prot · GA0998 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag utgår från att vi även vidsamma tidpunkt skall kunna fastställa turlistorna . Jag kan förstå om , när han var på förungefär en månad sedan, möttes av frågor som visade på oro. Det var ju väldigtkort tid efter det att regeringen hade fattat sitt beslut. Men jag utgår frånatt de gotlänningar som är berörda av deri här frågan - ,turisfintres-senter och fackliga företrädare - under den här månaden i ställethar satt sig ned och diskuterat hur man skall lägga upp verksamheten, medutgångspunkt i den nya situationen. Jag skulle tro att det är det som man ägnarsig åt , och det är också det som man har anledning att ägna sig åt underden närmaste fiden. Vad som är gemensamt för alla - och det är också avintresse för regeringen - är ju att slå vakt om som turistmål ochnaturligtvis också som arbetsmarknad. Jag kan alltså inte hjälpa att jag tycker att farhågornaoch oron inte är särskilt motiverade , därför att vet man ju vad manhar att utgå från. Skälet till att avtalet inte kan offentliggöras nu ärnaturligtvis att det återstår för rederiet att anskaffa fartygen. Det är klartatt upphandlingen och konkurrenssituationen när det gäller det nya rederietskulle kunna påverkas, om alla delar i avtalet offentliggjordes. Det gör att vitills vidare anser att avtalet av affärsmässiga skäl inte kan offentliggöras.Men vi utgår från att det skall ske. För den här sommarens trafik gäller ju de förutsättningarsom redan för länge sedan beslutades. När det gäller bör vi i god tidha rätat ut de frågetecken som man kanske fortfarande känner av på . Mensamtidigt tror jag att man även på arbetar intensivt med att räta utdessa frågetecken. Till vill jag säga att när detgäller Ölandstrafiken kan regeringen inte göra mer än att bevilja koncessioner.Om de företag som får koncessionerna sedan inte utnyttjar dem, har regeringeninga möjligheter att påverka det genom några ålägganden. När regeringenbeviljade den nämnda koncessionen utgick vi givetvis från att en trafik skullekomma till stånd. När det gäller frågan om ett kommunikationsråd för Gotlandhar jag i svaret sagt att regeringen överväger den. Exakt hurdetta råd kommer att utformas kan jag inte säga, men inriktningen är att detskall vara ett så starkt samband som möjligt mellan olika intressenter ochmyndigheter på och planeringen av färjetrafiken, som naturligtvis kanske i olika forrner. Formerna är inte det viktigaste, utan det är att resp.parter kommer överens om hur detta skall ske. 12 BOHAMMAR (vpk); Jag betviylar ingalundakommunikationsministerns goda vilja att slå vakt om både somturistmarknad och som arbetsmarknad, men jag tror inte att han kan göra det omhan fortsätter att driva en sådan här politik och ett sådant härhemlighetsmakeri vad gäller det kanske viktigaste problemet förGotlandsturismen, nämligen trafikförbindelserna. Jag är självfallet medveten om att vi nu inte diskuterarsommarens turlista - det är gudskelov dit - utan nästa årssommarturlista. Vad jag har förstått, utan att vara expert inomturistbranschen, är att planerna sommarturism görs upp av detta år. Det hjälper då inte att man säger att det finnsen ungefärlig turlista, utan det handlar också om tonnage, vilka båtar somskall gå, vad som kan erbjudas - vi får inte veta någonting om detta. Ett nytt rederi har anlitats, vars kapacitet vi över huvudtaget inte, åtminstone inte i offentligheten, känner till. Detta är mycketallvarligt, och jag fruktar att det kommer att medföra ett stort avbräck förGotlandsturismen. Det kunde vara värt att kommunikationsministern tog upp endiskussion om dessa frågor med turistminister , som borde känna filllitet mera om problematiken kring turismen. Detta att det är goda tider kan inte hänföras tillpersonalen, därför att Gotlandsbolaget förlorar sinkoncession på trafiken vet personalenfortfarande inte vilken framtid den har. Alla människor, vilket jobb de än har- möjligen med undantag av oss parlamentariker, som aldrig vet hur det går ivalet - vill gärna veta hur deras framtid blir, om de har kvar sitt jobb omsju, åtta eller . Detta vet alltså inte hundratals människor på enav största arbetsplatser. Detta är oefterrättligt. Jag har här ett brev som är något patetiskt. Det ärundertecknat av landshövding och kommunstyrelsens ordförandeEric , vilka skriver till kommunikationsministern: När nu enprincipöverenskommelse med har träffats vill vi erinraom det löfte vi fick att innan slutlig ställning togs få en diskussion medregeringen. Vi är tacksamma om du vill meddela oss när vi kan få träffa dig. Jag undrar: Har landshövdingen och kommunstyrelsensordförande ännu haft tillfälle att diskutera dessa frågor medkommunikafionsministern? Ot/i Gotlatidstrafiken 13 (); Nej, , jag har inte hellersagt att regeringen kan säga till ett bolag att göra på det eria eller andrasättet. Men man kunde kanske nu i efterklokhetens tid - efterklok är något jaginte tycker om att vara - då man sett i facit, påstå att tillståndet faktisktkunde ha lämnats . Det var två rederier söm sökte tillstånd, ochhade ett av dessa två givits tillstånd kanske man även på detföretaget hade fattat ett beslut tidigare. Men det är som sagt sett ibackspegeln. Jag hoppas att inga sådana här fördröjningar skall behöva inträffaframöver. Jag vill också ta upp något av det som säger omturismplaneringen. Man planerar faktiskt mycket långt i förväg. Det märktesinte minst på den turismmässa som har avhålUts i . Där hördejag att man från Gotlandshåll var mycket bekymrad över ovissheten om framfiden.Det är just i det sammanhanget vi har tryckt på, att man med någon form avkommunikationsråd på ett tidigt stadium kan få in olika meningar om t. ex.turismens tider och former. Statsrådet säger att det inte är såviktigt rried formerna bara parterna kommer till tals. Men det gäller verkligenatt man då har sett till att de kommer till tals och kanske också får tala medvarandra både över länsgränser och över sjön, så att även den här trafikensintressenter från län kan komma med i kommunikationsrådet. Jag vill gärna ytterligare en gång säga attjag har respekt för turistbranschens långa planeringsfider. Det man vet är atttrafiken kommer att vara av ungefär samma omfattning som ,förhoppningsvis med en viss kompletteringstrafik därutöver. Jag har ocksårespekt för att de anställda kan vara oroade för hur det skall bli medanställningarna . Men det är i båda fallen fråga om rederier som,såvitt jag förstår, följer fackliga avtal och har ett förhandlingssystem medSvenska . Man bör alltså i dé formerna kunna överlägga omdessa frågor. Jag tror inte att det finns skäl att redan nu säga att manbehöver vara orolig för detta. Frågan ställdes om landshövdingen och kommunstyrelsensordförande har nått kontakt med kommunikationsministern. Ja, det har de gjortvid ett De brukar inte vara sena att höra av sig om det uppstår ytterligareproblem. Det finns inga stängda dörrar i det avseendet. 15 BO (vpk): Jag uppskattar att ni från regeringens sidahar haft samtal med landshövdingen och kommunstyrelsens ordförande. Jag tyckeratt det hade varit ännu bättre, om man hade fört dessa samtal med människor somhar direkt kunskap om problem, innan man ingick ett sådant härvidlyftigt avtal med ett ganska oprövat rederi. Kommunikationsministern säger igen - utan att på något sättkunna belägga den saken - att det nog kommer att ordna sig med turismen och deanställda, trots att vi fortfarande inte vet vilka fartyg som kommer att anlöpaGotland och trots att vi fortfarande inte kan ge besked ompersonalens framtid. Jag tycker nog, herr talman, att det är ett någotsangviniskt sätt, för att uttrycka det milt, att se på det här problemen. När jag var uppe på , inte bara för attdiskutera den här fi-ågan utan för att informera mig litet mer om detgotländska näringslivet, fick jag ett starkt intryck av att man arbetar hårt pålänsstyrelsen för att försöka klara sysselsättningen. Somkommunikationsministern vet är ett av de hårdast arbetslöshetsdrabbadelänen i vårt land. På visade man bilder och broschyrer på hur mankämpade, i stort sett för varje småjordbruk, varje småföretag, och vilkainsatser man satte in. Jag tyckte att det var ganska fint att få uppleva detengagemanget. Men när man kommer till en av de absolut största branscherna påGotland, nämligen turismen, saknar man fullständigt avgörande pusselbitar föratt kunna planera längre än på ett par månaders sikt. Jag tycker att detta äroacceptabelt. Även om vi kan ha delade meningar om behovet av planhushållning,borde vi i och regeringen kunna vara överens om att det är bra om vikan tänka längre framåt än i taget. Jag kan inte uttala mig på rederiets vägnar, men enligt min enklamening vore det mycket underligt om inte det rederi, som skall få sina huvudsakligaintäkter från att frakta turister till och behöver passagerare,skulle ha det allra största intresse av att turisttrafiken fungerar. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1986/87:192 om biståndssamarbete med har frågat mig om regeringendelar bedömningen att i sin biståndspolitik nu bör ge stöd till dendemokratiska samhällsutvecklingen i . Först vill jag uttrycka min glädje över den demokratiskautvecklingen i . Den fredliga revolutionen , sombekräftades genom detöverväldigande resultatet i folkomröstningen om den nya konstitutionen, ger ettstarkt intryck av att är på rätt väg. De svensk-filippinskaförbindelserna har intensifierats. Ett exempel på detta ärdet officiella besöki som statsrådet gjorde . får svenskt bistånd genom enskildaorganisationer, genom beredningen för internationellt tekniskt-ekonomisktsamarbete (BITS) och genom det omfattande svenska stödet till FN;sbiståndsorgan och Asiatiska . Bland de enskilda organisationerna, som med stöd avstatliga medel genomför biståndsprojekt i , vill jag särskilt nämnaArbetarrörelsens internationella centrum. , ochSvenska kyrkans mission. Projekten är inriktade på eftersatta grupper och avserfrämst utbildning. Därtill kommer katastrofhjälpsinsatser genom Svenska rödakorset. Omfattningen är relativt blygsam, men det är min förhoppningatt de senaste årens positiva utveckling kommer att stimulera svenska enskildaorganisationer att inleda eller utvidga sin verksamhet i . BITS har relativt inlett tekniskt samarbete medFilippinerna. beslutade beredningens styrelse att godkänna en insats om12 milj. kr. för kartläggning av landet med hjälp av satellitbilder i samarbetemed . Detta är viktigt inte bara för att öka kunskapen om landetsresurser, utan kartläggningen blir även ett viktigt hjälpmedel i landetsmiljö-och markvård. är ett medelinkomstland med förhållandevishög läskunnighet och medellivslängd. Landet skiljer sig således avsevärt frånde länder som är programländer för bilateralt svenskt utvecklingssamarbetegenom SIDA. Som jag nämnt har ett biståndssamarbete med redaninletts i andra former. Jag räknar med att det finns förutsättningar för ettökat biståndssamarbete i dessa former. 18INGEMAR (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin interpellation. Det är en bra och ganska fyllig redovisning av detbiståndsarbete som pågår och finns mellan och . Jag noterar att regeringen förutser en ökning av detsamarbetet. Men jag noterarocksåatt man förväntar sig att det skall ske "idessa former", dvs. i de nuvarande formerna. Det gör att svaret inte ärriktigt vad jag hade hoppats på. Det betyder nämligen att det inte finns någonantydan till ett samarbete på regeringsnivå, dvs. avtal mellan regeringarna. Frågan om ökat eller förändrat stöd till harnaturligtvis sin bakgrund i den politiska utvecklingen där ,och man måste väl säga att det är få händelser som har väckt såstora förhoppningar om demokratins möjligheter och livskraft som den oblodigamaktväxlingen på . Allför sällan har befrielser i följts av verkligfrihet. Alltför ofta har tvärtom befrielsen skett i former som främjat nyamaktmonopol, I det perspektivet är den fredliga och brett förankrade revolt somledde fram till Corazon Aquinos maktövertagande mycket hoppingivande. Men läget är ännu osäkert. I den situationen bör frågan omett direktstöd för att medverka till att stabilisera demokratin tas upp. Viskall naturligtvis från svensk sida inte överskatta vad vi kan göra för det,men jag tror inte heller att vi skall underskatta det. Debatten om vad vi skall förstå med demokratimålet inomvår biståndspolitik har ju blivit livligare - i den har. såväl statsrådet somjag och andra deltagit. Här har vi ett land som omvandlas från diktatur till enskälvande demokrati. Inget vore då egentligen naturligare än att vi inom ramenför kompetens och resurser gåve ett bidrag för att stabilisera den omvandlingenoch stödja de demokratiska krafterna. Det förefaller mig som om statsrådet underskattar denpoUtiska innebörd som ett avtal om samarbete på regeringsnivå har. Det kan varaav mycket stort värde för den nya folkvalda regimen att få ett uttryckligt stödfrån ett annat demokratiskt land, ett land som därtill står utanför allamilitärallianser. Det värdet är kanske större än den summa miljoner som kananslås. En förutsättning är naturiigtvis att samarbete kan byggasupp kring projekt där har kompetens och vana, och det saknar vi juinte. Vi kan områden som barn- och mödravård, landsbygdsutveckling, direktstödtill demokratisk infrastruktur och annat, där vi har lång och god vana ochförhållandevis goda framsteg att peka på i andra länder. Statsrådet hänvisar till att är ettmedelinkomstland - det blir mer eller mindre underförstått en invändning motsamarbete på regeringsnivå. Det är sant att inte tillhör de allrafattigaste länderna utan har en medelinkomst i det lägre mellanskiktet. Men detär ju inte heller svårt att hitta befolkningsgrupper, som lever i mycket storasvårigheter, som är underprivilegierade och medellösa. Det är inte svårt atttänka sig projekt som skulle komma just dessa fattigaste till del. 6 av våra 17 programländer tillhör för övrigt just gruppenmedelinkomstländer enligt statistik. Till dem hör Nicaragua.Medelinkomsten i var per capita , medan den iFilippinerna var per capita. Man har alltså en lägre medelinkomstper capita i än i . Vi gick in i och gjorde det till programland föratt stödja återuppbyggnadsarbetet och för att hjälpa fill ökatoberoende. Utvecklingen där är inte riktigt den vi hade hoppats, men vifortsätter ändå att ge stöd och skall fortsätta med det. Jag argumenterar inte för att skall bli ettnytt programland. Men inom ramen för biståndsanslaget borde vi avdela en summatill för att demonstrera att vi vill ge stöd i en för den nyademokratin brydsam tid. Jag undrar, fru statsrådet: det något fel på de härtankegångarna, eller kan regeringen tänka sig att utvidga stödet tillFilippinerna och ge det på regeringsnivå, just för att uppnå en sådan effekttill demokratins fromma som jag här har talat om? och jag är helt överens isynen på den positiva utvecklingen i och också om att det finns envilja i att stödja den utvecklingen. u-land meden viss demokratisk tradition. Det har man visat genom övergången tilldemokrati, genomförande av val osv. Det största hotet mot demokratin iFilippinerna kommer förmodligen närmast från den dåliga ekonomin och denojämlika fördelningen av landets resurser, snarare än från generellt bristandekunskaper om demokrati. Därför är ett stöd för den ekonomiska tillväxtenviktig. Jag ser av det skälet samarbetet genom BITS som angeläget. Direkt demokratifrämjande insatser som kan göras med hjälp av svenskt bistånd genom anslaget till enskildaorganisationer. Flera organisationer är redan med, och jag välkomnar om fleravill engagera sig i , Eftersom anslaget kommer att öka kraffigtfinns det utrymme för det. Därutöver kan också det nya anslaget Särskildaprogram användas för demokratifrämjande insatser. Det viktiga i vårt förhållande till är att vihittar bra projekt att samarbeta om. Vilken nivå besluten fattas på torde varamindre viktigt. Vi har så vänskapliga förbindelser med , och vi kanfrån regeringens sida klargöra vår syn på landet. Det är inte det direktaavtalet på regeringsnivå som är det viktigaste. Däremot är det vikfigt med godaprojekt, beslutade på normalt sätt inom biståndsverksamheten av resp. myndigheteroch organisationer, underförstått med regeringens stöd, naturligtvis. Jag troratt vi på det sättet kan öka biståndet fill . 20INGEMAR (); Jag noterar med glädje och tillfredsställelsede synpunkter som statsrådet har på ett utbyggt samarbete med . Jagtror visst att det på marginalen kan leda till en viss stabilisering avdemokratin. Men jag tycker att statsrådet underskattar det tilläggsvärde somligger i att en regering i ett litet demokratiskt neutralt land som Sverigevill ingå ett särskilt avtal med en annan regering i syfte att medverka tillatt stabilisera och ge legifimitet åt den demokratisering som pågår i det andralandet men som alltjämt ändå kan betraktas som skälvande. Statsrådet säger att hotet bl. a. kommer från den ojämlikafördelningen av inkomster och välstånd. Jag tror att det förhåller sig så. Detantyder att det är förhållandevis enkelt, men mycket viktigt, att hitta projektför landsbygdsutveckling, kvinnornas självständighet eller liknande projektsom förändrar den ojämlika fördelningen av inkomster och ställning i detfilippinska samhället. Det Ugger i linje med svensk biståndspolitik. Det skullemycket väl kunna vara ett övergripande syfte med ett särskilt avtal medFilippinerna, att uttrycka denna önskan från svensk sida att medverka till ensådan utveckling. År det så svårt, statsrådet , att förstå ochinstämma i att det ligger ett tilläggsvärde i ett särskilt avtal medFilippinerna? Eller beror motståndet på den struktur som vi har på vårtbistånd, dvs. att det endera måste avse programland eller alternativt projekt ivissa samarbetsländer? Är det svårt att tänka sig ett mellanting, där man utpekarett land utan att detta utses till programland? Jag tycker i så fall attstatsrådet skulle sätta sig över den typen av formella invändningar och istället se till värdet av att Om patientregistren inom sjukvården kunnakonkretisera demokratimålet genorn att rycka ut till stöd och hjälp för ettland när detta som bäst behövs. befinner sig just nu i ett sådantskede. Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellation 1986/87:194 om patientregistren inom sjukvården Arbetet inom regeringen är så fördelat attdet är jag som skall svara på interpellation om hanteringen avdataregister. Av interpellationen framgår att denna i första hand tarsikte på de register som förs av för forskning ochframställning av statistik inom hälso- och sjukvårdens område. De register som det här är fråga om bygger påpatientuppgifter som samlas in från landstingskommuner och kommuner. Förnärvarande finns hos styrelsen ett femtontal register av detta slag. Ett av deäldsta är cancerregistret, som inrättades 1958 och som framför allt tjänar somunderlag för forskning. Med utgångspunkt från det registret förs även ettcancer-miljöregister. För forskning om sjuklighet och missbildningar blandnyfödda förs ett medicinskt födelseregister som inbegriper ett s. k.missbildningsregister. Två register för sluten kroppssjukvård resp. slutenpsykiatrisk vård används för forskning och statistikframställning. Socialstyrelsensavsikt är att dessa bägge register skall ersättas av ett gemensamtslutenvårdsregister för riket. Ett annat register som är värt att nämna ärläkemedelsbiverkningsregistret, som innehåller uppgifter om biverkningar avolika läkemedel och som används för forskning om sådana biverkningar. Tillstånd enligt datalagen för de olika registren harmeddelats av datainspektionen. Jag vill erinra om att datainspektionen vid sintillståndsprövning regelmässigt meddelar de föreskrifter för resp. register sombehövs för att förebygga otillbörligt intrång i den personliga integriteten.Datainspektionen utövar också tillsyn över hur den registeransvarige, i nuaktuella fall alltså , iakttar sina skyldigheter enligtdatalagen. Uppgifter om patienternas hälsotillstånd och andrapersonliga förhållanden skyddas hos de landstingskommunala och kommunalasjukvårdsinrättningarna av en stark sekretess. Enligt bestämmelser i 7 kap. 1§ sekretesslagen (1980:100) får uppgifterna lämnas ut endast om det står klartatt de kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men.Detta s. k. omvända skaderekvisit innebär en presumtion för att en uppgift intefår lämnas ut. Ett minst lika starkt sekretesskydd gäller hos socialstyrelsensedan uppgifterna förts över dit för användning i forskning ellerstatistikframställning. Sekretess gäller i princip även i förhållandet mellanolika myndigheter. Detta har visat sig vålla en del problem när det gällerutlämnandet av uppgifter från den landstingskommunala och kommunala hälso- ochsjukvården till . Frågan uppmärksammades av journalutredningen i desshuvudbetänkande (SOU 1984:73) . Enligt utredningen var denrättsliga regleringen oklar när det gällde möjligheter att tadel av uppgifter i landstingens s. k. patientdatabaser, dvs. de datasystem frånvilka de flesta av uppgifterna hämtas till de register hos somnu är i fråga. Regeringen beslutade att överlämnajournalutredningens betänkande i dessa delar till data- ochoffentlighetskommittén, DOK, för övervägande. DOK har behandlat frågan i sitt betänkande (SOU 1986:24)Integritetsskyddet i informationssamhället 1. Även DOK menar att rättsläget äroklart när det gäller tillgång till patientuppgifter hoslandstingen för forsknings- och statistikändamål. DOK har föreslagit en ändringi sekretesslagen som uttryckligen anger att uppgifter får lämnas tillsocialstyrelsen för forskning och statistikframställning utan hinder avreglerna om sekretess inom hälso- och sjukvårdens område. DOK:s betänkande har remissbehandlats och bereds i nuaktuella delar inom . Jag räknar med att kunnaanmäla ett förslag till lagrådsremiss om dessa frågor för regeringen. Jag vill givetvis inte nu föregripa mitt ställningstagandetill DOK;s förslag. Inte heller vill jag föregripa prövningen av ett ärende omtillstånd enligt datalagen för det s. k. slutenvårdsregistret, som efteröverklagande skall prövas av regeringen. Datalagsärendet avvaktar förnärvarande det nämnda lagstiftningsärendet. Jag vill dock gärna framhålla att jag fäster mycket storvikt vid att reglerna på området är utformade så att patienterna kan kännaförtroende för sjukvårdens sätt att handskas med uppgifter om hälsotillståndoch andra personliga förhållanden. Ett sådant förtroende är en förutsättningför att patienterna skall våga ge läkare och annan personal de upplysningar omsig själva som behövs för en god vård och behandling. I den utsträckning det ärmöjligt bör uppgifterna avidentifieras. Man måste emellertid även vara klar över den storabetydelse för människors liv och hälsa som register har. 1vissa fall är uppgifter om enskilda patienter nödvändiga för att man skallkunna se sambanden mellan förekomsten av sjukdomar och skador samt förhållandeni miljön eller i människors levnadsvillkor och deras levnadsvanor. För att mansnabbt skall kunna upptäcka och därefter eliminera eller i varje fall reducerahälsorisker är det således nödvändigt att kunna basera analyserna på ett såstort patientunderlag som möjligt. Möjligheten att bearbeta patientuppgifter pånationell nivå är därför ett mycket vikfigt hälso- och välfärdspolitisktinstrument. Vid de ställningstaganden som skall göras i de nu aktuellaregeringsärendena om registerföringen inom hälso- och sjukvården måstegivetvis en avvägning ske mellan de intressen som sålunda ibland kan stå emotvarandra. Detta är naturligtvis en både svår och viktig prövning. Jag-har främst uppehållit mig vidsocialstyrelsens registerföring. Givetvis bör samma synsätt i tillämpliga delaranläggas på andra register av liknande slag som kan ha avsett isin interpellation. Om patientregistren inom sjukvården 6 protokoll 1986/87:95-98 Om patientregistren inom sjukvården 22ULLA TILLÄNDER (c): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret på min interpellation.