prot · GA0921 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag skall återkomma i senare inlägg till deandra frågor som här ställdes. 59LARS (): Jag får väl till statsrådet hedersäga att han är ganska försiktig med att göra anspråk på att löntagarfondernaverkligen har uppfyllt de uppställda målen. Han gjorde dock ett litet försökgenom att räkna upp olika förändringar i det ekonomiska livet som skulle haskett och möjligen haft något samband med löntagarfonderna, t. ex. attinflationen har gått ned. Det är naturligtvis helt missvisande. Att vi har fåttlitet lägre inflation här i hänger i mycket hög grad sammanmed vad som har hänt utomlands i form av den omvända oljeprischocken. Vi haralltså dragit nytta av oljeprisfall, lägre ränteläge, osv. Men det avgörande,det som jag pekade ut i mitt förra inlägg, är det förhållandet, att medan vi1982 då socialdemokraterna tog över hade ungefär samma prisnivå somgenomsnittet inom , ligger vi nu betydligt högre. Det beror i sin tur påatt vi haren snabbare löneutveckling i än deri som man har i andraländer. Kostnaderna stiger, trots att man sagt att löntagarfonderna skulle fåned dem. Det är detta som bevisar att man inte har uppnått det första av de målsom jag tog upp till diskussion. sade att - jag håller med om det - statsrådetverkligen är försiktig i sitt svar. Men på en punkt tycker jag att han stack uthuvudet litet långt. Det var i svaret på min fråga när han sade: "I ettbetydande antal fall har vidare direkta placeringar gjorts i olikaföretag." Detta var bevis för att man minsann med sitt kapital lyckats fåi gång verksamheter. Vilka fall är det då som man kan tänka på i dettasammanhang? Kätting var ett av de första företag där man direkt gick inmed kapital. Det underlättades av att verkställande direktören i företagetockså satt i styrelsen för löntagarfonden. Det är ett företag som helt harförsvunnit, liksom verkställande direktören ur fondens styrelse på litet oklaravägar. I den fond som opererar i den del av landet jag kommerifrån, Västfonden, har man satsat på ett slags dockskåpsföretag, som dockbesväras av att verkställande direktören har olika bekymmer med rättvisan. Nuallra senast har man satsat på ett företag som heter , som är påväg att gå i konkurs. Pengarna är borta. Omdömesgilla bedömare sade från börjanatt det här aldrig skulle bli någonting, det var lurendrejeri. Men det lyssnademan inte på, utan man ville gå in med kapital. Exemplen kunde mångfaldigas.Jag skulle vilja be statsrådet att ge något exempel på att pengarna verkligenvarit till nytta på ett sätt som inte skulle ha varit möjligt, om pengarna fåttstanna kvar i företaget och där fått verka som riskkapital och ge underlag förden expansion i näringslivet som behövs. 60ANNE (): Statsrådet läste upp urpropositionen målen för löntagarfonderna. Jag har också läst propositionen engång i tiden. Den slutar med det citat som statsrådet läste upp,nämligen att löntagarna skulle få del i framtida vinster och kapitalbildning.Får jag då säga att det faktiskt finns flera sådana förslag som skulle gelöntagarna större del i framtida vinster och mer inflytande än de förslag somstatsrådet här nämnde. Olika system för enskilda anställdas del i företagensvinster håller nämligen på att växa fram i ganska stor mängd. Det kallas andeli vinst, och det är frivilliga system. Dessa system skall socialdemokratintydligen stoppa, eftersom det enligt propositionsförteckningen är aviserat ettförslag för att belägga dessa vinstandelar med socialförsäkringsavgifter. Härhandlar det om en vinstdelning som de anställda och företagen frivilligt kommeröverens om. Det kallar man ett hot mot solidariteten. Det förefaller mig som om den vinstdelning somsocialdemokratin gillar skall vara påtvingad uppifrån genom lagstiftning, medanden vinstdelning som de anställda genom handling visar att de vill ha ses somett hot. Jag menar att man borde ha precis motsatt uppfattning, om manverkligen vore intresserad av att ge de anställda inflytande och del iföretagens kapitalbildning. Jag vill sedan ta upp frågan om förtroendet mellannäringslivet och regeringen. Oberoende av de siffror som statsrådet om vad som hänt i ekonomin , är det uppenbartatt det för framtiden finns en del problem. De sammanhänger i inte oväsentligutsträckning med just förtroendet från näringslivets sida för regeringenspolitik. Statsrådet kan rimligen inte vara omedveten omatt man från näringslivets sida är bestämd motståndare till löntagarfonderna.Det gäller särskilt de små och medelstora företagen. De har både betalatväldigt mycket och inte egentligen fått någon del av det som kommit ut frånfondernas verksamhet. De små och medelstora företagen är särskiltbetydelsefulla för framtida tillväxtmöjligheter i ekonomin, för nytänkande,innovationer och flexibilitet. Statsrådet vet rimligen detta, eftersom detfaktiskt på bord nu ligger en proposition som just syftar till attlåta de mindre företagenbetala litet mindre till fonderna. Men det skulle otvivelaktigt vara ettbetydligt bättre förslag att helt ta bort den vinstdelningsskatt som man harlagstiftat om. Till : Vi har aldrig sagt attlöntagarfonderna ensamma skall lösa de problem som vi hamnade i under de sexborgerliga åren. Det var alldeles för omfattande problem för att det skullevara möjligt. Men löntagarfonderna var en del i en rekonstruktionspolitik somnu har visat sig vara framgångsrik. Därför är det ganska intressant att ställa dennaverklighet mot skräckskildringarna av vad löntagarfonderna skulle medföra förutvecklingen i om de infördes. Fonderna infördes och har varit infördaoch verkat parallellt med en utomordentligt gynnsam utveckling för . sade att oron på arbetsmarknaden i varjefall är ett uttryck för att löntagarfonderna inte innebär någon dämpning pådetta område. Men jag vet inte varför inte berör att vi på denprivata sidan, där löneglidningen är ett så stort problem att den kan påverkajust utvecklingen av lönebildningen och fördelningspolitiken, har fått avtalför 1986-1987 som innebär att man räknar av löneglidningen under det andraåret. Det är ett intressant och nytt steg i löneavtalen på den privata sidan,och jag tycker att det finns anledning att snarare ta fasta på detta än på attvi haft problem på den offentliga sidan. tar upp frågan om direkta placeringar. I denutvärdering som gjordes av någon grupp som kallades Ekonomifakta var deten huvudpoäng att så litet pengar hade placerats på andra sätt än genom köp avaktier på börsen. Jag hade då anledning att säga att det inte var så märkligtatt den som kommer in ny på marknaden med förhållandevis mycket pengar för riskplaceringarköper aktier på börsen. Eftersom nyemissioner i första hand placeras hos demsom har aktier i ett företag, blir den andel nyemissioner somgår till övriga aktieägare ganska liten. Också den andel som går till företagutanför börsen blir proportionellt mindre, räknat i kapital. Men den andelen,som vid den första utvärderingen var mycket liten, visade sig vid en andrautvärdering vara . Om går igenom de verksamhetsberättelser somlöntagarfonderna har lagt fram, kommer han att se att de gjort en radplaceringar direkt i företag som inte är noterade på börsen. Nytt kapital gåralltså till riskplaceringar i företag, och det var ju meningen medlöntagarfonderna. Jag tycker det är litet egendomligt att kritiken, som frånbörjan gällde att det fanns risk för en rad uppköp av småföretag ochnyplaceringar i företag som inte var börsnoterade, nu har vänts åt andra hålletpå ett enligt min mening felaktigt sätt. säger att det inte är fråga om så stora beloppsom går till ATP-systemet. Nej, men den avkastning man får går tillATP-systemet och kan alltså stärka detta - det var ett syfte med de beslut somfattades - och det blir mer pengar när kapitalplaceringarna har ökat och därmedockså utdelningarna och avkastningarna. Även omjag i och för sig inte tycker att det skall behövas, vill jag upprepa attregeringens förslag och det på grundval därav fattade riksdagsbeslutet innebäratt systemet inte skall få något medelstillskott . E)et beslutetgäller självfallet fortfarande. Jag tycker inte att vi skall behöva diskuteraden frågan längre. Här har talats om förtroendet från näririgslivets sida.Jag tycker nog att bakom det uppdrag som regeringen har fått ligger ettförtroende från hela svenska folket. Jag kan redovisa att jag vid en konferenssom SHIO anordnade för att, förmodar jag, fira dennabemärkelsedag var jag den enda i församlingen som från podiet tog upp frågan omlöntagarfonderna. Jag gjorde det därför att jag tyckte att detta var någontingpositivt. Jag fick intrycket att de andra som satt i konferenssalen, som hadetjänat ganska mycket pengar på detta, egentligen tyckte precis som jag,eftersom de inte kritiserade det jag sade. 62LARS (): Om statsrådet tror att han har ettuppdrag från hela svenska folket att genomföra löntagarfonderna, så tror hanfel. Upprepade undersökningar visar att en klar majoritet av svenska folket äremot dem. Om inte SHIO:smedlemmarvillestöra vid ett festligt tillfälle med attkritisera löntagarfonderna, tycker jag kanske inte att det är alltförsvårbegripligt. Det är alldeles klart, som sade, att det är justföreträdarna för de små och medelstora företagen som är de mest bestämdamotståndarna till fonderna. Statsrådet försökte sig på förklaringen attförhandlingarna, även om det har varit oroligt inom den offentligasektorn, har gått bra på den privata sektorn. Han sade något om attlöneglidningen hållits nere. Men som jag har påpekat i andra sammanhang finnsdet tyvärr, bl. a. på grund av den valutapolitik som förs, alla förutsättningarför att det skall bli en löneglidning i slutet av detta år och nästa är som ärmycket stor. Det var i sig en orsak till oron på den offentliga sektorn. Detfinns inga stopp för detta, varken via löntagarfonder eller genomavtalsklausuler. Statsrådet tyckte att man skulle vara nöjd medatt ändå hade gått till direkta placeringar. Jag vill inte se några direktaplaceringar alls, det vill jag gärna understryka. Men vad jag invände emot vardetta resonemang om att man genom att köpa aktier på börsen tillförnäringslivet riskvilligt kapital. Det går, som jag sade, till de tidigareaktieägarna. Och på vad sätt medför det förstärkning av näringslivet ellerägandespridning? Apropå förstärkning av ATP-systemet sade jag att detta kangöras endast genom att man stärker ekonomi. Statsrådet säger att vi nuhar gynnsamma förutsättningar i det ekonomiska livet. Varför är då investeringslustenså låg i företagsamheten? Företagen skulle t.o.m. kunna få pengar frånlöntagarfonderna att investera för. De investerar inte, därför att de misstrorden nuvarande regeringens förmåga att sköta den ekonomiska politiken. Sedan måste jag återkomma till frågan om vad som skallhända efter 1990. Det handlar här om att sätta det bortre parentestecknet, omhuruvida det är möjligt att här , i förväg, sätta ut ett parentesteckensom skall gälla . Vi moderater har ju bestritt att detta är möjligtnär det gäller rör det sig inte om år 2010utan om 1990, så det Prot. 1986/87:21 är bara fram till dess. Kan nigarantera att det inte blir tal om några ytterligarevinstdelningsmodeller, som fackföreningsrörelsen nu gör sig beredd att pröva?Är det med andra ord definitivt slut ? 63ANNE (): Statsrådet svarade inte på fråganom de uteblivna direktvalen till fondernas styrelser. Jag skulle gärna vilja haen kommentar till detta. Det har nämligen mycket tydligt visats attlöntagarfonderna inte har givit de enskilda människorna, de anställda, någotökat inflytande. För att stärka minnet vill jag citera en ledarkommentar iNorrländska Socialdemokraten . Den är visserligen något gammalmen kanske fortfarande aktueH. Rubriken löd: "Glöm inte löftet om direktaval!" Tidningen argumenterar sedan kraftfullt för att löfte omdirekta val till fondernas styrelser inte skall skjutas åt sidan. Detta görsmed hjälp av bl. a. citat av ingen mindre än om vadsocialdemokraterna menar med begreppet ekonomisk demokrati. Det var anledningentill att jag frågade om detta. Det vore faktiskt intressant att få veta vilkensyn regeringen har på sambandet mellan löntagarfonder och ekonomisk demokrati,som ändå hävdades med viss emfas under löntagarfondsdebatterna. Slutsatsen av utredning, som jag tidigarenämnde, är ju nämligen att allt tal om att löntagarnas inflytande övernäringslivet skulle öka när fonderna infördes. Det var ogenomtänkt ochogenomförbart. Det var med anledning av detta som jag frågade omsocialdemokraternas visioner om hur man skulle nå denna ekonomiska demokrati. Fråganvar alltså ganska stor och vittomfattande. Men något borde kanske statsrådetJohansson ändå kunna säga, speciellt som han själv påminde om beslutet att ingatillskott skulle göras efter 1990. Visionerna kanske ändå inte tar slut 1990.Det var också därför som jag nämnde det system som på frivillig basis håller påatt växa fram i näringslivet och som faktiskt ger ett ökat inflytande för deenskilda människorna, de anställda i företagen, nämligen de frivilligavinstandelssystemen. Dem är regeringen uppenbarligen motståndare till. Detfinns fler än 100 000 anställda som har. sådana system och som är nöjdamed dem. Dessa system ger alltså både inflytande och delägande i det egnaföretaget. Jag vill därför fråga vad det enligt socialdemokratin är för fel medde frivilliga vinstandelssystemen. Dessa medverkar åtminstone delvis till attuppfylla ett mål som de kollektiva löntagarfonderna skulle uppfylla men intehar lyckats med, nämligen löntagarnas inflytande och del i kapitalbildningen. tog upp frågan om val tilllöntagarfonder. Jag har mottagit en utredning av , sominnehåller en rad intressanta principiella resonemang om hur man skall se pålöntagarfonder, och ur parlamentarisk ochdemokratisk synpunkt. Det kan finnas anledning att litet mera systematisktkomma tillbaka till den frågan när utredningen föreligger. , regeringen har fått ett uppdrag viaparlamentet av svenska folket, det var vad jag sade. Om åtgärder mot våldsbrotten En sak som anfördetyckte jag var litet märklig, nämligen att om man går in på börsen och köperaktier, som löntagarfonderna bevisligen gör - och de skäms inte för det, detvar ju faktiskt meningen - så går de pengar varmed man köper aktierna iaktieägarnas fickor. Ja, det är klart. Frågan är bara vart de tar vägen sedan.En del av dem omsätts på börsen, det är riktigt, och en del sätts väl in i nyaföretag och nya verksamheter. Det är ett ganska snävt betraktelsesätt som LarsTobisson har, att man inte skulle kunna köpa aktier av någon annan. Det är jualltid någon som har dem tidigare, utom vid nyemissioner, och ingen hade välföreställt sig - uppenbarligen allra minst , som bestämt motsättersig en sådan inriktning-att man bara skulle satsa pengar i de företag somnyetableras eller i dem som gör nyemissioner. Varför är investeringslusten så låg? frågar tyder väl på att det är mycket dåligt förtroende från näringslivet för dennuvarande regeringens politik? Jag tycker inte man skall kasta sten i glashus. har ju ändå under i betydande utsträckning haft ansvaretför den ekonomiska politiken, och då fick man en mycket kraftig nedgång avinvesteringarna. Slutligen, herr talman: jag garantera att ytterligarevinstdelningsmodeller inte etableras? Vi har aldrig sagt att det är fel med defrivilliga vinstdelningssystem som finns. Frågan är om de skall beskattas såsomen löneförmån, som en del av dem är. Om vill utveckla denna modelloch om den vanliga lönefördelningen handlar om vinstdelning också, förstår jaginte hur jag skulle kunna stå här och garantera att några nyavinstdelningsmodeller inte växer fram. Bl, a, vill ju ha sådana. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Meddelande om svar på interpellationerna 1986/87:53och 55 Jag vill meddela att jag inte inom denföreskrivna tiden kommer att besvara interpellation omgatuvåldet, på den grunden att är förhindrad . Svarettill är avsett att lämnas gemensamt med mitt svar på eninterpellation av om åtgärder för att minska antalet våldsbrott. Jag har kommit överens med och att interpellationerna skall besvaras , 14§ Svar på interpellation 1986/87:9 om åtgärder mot våldsbrotten 66Justitieminister : Herr talman! 1, om jag är beredd att överväga enlagändring i syfte att ge polisen skyldighet att underrättaföräldrarna när en omyndig ertap-pats med ett brott. 2, om jag ärberedd att se över reglerna om åtalseftergift och förkorta fristerna förhandläggningen av mål mot ungdomar ytterligare, 3, om jag stårfast vid mitt uttalande att straffen för våldsbrott inte bör mildras och 4, om jag harnågra planer på att förstärka skyddet för den som ingriper för att hjälpa ettoffer för våldsverkan. Våldsbrottsligheten har intagit enframskjuten plats i den senaste tidens kriminalpolitiska debatt, I enskrivelse, som överlämnats till , har regeringen redovisatvilka åtgärder mot bl, a, denna typ av brottslighet som planerasinom ansvarsområde. Jag får hänvisa till innehållet iden skrivelsen när det gäller regeringens samlade syn på dessa frågor. Jag villockså fästa uppmärksamheten på att frågor om bättre stöd åt brottsoffer ochåtgärder mot ungdomsbrottsligheten övervägs i . Avsiktenär att dessa överväganden skall redovisas i endepartementspromemoria, första fråga gäller underrättelse tillvårdnadshavare om brottsmisstanke mot barn. Den har varit aktuell här ikammaren. fick polisen vidgade befogenheter att utreda brottav barn som inte uppnått straffmyndighetsåldern , I samband därmedinfördes en principiell skyldighet för polisen att underrättavårdnadshavare och socialnämnd när en utredning har inletts mot ett barn somkan misstänkas att ha begått ett brott, I den departementspromemoria om bl, a, åtgärder motungdomsbrottsligheten som jag nämnde inledningsvis kommer att föreslås enmotsvarande underrättelseskyldighet för ungdomar mellan , andra fråga gäller närmast lagen (1964:167)med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, som innehåller regler bl, a,om åtalsunderlåtelse och om de tidsfrister som skall iakttas under handläggningenav mål mot unga. Frågan om behandlingen av de unga lagöverträdarna har varitaktuell i , I de sammanhangenhar framhållits att man måste avvakta en utvärdering av socialtjänstreformeninnan man gör en mer genomgripande översyn av lagen om unga lagöverträdare. Jagdelar den uppfattningen och noterar att socialministern har uppdragitåt justitieombudsmannen att skyndsamt se över lagen om vård av unga,som är av mycket stor betydelse i det sammanhanget. Jag vill påpeka att vi har en lagstiftning somställer krav på särskilt skyndsam handläggning av mål mot ungdomar, KarinAhrland och jag är säkert ense om att det är mycket viktigt att handläggningensker snabbt i dessa fall, I den departementspromemoria som jag tidigare nämndekommer åtgärder att föreslås för att få till stånd en snabbare handläggning.Där kommer för övrigt också vissa andra frågor om åtalsunderlåtelse att tasupp, har för det tredje frågat mig om jag stårfast vid mitt uttalande att straffen för våldsbrott inte bör mildras. Svaret påfrågan är ja. Vad slutligen gäller frågan om skyddet för den som medstöd av rätten till nödvärn ingriper för att hjälpa ett offer för våldsverkankan konstateras att Om åtgärder mot våldsbrotten Otn åtgärder mot våldsbrotten han enligtgällande regler har rätt till skadestånd för skador som våldsverka-ren därvidtillfogar honom. Om den som har ingripit har en hemförsäkring e, d,, i vilkeningår ett s, k, överfallsskydd, har han möjlighet att få ut skadestånd förpersonskada från denna försäkring, när våldsverkaren är okänd eller saknarbetalningsförmåga. Försäkringsbolagen har enats om att utge ersättningfrån överfallsskyddet i sådana fall. Om den som ingripit inte kan få ut något skadestånd avvåldsverkaren och saknar en försäkring av detta slag, torde han ide flesta fall kunna få brottsskadeersättning enligt brottsskadelagen. Dennalag ses över av rikspolischefen . I dennesuppdrag ingår bl, a, att undersöka om lagens ersättningsmöjligheter i någotavseende behöver förbättras för dem som ingriper för att avvärja ett brottsligtangrepp. 67KARIN AHRLAND (fp): Jag tackar justitieministern försvaret. Såfort det seglar upp en debatt om våld, så som skedde , blir den lättmycket intensiv. Det är heller inte ovanligt att en del debattinlägg blir bådeosakliga och överdrivna. Det senare är kanske emellertid just i debatten omvåld förklarligt, eftersom vi blir upprörda över våldet. Vi betraktar allt våldmed avsky. Våld kan inte accepteras och alla, enskilda såväl sorn staten, måstereagera mot varje våldstendens. Det är också, som sommarens debatt har visat,tydligt att det hos medborgarna i gemen finns ett mycket stort intresse för attkomma till rätta med våldstendenserna i vårt samhälle. Med tanke på det intresse som finns och som sannolikt harfått ny näring efter den senaste veckans tragiska händelse här i , nären ung man misshandlades till döds, kunde det vara lockande att i enkammardebatt ta till storsläggan - dvs, bildligt talat - och börja gräla påregeringen för allt som inte har gjorts. Men frågan är för allvarlig, herrtalman, och den kräver en saklig debatt. I stället för en hård debatt behövsett seriöst samtal om hur vi skall nå det gemensamma målet att minska våldet.Detta mål är ju ändå gemensamt för opposition och regeringsparti. Dessutom villjag i detta fall genast säga, att det verkar som om justitieministern och jagnumera i princip är ense i de frågor som jag tagit upp, och det tycker jagnaturligtvis är bra. Jag vill ändå göra några kommentarer till frågorna ochsvaren. Jag kan inte underlåta att nämna att jag redan för fleraår sedan motionerade om skyldighet för polisen att underrätta föräldrarna till ungdomarmellan 15 och som blivit ertappade med brott. Den gången avstyrktejustitieutskottets majoritet motionen, och endast reserverade sig. har på nytt rest kravet i en rapport omvåldet, som presenterades ungefär som justitieministerns skrivelsetill kom. I fråga om én sådan skyldighet för polisen vet jag averfarenhet, efter samtal med många poliser och socialtjänstemän, att allahåller med om att det vore bra om polisen fick denna skyldighet. I rapportenbegär vi också att föräldrarna skall ha närvaroplikt vid rättegången. I justitieministerns skrivelse till nämns intede här frågorna, men jag uppfattar dagens svar så att statsrådet åtminstonesjälv är beredd att föreslå en sådan underrättelseplikt. Jag lovar å min sidaatt jag skall hjälpa till att ijustitieutskottet och i övertala hans partikamrater att ändrauppfattning och följa justitieministerns och min rekommendation. Detsammagäller i stort också den andra frågan. Så sent som avslog riksdagsmajoriteten enfolkpartimotion om lagreglerade handläggningstider för polis, åklagare ochsocialnämnd när det gäller unga brottslingar. Endast och centernreserverade sig. Vi skrev då: "Det torde vara ovedersägligt att ensärskild bestämd tidfrist i ett ärende bidrar till att handläggningen gårsnabbare, generellt sett." Det är bra att justitieministern och hans partikamrater,trots tveksamhet , tycks vara beredda att nu gå oss tillmötes. Min kompletterande fråga blir därför; När kommer den departementspromemoriasom justitieministern talar om? Hur snabbt kan vi i få stifta lag? Svaret på min tredje fråga om straffen för våldsbrottkräver ingen annan kommentar än att jag konstaterar att vi är ense, ochdet är bra. Svaret på min fjärde fråga skulle jag däremot vilja haförtydligat. Statsrådet säger om den som inte har någon försäkring, att han"torde" i de flesta fall kunna få ersättning enligtbrottsskadelagen. Det är just uttrycket "torde" och vad det innebär,nämligen kanske - om än ett positivt kanske - som jag vill ha utrett. Det råderhelt enkelt en viss osäkerhet om hur lagen skall tolkas, och dessutom tycksmånga människor inte känna till de möjligheter till ersättning som faktisktfinns. Bara det avhåller många från att ingripa, och i stället blir människorslagna både gula och blå medan åskådarna flyr. Någon direkt skyldighet förpolis eller åklagare att direkt upplysa om förhållandena finns inte heller. Låtmig ta ett exempel;