prot · GA0917 · 1986-12-31 00:00:00 — Jag tycker att det är bekymmersamt,och jag skulle vilja fråga om det inte är möjligt att påskyndaarbetet med högskolans avbyråkratisering. Om kostnaderna för högskolans administration Det har ju gjorts flera utredningar under detsenaste om högskoleadtninistrafionen. har härhänvisat till en - den som är utförd av statskontoret på regeringens ochuniversitets- och högskoleämbetets vägnar. Den utredningen visar atthögskoleadministrationen tar i anspråk av de totala anslagen tillhögskolan. Det är enligt statskontoret infe en anmärkningsvärt hög siffrajämfört med vad som förekommer inom annan offentlig förvaltning. Om kostnaderna för högskolans administration Den administrafion vi nu har är i ganska litenutsträckning föreskriven genom lagstiftning som står bakom ellerföreskrifter som regeringen utfärdat. En läng rad av de sammanträden spmföreträdare för högskolan vid olika tillfällen bevistar är sammanträden somtillkommit för att låta de av verksamheten berörda få tillfälle att utövainflytande på den. Def finns också ganska många exempel på att man vidhögskolorna gör gällande att beslut fattas utan att de som borde ha haftinflytande på besluten varit i tillfälle att medverka. Det är också så, aft högskolans särskilda verksamhetinnebär atf man har ett mycket stort antal lärare och annan personal somanställts för att tillfälligt medverka i undervisningen. Det är helt nödvändigtatt utöver den fasta lärarstaben ta i anspråk personer som arbetar på områdenför vilka högskolan bedriyer utbildning. Olika administrativa system, som gäHerför den offentliga förvaltningen i övrigt och som vanligtvis tar sikte påförvaltningar där man har heltidsanställd personal, skall tillämpas också fördessa grupper, som kanske ett antal timmar medverkar i högskolan. Dethar gjort att vår ekonomiska förvaltning vid högskolan blivit förhållandevisstor. Vi håller på att se över möjligheterna att åstadkomma en förenkling. Mendet är tänkbart att en .yäsentlig förenkling inte går att åstadkomma, om intehögskolan får vissa lättnader i förhållande till de generella bestämmelser somgäller om avlöningssystem för pffenfligan-ställda. Frågan om regionstyrelser och frågan omhögskolestyrelserna vill jag inte gå närmare in på här. Men jag vill beträffandehögskolestyrelserna ändå säga aft om en förändring skall ske, så är dettänkbart aft den bör syfta till att ge högskolan en styrelse bestående avpersoner som är verkligt intresserade av högskolan. De behöver intenödvändigtvis vara politiker, men de bör inte samfidigt vara anställda vidhögskolan och beroende av dess verksamhet. Sädana styrelser finns ju , t, ex,vid Handelshögskolan-och den styrelsen har mig veterligt inte hindrat den friaforskningen och utbildningen vid , En sådan styrelse finnsockså vid , och det är min uppfattning attLantbruksuniversitetet producerar både forskning och utbildning som väl stårsig i jämförelse med vad man åstadkommer i varje annat land. Det är självklart att dessa styrelser inte sysslar medbefordringsärenden, med frågor som gäller forskningens innehåll och utformning-och utbildningens innehåll. Däremot är det styrelser som är djupt engagerade iutvecklingen av sin egen högskoleenhet. Jag vill erinra om att nuvarandeStockholms universitet i sin tidigare form - - hade enstyrelse som bestod av vad som brukar kallas allmänföreträdare. Det hindradeinte aft det vid högskolan förekom forskning av , GunnarMyrdal, m, fl. Det är en forskning som väl kunnat mäta sig, föreställer jagmig, med vad senare forskare utfört under ledning av en högskolestyrelse därmajoriteten bestått av personer som varit anställda i styrelsen. Jag finner inget skäl att nu avge något bestämtställningstagande i denna fråga. Men jag vill poängtera att vad vi skall syftafill är aft skapa en ledning för högskplan som tillvaratar dess-intressen såväl som möjligt. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar, 21 (); Statsrådet nämner en del av de argument somfinns för förvaltningspersonal och för det vi brukar kalla byråkrati. Det finnsnaturiigtvis allfid utomordentligt goda argument för promemorior, remisser,samråd och alla typer av sammanträden. Som statsrådet nämner förekommer defdessutom krav på mer av den varan. Det finns allfid människor som vill bli ännumer informerade och delta i ännu fler samråd. Men den som är huvudansvarig - och även vi som äransvariga för denna verksamhet - måste ibland fråga sig om inte summan av dessakrav har blivit så stor att huvuduppgiften är hotad. Jag tycker aft det finnsmycket som tyder på att byråkratin nu har blivit så stor att utbildningens ochforskningens kvalitet är hotad. Statsrådet anser i sitt interpellationssvar att man i denhär rapporten överdriver förvalfningsinsatsernas betydelse. Men på ettpar punkter är det nog tvärtom. För det första: Såvitt jag försfår räknas det omfattandearbete som består i aft söka forskningsanslag in i huvudverksamheten enligtdenna rapport.' Många verksamhetsföreträdare talar om-vilket oerhört problemdet numera är att forskningsanslagsansökningarna far så stor del av den totalaarbetstiden. För det andra: Uppdragsutbildningen är beräknad på ettsådant sätt enligt denna undersökning atf administrationen harunderskattats. Jag hejar därför på statsrådet på alla sätt i hansansträngningar aft minska byråkratin, och jag hoppas aft den försvarsattityd hannafurligen intar inte leder till att han på något sätt matfas i sinaansträngningar att skära bort onödig byråkrati. Jag har inte uppfattningen aft alla anställda i enhögskolestyrelse skall vara anställda vid ifrågavarande högskola. Jag tror, somjag sade tidigare, atf def kan vara mycket värdefullt att ha en del personersom inte är anställda inom högskolan. Däremot tror jag att det skulle varaolyckligt om högskolestyrelserna fick en rent partipolitisk sammansättning. Om ökad valfrihet i skolan Överläggningen var härmed avslutad. 6§ Svar på interpellation 1986/87:29 om ökad valfrihet i skolan harfrågat mig om löftet iregeringsdeklarationen om ökad valfrihet i skolan innebär att regeringen ämnarframlägga förslag som innebär atf högre samskola och får behålla sina statsbidrag. Hon har också frågat om vilka andraåtgärder regeringen avser atf föreslå för att öka valfriheten i skolan. Ett genomgående drag för den socialdemokratiskaskolpolitiken är att åstadkomma ett utbildningssystem i offentlig regi somtäcker alla medborga- Prot,1986/87:17 Om ökad valfrihet i skolan res behovav grundläggande utbildning. För den allmänna gymnasieskolans del gäller alltsåatt den bör vara utformad så, att den inom rimliga gränser skall kunna erbjudaalla ungdomar en utbildning i enlighet med deras val som en fortsättning pågrundskolan. Valfriheten skall alltså finnas redan ;/!o/? ; den allmännagymnasieskolan. Staten bör därför i första hand koncentrera sina resurser påatt utveckla gymnasieskolan framför att ge statligt stöd fill motsvarandeskolor i privat regi, I speciella fall kan det vara motiverat att staten stöderutbildning vid sidan av det allmänna utbildningsväsendet. I proposition1983/84:118 om fristående skolor på gymnasial nivå framlade regeringen sin synpå när sådana fall borde kunna anses föreligga. Propositionen grupperarskolorna i tre grupper. Två av dessa grupper, nämligen den grupp varsutbildningsinnehåll i huvudsak överensstämmer med det allmänna skolväsendetsoch gruppen branschinriktade skolor, föreslogs i fortsättningen inte varastatsbidragsberättigade, medan den tredje gruppen, nämligen skolor som i någotväsentligt avseende till sitt utbildningsinnehåll skiljer sig från det allmännaskolväsendet och som kan anses utgöra ett värdefullt komplement till detta,skulle kunna få statsbidrag även i fortsättningen. I propositionen tog regeringen utifrån dessautgångspunkter ställning till frågan om de av nämnda skolorna,högre samskola och gymnasium. Regeringensuppfattning var då att de nämnda skolorna till sin verksamhet i huvudsak ärjämförbara med den allmänna gymnasieskolan. Skolorna uppfyller därmed intekriterierna för att som fristående skolor på gymnasial nivå uppbära statligtstöd. Riksdagsbeslutet blev också att överläggningar bör ske mellan skolan,kommunen och länsskolnämnden i i syfte att inordnadessa skolors utbildningar i kommunens gymnasieskola. Vad beträffar valfriheten i skolan har dén fleradimensioner. För gymnasieskolans del erbjuds dels val mellan ett stort utbud avolika studievägar, dels valmöjligheter inom resp, studieväg. harett antal åtgärder vidtagits i syfte atf öka valfriheten i gymnasieskolan.Försök pågår nu med estetisk-praktisk linje, schemajämkningar för elever medspecialintressen för estetiska ämnen och för idrott, temastudier, ett ökatmedbestämmande och ansvarstagande för den enskilde eleven över sina studier,grund- och tilläggskurser, specialämnen på humanistisk och samhällsvetenskapliglinje och långsammare studietakt. Vidare har specialarbetet återinförts iutvidgad form på de treåriga teoretiska linjerna. En del av detta är ettresultat av regeringens proposition (1983/84:116) om gymnasieskola iutveckling och det därpå följande riksdagsbeslutet om att öka valfriheten inomutbildningarna i gymnasieskolan. Regeringen verkar alltså aktivt för atf påolika sätt öka valfriheten inom gymnasieskolan och är beredd att gå vidare pådenna väg. Vad beträffar fråga om vilka andra åtgärderregeringen avser att föreslå för atf öka valfriheten i skolan ber jag att fååterkomma vid regeringens överlämnande av budgetproposition. 23YLVA (); Först vill jag tacka utbildningsministern för svaret. När man hörde statsminister iregeringsförklaringen säga att föräldrar och barn skall ges ökad valfrihet ifråga om skolan var den första reaktionen: Är det sant? Har socialdemokraternaäntligen tänkt om? Utbildningsministerns svar visar med tydlighet attsocialdemokraterna uppenbarligen inte gjort det. I svaret säger statsrådet: "Ett genomgående drag för den socialdemokratiskaskolpolitiken är att åstadkomma ett utbildningssystem i offentlig regi somtäcker alla medborgares behov av grundläggande utbildning." Den valfrihetregeringen talar om gäller alltså bara inom vissa gränser, dvs. inom de gränsersom det socialdemokrafiska partiet sätter. Därmed underkännersocialdemokraterna också omdömet och förmågan att tänka hos de föräldrar somväljer ett utbildningsalternativ utanför def allmänna. För är det naturligt att staten medskattemedlens hjälp ger alla medborgare förutsättningar att skaffa sig engrundläggande utbildning. Men det behöver inte betyda att staten också måsteproducera all utbildning. Jag är mycket väl medveten om att det på de allra flestaorter i landet inte finns andra alternafiv än den allmänna skolan, som visjälvfallet skall göra allt för att få så bra som möjligt. Men detta kan juinte vara något skäl för att fördöma de fristående skolorna och göra detekonomiskt nästintill omöjligt för dem atf verka. Framför allt får ett sådantagerande resultatet att endast föräldrar med gott om pengar kan välja skola försina barn. I min fråga tog jag upp två konkreta exempel, högresamskolan i och gymnasium. Utbildningsministern sägeri svaret aft det var regeringens uppfattning då, dvs, när propositionen om defristående skolorna på gymnasienivå skrevs, att skolornas verksamhet i huvudsakvar jämförbar med den allmänna gymnasieskolans. Betyder def att regeringen nu har ändrat uppfattning, aftregeringen nu har satt sig in i hur dessa skolor faktiskt arbetar, att mant.ex. upptäckt aft är en Montessoriskola? Formuleringen antyder vidare att regeringen strikt skullefölja kriterierna för statsbidrag till fristående skolor. Men så är ju intefallet. Vi i , som förespråkar en generös attityd tillde fristående skolorna, välkomnar emellertid regeringens avsteg, t, ex, när detgäller statsbidrag fill kristna skolor. Men varför kan inte denna generösainställning få gälla också högre och gymnasium? Det finns en skola till som är aktuell. Denna skola har fått förord för statsbidrag från skolstyrelsen iStockholm och från . Men fortfarande dröjer beskedet frånregeringen. Varför förhalas beslutet? behöver för att kunnaplanera. Statsrådet aviserar att budgetproposition kommeratt innehålla åtgärder för att öka valfriheten i skolan. Detta ämne intresserarmiljoner föräldrar, så något borde utbildningsministern kunna avslöja nu.Kommer t, ex, föräldrarna att kunna välja skola inom kommunen, som folkpartiethar föreslagit? Sammanfattningsvis vill jag be utbildningsministern aftkomplettera svaret på följande punkter. Om ökad valfrihet i skolan Om ökad valfrihet i . skolan Är detrimligt att endast föräldrar som kan betala terminsavgifter skall kunna väljaskola för sina barn? Harregeringen nu ändrat uppfattning om verksamheten vid Rudebecksgymnasium och högre i , så att de kan komma ifråga för statsbidrag? Kommerregeringen att ge föräldrarna möjlighet att välja grundskola Jag har väldigt svårt atf förstå hur YlvaAnnerstedt kan säga att vi fördömer de privata skolorna. Varken i mittanförande eller i det anförande av statsministern som åberopades finns dettäckning för sådana påståenden. De två skolor i som nämnt särskilt fördömer vi inte alls, utan vi har tyckt att det vorerimligt att dessa skolor blev tillgängliga för alla elever i , utanhänsyn till om föräldrarna är beredda att betala terminsavgift eller inte. .Det är en egendomlig slutsats som kommer fill. Hon frågar; Ärdef rimligt atf föräldrar skall få välja skola för sina barn enbart om de harråd atf betala? Nej, jag tycker inte det är rimligt. Det är också skälet tillatt vi har ansett att de två skolor som har nämnt bordeinordnas i det kommunala skolväsendet i och såsom övriga gymnasialaskolor finansieras genom kommunen och genom statsbidrag. För dessa skolorskulle statsbidraget i så fall bli högre än def som utgår. Naturligtvisskulle kommunens utgifter öka, men i gengäld skulle föräldrarnasterminsavgifter bortfalla. Def är mycket tänkbart atf dessa skolor har -åtskilligapedagogiskt värdefulla särdrag. Om dessa är mer omfattande än de som finns iskolorna inom det allmänna skolväsendet kan jag infe avgöra. Men jag tycker defvore önskvärt att de elever som går i de skolor åberopar slappbetala terminsavgifter. Det är själva grunden till att vi anser att dessaskolor bör inordnas i det kommunala skolväsendet. De skall då gärna fortsättamed sina speciella pedagogiska principer, men ,de bör rekrytera elever utanhänsyn till föräldrarnas inkomst. Jag finner det ytterligt anmärkningsvärt atf YlvaAnnerstedt beskyller regeringen för att ha den uppfattningen att bara den somhar pengar skall ha valfrihet i fråga om barnens studier, när regeringen iverkligheten inte har det minsta emot att en överenskommelse träffas mellanskolornas nuvarande ägare och kommunerna om inrangering i det kommunalaskolväsendet och därefter avveckling av terminsavgifterna. Jag vill tilläggaatt även om terminsavgifterna i dessa skolor är låga - det rör sig om en årsavgiftpå , - är de naturligtvis tillräckligt höga för aft det skall bli etturval av föräldrar som vill sända dit sina barn: När det sedan gäller frågan om i ,som också nämner, är den frågan alltjämt föremål för prövning.Problemet är ju aft skolan för upphörde och inordnades iStockholms skolväsende. Sedan har antalet elever i de närliggande bostadsområdenasjunkit, och skolan används nu - såvitt jag vet - endast för elever på låg- ochmellanstadierna. Gymnasisterna i den här delen av staden får bege sigtill andra skolor i närheten. Bl, a, bildar de en del av elevunderlaget iSpånga gymnasium, som knappast skulle kunna fortsätta om vi återupprättade ettgymnasium lika nära Spångagymnasiet som ligger, Samma problem finris överallt ute i landet, men de har dåmycket större proportioner än och gymnasiums problem. Viser många exempel på att en kommun fill varje pris vill ha ett gymnasium - enönskan som är mycket begriplig- men att detta icke kan medges därför attelevunderlaget därmed skulle ryckas undan för gymnasieskolan i en angränsandekommun, I sådana fall är det ofta mellan skolorna, och problemen föreleverna därär ofantligt mycket större än de är för elever i , om de fårta tunnelbanan fill en närbelägen skola. När frågar om det bara är kristna skolorsom vi gör undantag för, så vill jag svara aft det är en fråga som innehållerett felaktigt påstående. På gymnasienivå har vi nämligen inga skolpr medstatsbidrag som drivs på religiös grund. Däremot har vi medgivit att ett antalskolor på grundskolenivå; som drivs på konfessionell grund, får fortsätta. Detär en annan sak. Det är fråga om skolpliktiga elever som måste ha skolgång-Enligt regler skall man tå stor hänsyn till föräldrarnas önskan isådana fall, och det har vi gjort. Gymnasieskolan däremot är en frivilligskolform, . och där råder ingen skolplikt. Prot,1986/87:17 Om ökad valfrihet i skolan 25YLVA (): Utbildningsministerrt säger att regeringeninte fördömer de föräldrar som väljer en annan skolform för sina barn, enskolform av typ gymnasium. , Montessoriskolaneller vad dét kan vara fråga om. Man gör det emellertid omöjligt för dessaföräldrar aft i realiteten välja,. Utbildningsministern säger vidare atf regeringens agerandeinnebär aft dessa skolor skall bli tillgängliga för alla genom att inordnas ikommunens skolsystem. Det finns ett mycket enkelt sätt att göra dessa skolortillgängliga för alla och atf därtill ge dem möjligheter att arbeta ufifrånsina egna förutsättningar, nämligen att ge dem sa ordentligt tilltagnastatsbidrag atf de inte behöver begära terminsavgifter av föräldrarna. Det ärganska rimligt atf en väl fungerande skola fär statsbidrag för de elever somgår där. Om'man inordnardessa skolor i kommunens reguljära system med allt vaddet innebär av byråkrati och beslutsfattande ufifrån leder det fill att man tarbort själva grunden för skolornas sätt att arbeta. Det kan väl ändå inte varaavsikten att väl fungerande skolor skall slås sönder? Här har vi exempel på sådana skolor. De två skolorna iGöteborg och i var mycket väl fungerande skolor, men regeringen har med sina ätgärder gjort det omöjligt för dem att fortsätta verksamheten. säger utbildningsministern att ärföremål för ytterligare bedömning. Där är man emellertid beredd att startaverksamheten igen när beskedet om statsbidrag kommer. Man bedriver nämligen enskolverksamhet av helt annan typ än i de gymnasier och grundskolor som finnsrurit omkring. är en vertikal skola. Ingen annanstans iStockholm . har vi en skola av den typen. De föräldrar som önskar att derasbarn skall gå i Prot,1986/87:17 ' Om ökad valfrihet I skolan en sådanskola borde ha rätt aft låta dem göra def. Utbildningsministern säger vidare aft man tagit storhänsyn till föräldrarnas önskemål när man sagt ja till skolor på konfessionellgrund i . Jag anser faktiskt att man borde ta hänsyn tillföräldrarnas önskemål också när det gäller utbildning på gymnasienivå, eftersomvi numera i praktiken har en näst intill tolvårig skolplikt. 26GÖRAN (); Utbildningsministern fördömer inte friståendeskolor- det sade han-i sin replik fill . Det är emellertid enmycket stor skillnad mellan atf inte fördöma och att aktivt verka för ökadvalfrihet. Jag kan, herr talman, nästan helt instämma i vad YlvaAnnerstedt sagt i sina anföranden. Vi moderater kan däremot inte instämma iutbildningsministerns uppfattning att fristående skolor skall få statsbidragendast om de kan tillföra det allmänna skolväsendet något. Är det inte så, herr utbildningsminister, atf detväsentliga är att skolan ger eleven och dennes föräldrar ett alternativ? Defkan inte vara statsnyttan som är avgörande utan nyttan för den enskilde, Jag trodde knappast att jag i en debatt omstatsbidragssystemet till skolan skulle behöva svara på frågan vad som ärskolans ändamål -om skolan är till för elevernas skull eller inte. Men det varju innebörden i sista fråga. De självklarheter som består i attvi försöker ordna ett skolväsen som innebär att elever utan hänsyn tillföräldrainkomst. och i möjligaste mån även utan hänsyn till regionalaskillnader, får en god och likvärdig utbildning trodde jag aft det råddeenighet om. Det finns .ingen anledning att beskylla den ene eller den andre föroförmåga att inse dessa grundläggande förhållanden. Vad saken här gäller är i själva verket om staten utöveraft ge bidrag till de skolor som kommunen har tagit ansvar för också skall gebidrag till skolor som bedriver precis samma verksamhet och dessutom, som iGöteborgsfallet, tar ut särskilda avgifter av sina elever och därmed får ensärprägel. Jag vill också säga aft det naturligtvis finns en skillnadmellan och i det här avseendet. Jag har sett en artikelav , där han uttalar sig om Göteborgsskolorna, Han säger att"vi" -han menar väl - inte tror att det är nödvändigt attskapa kontakter över s, k, sociala gränser. Det är mycket möjligt att en sådanuppfattning finns. De sociala gränser som uppstår fill följd av en låt varablygsam avgift på ett par får man fritt ordna hur man.önskar- men man får inte bidrag av staten till att hålla dessa gränser uppe, påpekar att är en vertikalskola. Ja, vertikal är praktiskt taget varje skola i glesbygd. Det finnsfaktiskt skolor med färre elever än vad har. Vi har skolor därman inte ens kan ha en klass för varje årskurs utan måste sammanföra klasserna,så vad vertikaliteten beträffar är den faktiskt ingen nymodighet, skapad i endel av . Skolornamåste visa aft de tillför någonting nytt av pedagogiskt värde. någontingsom kan användas också i det övriga skolväsendet. Detta tycker jag är ettrimligt krav. i har t. ex gjort gällande atf av timmarna arbetar eleverna självständigt, utan aft ha lärare somledare. Här i har det rests mycket starka invändningar mot oss när vihar velat behålla ett system där man reducerade ett antallektioner i de fall klasserna var mycket små, 8-12 elever. Då var detfullständigt omöjligt att acceptera ett system som innebar en viss redukfion avtimantalet , men kan , som också gått emot de s.k.timreduktionerna i andra sammanhang, utan vidare acceptera en skolform ochföreslå statligt stöd till den, en skolfprm där av antalet timmar pervecka är studier utan lärares ledning. Jag har ingenfing emot experiment, men nian bör övertygaskolstyrelsen i om att sådana experiment är lämpliga. Orn ökad valfrihet i skolan 28YLVA (); Om jag inte är fel underrättad har detsocialdemokrafiska kommunalrådet uppvaktat regeringen med enhemställan om atf de två aktuella skolorna skulle få vara kvar. Därför trorjag atf myndigheterna i är informerade om vilken typ av undervisningsom försiggår vid i , Utbildningsministern inledde med att säga atf def är detallmännas uppgift aft erbjuda god utbildning. Sedan tillade han: utan hänsyntill bostadsort och utan hänsyn till föräldrarnas inkomster. Man frestasfortsätta uppräkningen och säga: utan hänsyn fill föräldrarnas åsikter. Det ärju precis så det förhåller sig . Att föräldrarna har synpunkter på valetav utbildning för sina barn är en omöjlighet, I stället gör man def svårt förde alternafiva skolorna att verka. Utbildningsministern säger vidare aft man inte villmedverka till en social skiktning i utbildningsväsendet. Nej, det vill inte vii heller. De fristående skolorna i allmänhet har inte den profilen.Om vi studerar vilka yrken föräldrarna till eleverna vid de tväGöteborgsskolorna har, finner vi att de- flesta yrken är representerade. Ävenandra skolor har elever vilkas föräldrar har olika utbildning och olika yrken.De här skolorna är också angelägna om att ta hand om elever som har speciellaproblem. De har t, o, m, en speciell kvot i vad gäller intagning av elever medsociala problem. När dét gäller vertikala skolor säger utbildningsministernatt det finns sädana på flera håll i glesbygden. Ja, men det gäller inte iStockholm. var fakfiskt den enda vertikala skolan i ,och den var dessutom en liten skola som föräldrarna valt för sina barn. Jagtycker atf det skall väga mycket tungt att det är föräldrarnas åsikter somskall vara avgörande.