en fråga som OweAndréasson berörde. Det var frågan om lekmannastyrelsen och hur den skallutses. Om jag minns rått sade att eftersom det ären statlig myndighet är det naturligt att regeringen skall utse ledamöterna.Det är nog en sanning med modifikafion. Vi har statliga myndigheter på länsnivåmed lekmannastyrelser helt eller delvis utsedda av landstingen. Frågan är vilka strävanden som man har. Inom harvi arbetat för en utveckling mot vidgad länsdemokrati. Här gäller detlänsdemokratin kontra den centrala statsmaktens inflytande. Jag kan erinra omatt länsstyrelsernas lekmannastyrelser i början åtminstone inte helt utsågs avlandstingen, men numera utses samtliga ledamöter utom landshövdingen avlandstingen. Jag kan också jämföra med polisstyrelserna. De utses avlandstingen eller kommunerna, beroende på deras geografiska område. Det hade varit helt följdriktigt - med hänsyn till denutveckling mot länsdemokrati som äger rum och som vi bör arbeta för - attlandstingen hade fått uppgiften att utse de lekmannastyrelser som vi i är ense om är värdefulla som ett stöd för organisationen ochsom ett medel för att öka lekmannainflytandet över den här viktigaverksamheten. Jag vill alltså beklaga att socialdemokraterna här intevill följa utvecklingen i riktning mot länsdemokrati. AnL 34 (): Jag vill ta upp två frågor i anslutning tillOwe anförande. Först gäller det organisationskommittén och dess förslagtill ny organisation. Jag har sagt att det är viktigt med dennakommittés direktiv oeh utredning. Jag vill nu få ett besked i den här fråganfrån . har å vpk :s vägnar sagt att det är rimligt- och jag tror också att han sade att det var självklart - attorganisationskommittén skall beakta också reservanternas inställning.Organisationskommittén skall alltså i sitt arbete inte bara gå på propositionenutan även beakta invändningarna. Det uppfattar jag som en bindande utfästelsefrån vpk:s sida, och jag hoppas att även socialdemokraterna ser saken på dettasätt. Beträffande punkt nr 2 har jag noga poängterat hur viktigtfolkpartiet anser det vara att organisationskommitténs förslag kommer attredovisas inför i form av en proposition. Där vill jag ha ett närmarebesked av . Jag eftersträvar inte någon form av överprövning avfackliga beslut i organisationskommitténs namn eller någonting sådant, utan jagvill bara poängtera vad som står i lagutskottets betänkande på s. 15, därutskottsmajoriteten säger följande: 3 protokoU 1986/87:51 Prot.1986/87:51 "Även utan något uttalande frånriksdagens sida måste alltså regeringen 17december1986 återkomma i frågan genom en proposition," Jagundrar: Vad menas med detta i verkligheten? AnL 35 OWEANDREASSON (s): vill att kronofogdemyndigheternasstyrelser skall utses av landstingen. Men när regeringen utserlekmannastyrelserna tar man från regeringens sida självfallet kontakt medorganisationerna på den lokala nivån och ser till att det blir en riktigfördelning på länsnivån. Det tycker vi är helt tillfredsställande. Då behöverman inte belasta landstingen med den här uppgiften, ville ha bekräftelse på attorganisationskommittén kommer att ta ställning även till vad reservanterna haratt anföra. Jag föreställer mig att organisationskommittén kommer att läsasåväl vad utskottet har sagt som vad reservanterna har sagt och medutgångspunkt i detta ta den ställning som kommittén finner riktig. Vi harförtroende för en sådan ordning och tycker den år tillfredsställande med tankepå att även de fackliga organisationerna är med i detta arbete. AnL 36 (): förvånade mig när han somargument för att regeringen skall utse styrelserna sade att regeringen är engarant för att det blir en rimlig fördelning och att man inte skall belastalandstingen. Jag tror inte att landstingen ser detta som någon störrebelastning. Både landsting och kommunfullmäktige har ju en rad val attförrätta, och jag har aldrig hört att de varit motståndare till att göra det.Jag tror att företrädarna för de resp, partierna med stor skicklighet och gottomdöme skulle kunna nominera och utse ledamöter i styrelserna så att de blevbåde representativa och även i övrigt lämpliga för de uppgifter de har attutföra. Jag beklagar att socialdemokraterna i den här frågan intevill gå vidare på vägen mot länsdemokrati genom att i ökad utsträckning låtalandstingen utse ledamöter i olika nämnder och styrelser på länsnivå, AnL 37 (): Jäg tackar för beskedet av tydligen skall ha fria händer såvitt avser desynpunkter som framlagts i reservationerna, vilket är tacknämligt. Då är måletnått i den delen. Däremot fick jag inget som helstsvar på frågan om vad som avsågs med utskottsmajoritetens uttalande om enredovisning till genom en proposition. Jag efterlyser svar på denfrågan. AnL 38 OWEANDRÉASSON (s): efterlyste svar på sinfråga beträffande redovisningen. Jag vill då säga att det inte är nödvändigtatt komma tillbaka till i det sammanhariget. De fackligaorganisationerna är ju med i organisationsarbetet, och vi har, som jag sadetidigare, förtroende för dem. Även kronofogdemyndigheterna vill gärna se att defår vara med och utforma Devill inte att de förslag man kommer fram till i organisationskommittén och somman då har varit överens om skall komma tillbaka till . Det skulle jukunna innebära att vi här i förkastade förslagen sä att det blevfråga om en helt annan organisation än den man föreslagit. Med tanke på att detunder årens lopp har gjorts ett stort antal utredningar som redovisat sinaförslag och att dessa inte resulterat i något ställningstagande från riksdagenssida förrän de fackliga organisationerna begärde att det skulle bli en nyorganisation-och då på deras villkor-tycker vi inte att detär nödvändigt attkomma tillbaka till i frågan. Jag kan inte trösta , om han nu känner sigförbigången när inte landstingen får vara med. Vi gör den bedömningen att dettaär en statlig angelägenhet. Eftersom man har tillsatt lekmannastyrelser i denya skatteförvaltningarna ute i länen, tror jag säkert att man klarar av attgöra det också när det gäller kronofogdemyndigheterna. 1986/87:51 . AnL 39 (): Detta är synnerligenförvånande besked, säger här i kammaren att det inte ärnödvändigt att återkomma till med det ärende som vi nu talar om. Meni lagutskottets betänkande uttalar tillsammans med de övrigasocialdemokraterna, dvs, utskottsmajoriteten, just det som jag läste upp,alltså att regeringen måste återkomma. Jag har ingen kommentar - det måstenaturligtvis bli ett stort frågetecken. AnL 40 JÖRNSVENSSON (vpk): Jagvill göra ett par korta kommentarer tillde frågor som har diskuterats. Jag är inte överens med den argumentering som OweAndréasson presenterar när def gäller valet av lekmannastyrelse. Vi kommerinte, som jag sade tidigare, att aktualisera den frågan i detta sammanhang, menjag kan inte se att man kan hävda att eftersom detta är en statlig verksamhet,så skall folk i förtroendesfällning handplockas av regeringen. Det är omöjligtatt upprätthålla en sådan princip, när man har en länsstyrelse som är vald påett helt annat sätt. Jag menar att man här har att ta ställning. Når man skallgöra om länsförvaltningen i stort och genomföra en större och bredare reform,dvs, införa vad man brukar kalla samordnad länsförvaltning, dä ställs man införden principiella frågan om man å ena sidan skall befordra den regionala ochkommunala demokratin eller å andra sidan gynna principen om handplockninguppifrån. Om inte all min erfarenhet sviker mig, finns det i den principiellafrågan en mycket klar och övervägande sympati inom vårt parti för aft manväljer den länsdemokratiska vägen i def stycket. Sedan till : Jag tycker att OweAndréasson har rätt, när han understryker att detta är en fråga som, om herrtalmannen tillåter uttrycket, har utretts nästan till förbannelse. Det är ettområde av administrationen där man måste komma på ny bog, där man måste skapastörre effektivitet och en god organisation. Det är mot den bakgrunden som vihar varit-rädda för att skapa oklarhet, om man fattar beslut om att självaorganisationsarbetet, resultatet av organisationskommitténs arbete, i den Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna, m. m. Prot.1986/87:51 rent administrativa delen skall komma tillbaka till för enny omgång. Däremot har vi ju insyn och en möjlighet attpåkalla förändringar genom de återkommande budgetanslagen, eftersom allstatlig adrninistration ingår i budgetarbetet och måste få anslag för att kunnaarbeta. när budgetpropositionen läggs fram för har vimöjlighet inte bara att motionera i anslagsdelen utan också att lägga frammotiverade synpunkter på varför vi vill ha det ena eller det andra anslagetordnat på ett annorlunda sätt. Därvid kan man ju mycket väl föra fram tankar omde justeringar i organisationen som man önskar genomföra. Man kan alltså ställayrkanden även i det avseendet. Det finns inga hinder mot det, utan där har vifullständig frihet, AnL 41 (): Att återkomma till genom proposition tycker viinte att man behöver göra. Men det står ju klart uttalat i betänkandet attriksdagen får en redovisning för hur det hela skall gå till. När man inomorganisationskommittén är överens och berörda myndigheter har klarat av detta,så tycker vi inte att man ytterligare skall peta i det. Till vill jag bara säga att när den nyalänsorganisationen kommer till stånd kanske det blir så att landstingen fårbestämma - det vet vi ingenting om. För dagen gör vi den bedömningen att det ärviktigt att man från regeringens och statens sida skall utse ledamöterna, mennaturligtvis på förslag från de lokala organisationerna, AnL 42 (): Det är bara att konstatera att det skettnågon form av förändring i inställningen hos socialdemokraterna från det attutskottsbetänkandet skrevs fram till . Jag vet inte varför. Jag kan barakonstatera detta. Jag inser naturligtvis att det inte finns någon matematiskmöjlighet att ändra på denna inställning. Men jag beklagar att man inte kunnatklara ut denna avgörande punkt ,' Överläggningen var härmed avslutad, (Beslut i ärendet fattades efter debatten om trafikutskottetsbetänkande 10.) AnL 43 TALMANNEN: Kammaren övergår nu till att debatterautbildningsutskottets betänkande 8 om anslag på tilläggsbudget I, Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna,m. AnL 44 (): Det råder en rätt stor samstämmighet i landetom behovet av forskning på olika områden. Också den grundläggande högskoleutbildning en är omhuldad. Inte minst gäller detta den matematisk-naturvetenskapliga 36 och den tekniska sidan. Det är ettsteg i rätt riktning när nu regeringen i en propositionföreslår att ett antal forskningsrådstjänster skall omvandlas till fastatjänster vid de matematisk-naturvetenskapliga och de tekniska fakulteterna.Men bevars, forskningen är inte bara beroende av människor, utan särskilt dennaturvetenskapliga och tekniska forskningen år beroende av att man har en godutrustning och att utrustning som blir försliten i rätt tid kan ersättas, UHÄhar beräknat att man behöver ungefär 300 miljoner för att ersättautrustning som av olika skäl blivit föråldrad eller försliten. Under innevarande budgetår har tagit ettkrafttag och anslår 152 milj, kr., dvs, hälften av det belopp som erfordras.För att råda bot på åtminstone en del av bristerna föreslogs i en gemensamborgerlig reservation att ytterligare 40 milj, kr. skulle anslås.Riksdagen ville inte gå med på detta. har i anslutning tilltilläggsbudgeten motionsvägen kommit tillbaka med krav på att ytterligare 25milj, kr. skall ställas till förfogande för att ersätta utrustning. För ossmoderater har det varit rätt naturligt att i konsekvens med vårt tidigareställningstagande ansluta oss till detta folkpartikrav. Vi har en gemensamreservation till utbildningsutskottets betänkande 8. Jag ber, fru talman, att få yrka bifall till dennareservation. Jag hoppas att dessa för forskningen och den högre utbildningen sålivsviktiga frågor får en vettig lösning. Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna,m. Under detta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. AnL 45KERSTIN (): hade jag förmånen attsom universitetslärare få vikariera vid en humanistisk fakultet, I minaarbetsuppgifter ingick bl. a. att göra budget för institutionerna inför detkommande budgetåret. Jag blev helt förskräckt då jag upptäckte att nästan allade medel institutionerna skulle få var bundna i löner. Varifrån skulleinstitutionerna få pengar till krita, skrivmaskiner, böcker och instrument, ja,även till möbler? tänkte den fattiga humanisten. All utbildning och forskningkräver ju utrustning. Humanister är billiga i drift. Värre är det med teknikeroch naturvetare. trodde jag i min enfald att i varjefall tekniker och naturvetarefickpengarsåattdet räckte till merän krita. Menåtskilliga besök på fick mig att undra. Visst hade man där merutrustning än vad humanisterna hade, men räckte den till? bytte jag helt arbetsplats och gick frånuniversitetet till en mycket stor industrikoncern. Jag kan knappt med ordbeskriva hur jag överraskades av skillnaden i utrustning mellan en modernindustriarbetsplats och utbildningsväsendet, mellan en forskarplats i industrinoch en i högskolan . Mest spektakulär var naturligtvis skillnaden i antaletdatorer av alla slag. Jag hade inte varit många dagar på min nya arbetsplatsinnan jag från olika håll fick höra arbetsgivarnas bekymmer över attnyanställda nyexaminerade civilingenjörer i så ringa utsträckning stiftatbekantskap med modern teknisk utrustning. Klagomålen var stora över hur lång fiddet tog att lära upp dessa i sådant som högskolan borde ha lärt ut, t, ex. attanvända CAE-terminaler, har klagomålen blivit allt starkareöver bristande utrustning, främst inom de tekniska och naturvetenskapligafakulteterna. Inredning och utrustning av lokaler vid högskoleenheterna,m: m. åretsanslagsframställning talar UHÄ om en utrustningskris i högskolan och säger attutrustningssituationen enligt samfällda bedömningar är det helt dominerandeproblemet i högskolan. Trots att där råder "förgubbning" och lönen ärdålig, anses utrustningsbristen vara det svåraste problemet. Precis som BirgerHagård sade pekar UHÄ på att om man räknar med en 10-årig livslängd förexisterande utrustning - i de flesta fall varar den inte utan kanske femår - skulle det behövas 300 miljoner bara för förnyelse av befintligutrustning. Bristen på utrustning tar sig flera uttryck. Studenternakommer inte tillräckligt i kontakt med modern utrustning och där utrustningfinns, finns den i för ringa utsträckning. Det betyder att både teknologer ochforskare på t, ex, måste "labba" med sina datorer mitt inatten för att över huvud taget komma i närheten av de alltför fä datorer somdär finns. Men inte bara datorer saknas, utan även moderna mätinstrument ochmoderna elektronmikroskop, plussade utskott och riksdag på det anslag som UHÄfick till 152 miljoner, dvs, hälften av det som skulle behövas för att ersättaförsliten utrustning. skall vi i en tilläggsbudget överföra ett antaltjänster från forskningsråd till högskolans tekniska och naturvetenskapligafakulteter.