prot · GA09119 · 1986-12-31 00:00:00 — Men det är fortfarande över 350 000 pensionärer som bara harfolkpension. Huvudparten av dessa är kvinnor, . Detta förslagdrabbar kvinnor i högre utsträckning än det drabbar män. Om man sedan ser på sjukligheten finner vi att vi i dethär landet har ett klart samband mellan låg inkomst, låg socialgrupp och högsjuklighet, dvs. de som har låga inkomster, låga pensioner uppvisar också enstörre sjuklighet än befolkningen i övrigt. Det finns dokumenterat. Pensionärer.i allmänhet är dessutom mer sjuka än folk i arbetsför ålder. av allavårddagar inom slutenvården tas i anspråk av människor över 65 år.Detta drabbar alltså pensionärerna extra hårt. Dels är de mer sjuka änbefolkningen i övrigt, dels har de mindre pengar. Det kommunala bostadstillägget aren kompensation, sägerLena . Men vad har man för glädje av ett höjt KBT om man riskerar atthelt och hållet bli av med det efter tre månaders vistelse på sjukhus? Jag tycker att det är ovärdigt en socialdemokratiskregering att lägga fram ett sådant förslag. Det är början till en uppluckringav vårt generella trygghetssystem. När det gäller mammorna och BB-avgiften säger : . är väl ingenting. Jag tror inte att man riktigt harklart för sig vilken ekonomisk verklighet många unga familjer lever i ochvad det kostar att få ett barn, alla utgifter som man har. omdagen i avgift för sjukhusvården en post man måste ta med i beräkningen. Jagfruktar att många gör den beräkningen att de får avstå från förlossningsvårdenoch åka hem för att spara de kronorna. Jag skulle vilja fråga er som förespråkar införandet avBB-avgiften, socialdemokraterna, folkpartisterna och : ni gegarantier för att nästa steg inte blir att ni föreslår att man skallavgiftsbelägga mödrahälsovården, och hur länge kommer förtidspensionärerna attfå behålla sitt avgiftsfria år på sjukhus? Man säger nu att det är rättvisa och att alla grupperbetalar för sjukhusvården, men så är det inte. Det finns en stor grupp somklarar sig också . Det ärdeoffentliganställda-vi riksdagsledamötert. ex. -som har en fri sjukhusvård under ett obegränsat antal dagar. Deoffentligan-ställda har den rätten enligt avtal. Men när regeringen nu harklampat in ordentligt i avtalsrörelsen, finns det väl risk för att man harsynpunkter på detta också och kommer med rättvisekrav. Kommer de offentliganställda att få behålla sinavgiftsfria sjukvård? Om det blir så, tycker i alla fall jag att det kommer attkännas litet-besynnerligt nästa gång jag hamnar på sjukhus och kanske delar rummed en pensionär med låg folkpension som tvingas betala för vården, medan jag,som har min lön, ligger där helt avgiftsfritt. Bidrag till sjukförsäkringen m. m. -"5 protokoll 1986/87:119-121 Om ersättning till kommunerna vid bildande avnaturreservat Anf.46 (): Att slopa ålderspensionärernas friar i sjukvården ser vi icenterpartiet som en oacceptabel försämring för de sämst ställda pensionärerna.Att införa samma regler för pensionärer som för andra försäkrade är, som jagtidigare sade, en förbättring av ett från början mycket dåligt förslag. Vianser emellertid inte att detta är till fyllest. Vi hävdar att pensionärernaskall ha sitt avgiftsfria år. För de sämst ställda är det absolut nödvändigt.Det är fortfarande alltför många som har alltför låg pension. När det gäller BB-avgiften handlar det inte alls om, somLena uttryckte sig, digerdöden. Det är viktigt för attföräldrarna känner att samhällets resurser står till deras förfogande inför- enså livsavgörande händelse som det är att få en ny familjemedlem. Förslaget omavdrag från föräldrapenningen vid förlossningsvård har ju tidigare varit uppe iriksdagen. Den gången ansågs det att förslaget stod i strid med principen attmödravården och förlossningsvården bör vara gratis. Det har inte framkommitnågra nya argument sedan detta beslut fattades. Det finns, heller ingenanledning att gå ifrån det fattade beslutet. säger att när det gäller de sämst ställdaskall vi vara försiktiga i . Vi har oändligt idebatten i framfört förslag om hur man skall finansiera ettundanröjande av orättvisor för de grupper som har det sämst. Det är något somvi verkligen har jobbat med i . Vi kommer aldrig att ge avkall påden principen, (forts, prot. 10 § Kammaren beslöt att ärendebehandlingen skullefortsättas, vid nästa arbetsplenum. 11§ Svar på interpellation 1986/87:223 om ersättning till kommunerna vid bildandeav naturreservat 47Miljö- och energiminister : har i en interpellation till mig frågat om jag är bereddatt vidta nödvändiga åtgärder så att kommuner kompenseras när sysselsättningförloras i samband med att reservat av riksintresse inrättas. påpekar i sin interpellation att det harrått en bred enighet om att vissa områden skall skyddas mot exploatering. Jagdelar den bedömningen liksom att det vid avsättande av mark förnaturvårdsäridamål är viktigt att få förståelse och medverkan från berördakommuner och de människor som bor där. Skydd och vård av värdefull natur är en betydelsefulluppgift för samhället. Hänsyn tas alltid till olika andra anspråk i samband medförberedelsearbetet inför reservatsbildning-m. Jag är därför inte beredd attverka för att kommunerna får någon särskild kompensation för desysselsättningstillfällen som kan falla bort i samband med avsättande av niarkför naturvårdsändamål. Det är ju också så att ett aktivt naturvårdsarbete ivissa fall kan ge Jag tänker då i första hand på friskvård, rekreation-ochturism. 48 (vpk): Jag får tacka miljö- och energiministern försvaret på min interpellation. Vi är tydligen överens i några avseenden. Jag tänker bl.a. på det viktiga i att man får förståelse och medverkan från de berördakommunernas och deras invånares sida när stora områden avsätts för naturvårdsändamål.Jag anser det skäligt och nödvändigt att olika verksamheter tar hänsyn tillnaturvården. Naturvården får i alltför stor utsträckning ta hänsyn till andraintressen. .Min egentliga fråga var om ministern är beredd att vidtanågra åtgärder, så att någon form av kompensation lämnas till kommuner därsysselsättning förloras på grund av att restriktioner införs beträffande storamarkområden. Men av sVåret framgår att ministern är mycket avvisande, tydligeninte ens beredd att diskutera i denna riktning, vilket jag beklagar. Enligt minmening finns det några aspekter man kan lägga på denna fråga och som det bordefinnas anledning att diskutera, inte minst från naturvärdssynpunkt. Först och främst anser jag att man inte skall behövadiskutera olika sorters ersättning så snart restriktioner införs eller närbeslut fattas om att.vissa områden skall sparas från framtida påverkan. Nej,min fråga avser situationer när det handlar om mycket stora områden och därdet finns ett klart uttalat riksintresse för att områdena skall skyddas. Mantycker det borde vara ett riksintresse att man också gör rätt för sig. Jagmenar inte att man t. ex. mycket preciserat skall ange visst pris per hektareller i andra former sätta ett pris. Det är alltså inget stelbent system som jagär ute efter. måste väl ändå hålla med mig om att det kanske haren viss betydelse för att få förståelse och medverkan, om man kan- fåhjälp till att starta verksamheter som gér nya arbeten i stället för dem soniförloras när restriktioner införs. Det är högst troligt att, som ministern antyder i svaret,ett aktivt naturvårdsarbete och-tillgång till naturreservat kan ge nyaarbetstillfällen. Men det behövs kanske ett aktivt stöd från samhällets sidaför att detta skall komma i gång. Det finns några kommuner i därhälften - i en del fall mer än hälften - av kommunernas arealer är skyddade.Man skall ha i niinnet att det då handlar om mycket stora arealer. Till dettaskall läggas att det i en del fall handlar om små kommuner som också har haftstora befolkniiigs-minskningar. Det är också helt klart att det i ett sådantläge kan bli stora konfliktsituationer som är till skada för både naturvård ochandra intressen. Jag vill än en gång beklaga att ministern inte anser sigkunna diskutera frågan om kompensation i någon form i de fall som jag har aktualiserat i interpellationen. Såvitt jag förstår finns det inga dörrar öppna härvidlag för sådana diskussioner. Prot, 1986/87:119 Om ersättning till kommunerna vidbildande avnaturreservat Om ersättning till kommunerna vid bildande avnaturreservat 49Miljö- och energiminister ; Jag har ett flertal skäl för att avvisa denväg som vill gå. För det första anser jag att det vore fel att försätta ossi en situafion där vi skulle behöva köpslå om naturvården. För det andra handlar det visserligen om stora arealer,men det är mycket små arealer som i själva verket är produktiv skogsmark. För det tredje är det enligt min mening olämpligt att ionödan förstora den ofta överdrivna motsättningen mellan naturvård,miljöskydd och sysselsättning. Den väg man i stället, skall gå är den aktivaregionalpolitiska vägen som regeringen har valt. Vi måste arbeta med att skaffafram varaktig sysselsättning i utvecklingsbara näringar som inte ständigtkommer i konflikt med naturvård i t. ex. inland. Det är en mycketklokare och bättre väg att gå. Jag tror mig veta så mycket om norrlänningarna -som är bra - att de inte ställer dessa krav för att de är emot naturvård utanför att de vill ha jobb. 50JOHN (vpk): Jag kan hålla med om att det kan vara så inte kräver ersättning för att man är emot naturvård. Däremot råder detinget tvivel om-och det torde väl vara medveten om - att det harställts krav från bl. a. fackliga organisationer som tydligen anser att man gårmiste om sysselsättning. Organisationerna tycker att de blir orättvistbehandlade, eftersom de och även kommunerna skall betala för något sorn är avriksintresse. Jag anser inte heller att det skall vara någon köpslagän ellerauktion om dessa områden. Inte heller är jag ute efter att överdriva demotsättningar som finns. Däremot vet jag att det finns ett motstånd mot attskapa sådana här områden. Jag har ett exempel på en kommun, där varenda remissinstanshar sagt nej till inrättandet av ett sådant område. Det är här fråga om tioorganisationer; politiska partier, företag och fackföreningar. Jag harförståelse för en sådan reaktion. Det är med den utgångspunkten jag har ställtfrågan om det inte vore möjligt att diskutera huruvida samhället bör ställa uppoch hjälpa kommunen på traven, så att den kan utnyttja området. Jagförnekar inte att ett sådant här område kan ge mycken sysselsättning iframtiden, men det gäller ju att komma i gång med verksamheten. Vidare är det så att en del av kommunerna i norr inte harnågon mark alls som berörs, medan andra kommuner däremot har av sinareal skyddad. Jag tror att det vore fel att helt förneka att det här harförekommit konflikter, och det är i avsikt att försöka lösa sådana konfliktersom jag har ställt denna fråga. Jag är anhängare av att vi så långt det ärmöjligt skall skydda vår natur. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svarpå interpellation 1986/87:236 om användningen av returpapper 51 Miljö- och energiminister ; har frågatindustriministern om han är beredd att vidta åtgärder som innebär attinsamlingen av returpapper kan fortsätta oförändrad utan störningar. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. Den insamling och återanvändning av returpapper som byggtsupp i är av stort värde utifrån både miljö- och naturresurssynpunkt.Den har medfört att efterfrågan på en av våra viktigaste naturresurser, skogen,har kunnat hållas tillbaka som avfallsmängderna minskats. Enanvändning av returpapper kan också minska behovet av energi, t. ex. i form avel, i massa- och pappersindustrin. Det är viktigt att pappersåtervinningenfungerar bra och vidareutvecklas även . Användningen av returpapper har ökat i från till . Returpapper utgör därmed numera drygt10 % av den svenska pappersindustrins totala förbrukning av träfiberråvara. Förbrukningenav returpapper i form av tidningar och tidskrifter har under perioden 1975-1986ökat från till . Hushållsinsamlingen svarar för störredelen av denna mängd. användes som samlats in frånhushållen, och användes . Man kan räkna med att omkringhälften av hushållens konsumtion av tidningar och tidskrifter nu återvinns förproduktion av nytt papper. Det är viktigt att det papper som samlas in verkligenkommer till avsedd användning. Det har funnits vissa farhågor för attpappersindustrin inte skall kunna ta hand om allt papper. Av den anledningenkallade jag de berörda parterna till överläggningar. Vid dessa överläggningargjordes en noggrann genomgång av utvecklingen av pappersinsamlingen ochindustrins kapacitet för att ta hand om papperet. Från pappersindustrins sidaredovisades härvid bl. a. att man räknar med att kapaciteten byggs ut denärmaste åren till 400 000-430 000 ton/år. Mot denna bakgrund anser jag inte att det för närvarandefinns någon anledning till oro för att insamlat papper inte skall kunna tas omhand. Jag kommer emellertid även i fortsättningen att följa utvecklingennoggrant. Om användningen av returpapper 52Andre vice talman (): Herr talman! Jag hör ofta från denhär talarstolen att man är besviken över det svar som lämnats. vill jag varaså ovanlig att jag tackar för ett som jag tycker bra, klokt och innehållsriktsvar. När det gäller ett avsnitt i svaret hyser jag större oro för framtiden änvad statsrådet gör - men det skall jag återkomma till. Det är så riktigt som säger iinterpellationssvaret, att den vittförgrenade insamlingsorganisation som byggtsupp i har ett stort värde i flera avseenden. Jag har i mininterpellation framhållit att det miljömedvetande som finns hos allmänheten,och inte minst hos ungdomen, är oerhört värdefullt. Det är intressant att se,tycker jag, när jag kommer ned med mina tidningsbuntar till KFU.M-gården, där det finns containrar Prot.1986/87:119 ' Om användningen av returpapper-, uppställda,hur scouterna jobbar frenetiskt för att'fä ihop papper, hur de engagerat kommermed telefonkataloger, kartonger och pappersbuntar. Det är utomordentligtfostrande och bra. Insamlandet av papper har för det första ekonomiskbetydelse för niånga ungdomsorganisationer, som inte bara gör en värdefullmiljöinsats. Denna verksamhet är för många ungdomsorganisationer en ickeobetydlig finansieringskälla. För det andra spar vi skog. Det pekade statsrådet på isvaret,- och det har jag också nämnt i min interpellation. För det tredje innebär användningen av returpapper enstark energibesparing: har väckt en motion, som jag har studeratmycket ingående. Hon säger där att vi är bra på pappersinsamling i , menjapanerna är ännu bättre. Skulle vi kunna höja oss till japanernas nivå -genomungefär ökning - skulle det innebära att vi genom användning, avreturpapper i stället för vanlig skogsråvara skulle spara lika niycket energisom de diskuterade utbyggnaderna av älv, , Ammerån och Mellanljusnanskulle åstadkomma. Det ger en liten föreställning om vilka energisparandeåtgärder det är fråga öm. Det är alltså viktigt att inte denna finainsamlingsorganisation, som statsrådet har talat om och som jag har nämnt i mininterpellation, slås sönder. Och risken finns att det händer, ominsamlingsresultatet överstiger förbrukningsmöjligheterna. Industrin har här ett ansvar. Man måste , när det nu skapas pappersberg, se till att priserna inte dumpas och attintresset för iiisamlingen inte minskar. Det är faktiskt så, att man i vissaorter ute i landet har gett upp och säger: Det är ju ingen idé att vi jobbar.Visserligen gör vi en miljöinsats, men vi har räknat med att papperet skallåteranvändas- och vi får ingenting betalt. Vi politiker har ett mycket stort ansvar. Jag har underden haft åtskilliga kontakter i den härfrågan, och jaghar besökttvå av de företag som är beredda att satsa på utbyggnad av maskin- ochindustrianläggningar för att ta till vara returpapper. Men alla som jag harkontaktat säger att vi måste hagarantier för att vi får behålla råvaran, attden inte eldas upp. Det är då mycket oroande när det kommer ett pressmeddelandeom att man t. ex. utanför bränner insamlat, buntat papperdärför att industrin inte kan ta emot det. säger statsrådet i svaret att det har förekommitkontakter med olika parter, och jag vet att detta också är riktigt. Det harberättats från pappersindustrins sida att man varit kallad till departementetdels , dels . Statsrådet pekar också på den utbyggnad som skall ske. Omman i den siffra som angivits har inräknat den stora satsningen i ,som skall vara färdig 1989/90, så vill jag säga att man där är,osäker, liksomman är osäker i Fiskeby och Hallsta, om man skall våga satsa eller inte. Den här punkten, som gäller oron för framtiden, är denenda där och jag har olika stark oro. Jag tror att det voremycket värdefullt om industrin från det ansvariga statsrådet finge en garantiför att inte insamlat papper - användbart returpapper -eldas upp. Vi har från krävt en återvinningslag. Det harväckts motioner, i detta syfte, och jag har här som exempel nämnt en motion avSiw . Jag vill fråga; Är statsrådet beredd att ge någon garanti, så attinte de utbyggnader som det här talats om går om intet? Jag tror att det voremycket olyckligt.om industrin inte vågade satsa på investeringar i maskin- ochfabriksanläggningar för återvinning. Om användningen av returpapper 53 Miljö- och energiminister ; Låt mig först säga några ord om bakgrundentill att situationen med ett tillfälligt överskott har uppstått. Den viktigasteorsaken är att pappersinsamlingen har lyckats bättre än planerat och väntat ibåde och på kontinenten. Och det är väldigt bra. Sedan uppstod en offentlig debatt, delvis initierad av demsom ville få ut bättre prisför det returpapper som de ville sälja. Vidare finnsdet de som är intresserade av att få bränna papper i t. ex. kommunernasavfallsanläggningT ar. Det är naturligtvis inte så man skall göra, men dessahar också varit aktiva i debatten. Jag har mycket aktivt engagerat mig i dessa frågor. a.har jag haft en dialog med , som jag också besökte . Därvar man ett tag osäker i fråga om investeringarna och hänvisade bl. a. tillkärnkraftsfrågan. De sade: Om vi beslutar att avveckla kärnkraften kan vi intefä el, och då vågar vi inte göra investeringar. Efter de diskussioner som vi har haft har de beslutat sigför att göra den här investeringen. Det beslutet är fattat. Det besked jag ficknär jag.besökte och vid de diskussioner som vi senare har haft är attenbart den investeringen kommer att innebära att det nu existerande överskottetsugs upp. Man har dessutom i investeringsbeslutet ändrat de tidigare planerna såatt man satsar mer på-returpapper än man tidigare hade planerat göra med denuttryckliga motiveringen att det är en säkrare råvara än skogsråvara. Detinnebär i sin tur att man för hälften av energiförbrukningen kan använda gas istället för enbart el, vilket är ytterligare en fördel. På den punkten har vialltså fått en väldigt bra lösning på problemet. Jag hade så sent som i förrgår överläggningar medrepresentanter för bl. a. industrin om de problem som måste lösas i samband medkärnkraftsayveck-lingen. Då kom dessa frågor återigen upp till diskussion ochman sade, inte minst från cellulosa- och pappersindustrin, att man nu kändetillförsikt i fråga om att göra investeringar. Vi kom också in på frågan omreturpappersan-vändningen. törs jag därför säga att föröverblickbar tid skall vi kunna lösa problemet och med tillförsikt kunna sägatill allmänheten; ! 54IVAR (): Jag kan inte.underlåta att göra en kommentarnär en sann liberal står upp och kräver förbud för att kunna reglera marknaden. Jag delar i och för sig oro för att viibland använder en råvara, i detta fall en återvinningsvara, felaktigt. Men jagtror ändå att det är lyckligast för denna verksamhet att de friamarknadskrafterna får fungera Om användningen av returpapper något sånär ostört. Speciellt gäller det i den situation vi häri dag, då vi har ett förbalans på energimarknaden för lågt oljepris. Då är frestelsen att bränna papperliten. Att det ändå bränns en del beror på att returpapper i allmänhet kanlagras för att vara en fullvärdig råvara för papper.Därför är det som miljö- och energiministern säger otroligt viktigt attkapaciteten byggs ut så att det papper som samlas in kan tas om hand. Det ärklart att pappersindustrin normalt har en sådan betalningsförmåga att denmycket väl bör klara att konkurrera med dem som eldar papperet om.,inteoljepriserna stiger mycket kraftigt. I denna fråga kan liberaler och centerpartistertillsammans verkligen satsa på en ganska fri marknadsekonomi. 55 vice talman (): Först vill jag säga några ord till vännenIvar med anledning av att han hävdade att jag har krävt ett förbud. Jaghar sagt att jag tror att industrin behöver någon form av garanti för att denfår ta hand om huvuddelen av råvaran om den skall kunna göra investeringar. Detborde stå klart även för miljökämpen och den praktiske mannen ,tycker jag, utan att jag skall behöva förtydliga detta. Sedan vill jag tacka statsrådet för avslutningen på hennesandra inlägg. Det är mycket värdefullt att kontakter har ägt rum och attHyltebruk så alt säga är på väg härvidlag. Jag utgår från att i någonmån har fått de garantier som jag har efterlyst när det gäller att ta hand omreturpapper. Jag blev oroad när jag i tidningen i mitt hemlän läste attStena Returpapper i frän huvudkontoret hade fått beskedet attinsamlandet av papper från hushållen måste minska under förstakvartatet . Vidarekunde jag läsa: "- Personligen fick jag nästan en chock av beskedet,säger platschefen . Vi ligger redan i. dag med hela förstakvartalets leveranser i lager!" Det är klart att just dessauttalanden är allvarliga. Om man ställer dem mot det som har sagts frånGöteborg och från hembygd, nämligen att det inte är något fel attha papper som miljövänligt bränsle, är denna oro motiverad. tycker jag attstatsrådet i någon mån har stillat oron. Och jag vill än en gång säga att jagtror att vi är överens om att vi inte får förstöra den anda som finns när. detgäller insamling och återvinning av returpapper. Detta aren oerhörd tillgångför oss som vi skall slå vakt om. Det är ju positivt att vi samlar in såoerhört mycket papper att vi inte hinner med att ta till vara det. Men jagmenar att industrin inte får dumpa priserna och på så sätt förstöra dettaarbete. Vi politiker måste inspirera till att man satsar på denna verksamhet. 56IVAR (); Jag har mycket svårt att förstå, oc. : jagtror att även industrin har det, hur man skall kunna skapa garantier om detinte handlar om förbud. Industrin har själv mycket klart uttrycktönskemål om ett förbud mot eldning av papper. På detta sätt vill industrinskapa garantier. Jag delarKarl uppfattning om vikten av att återvinna papper.Jag tycker att vi måste ha samma mål när det gäller att öka denna återvinning.Det är därför viktigt att utöka kapaciteten för att man skall kunna ta hand omreturpapperet så snabbt som möjligt. Såvitt jag förstår har det, precis som miljö- ochenergiministern säger, i princip redan fattats beslut om detta. Under enövergångstid kommer vi att ha ett visst överskott av returpapper. På grund avsvårigheter att lagra detta papper kommer man att elda upp en del av papperet. För att man på skall kunna få ett rimligt prispå returpapperet, vilket vill ha,-är det braatt det råderkonkurrens både när det gäller eldning och när det gäller import. Jag tror inteatt denna konkurrens kommer att vara störande i normala fall utan bara näroljepriset är mycket högt. Konkurrensen kommer att vara stimulerande. 57 Miljö- och energiminister : Herr talman!Får jag bara, för att ge mitt bidrag till en utveckling i rätt riktning, sägahär i kammaren så att det kommer in i protokollet att den typ av utttalandensom läste upp och som jag vet förekommer naturligtvisrepresenterar ett helt felaktigt sätt att arbeta med dessa frågor. Vi måstealla hjälpas åt att se till att returpapper inte bränns utan återanvänds. Jag har ju kontinuerliga kontakter med ,med , med , m. fl. liksom medindustrin, och jag brukar säga detta till dem. Jag kommer att upprepa det.