prot · GA09137 · 1986-12-31 00:00:00 — När det senaste förslaget om höjd fastighetsskatt ladesfram sade regeringen atf det behövdes -av samhällsekonomiska skäl, men var det infe så nödvändigt längre utan kunde dras fillbaka:Statsministerns egen motivering var något kufisk: eftersom det flutit in merpengar än väntat i fyllnadsinbetalningar /87, kunde man avståfrån en skaftehöjning som skulle slå igenom /89, Till detta kommer alla de underliga piruetter som olikastatsråd ägriat sig åt. De statsråd i regeringen som klarat sig bästär faktiskt de som infe har synts till. De som har framträtt har alltför oftalyckats ställa till det för sig själva, för regeringen och för nationen, Invandrarministern har meddelat atf han säger en sak tillutländsk publik och en annan till svensk. Försvarsministern har kallatubåtsförsvarefs vikfigaste fartyg för plåtschabrak. Justitieministern har lagtfram förslag som i så hög grad hotar rätfssäkerheten att hela justitieutskottethar gått emot hortom. Förre utrikeshandelsministern har av en enig riksdaguppmanats atf tänka först och fala sedan, Bostadsministern har först sökt sfimulera reparationer ochombyggnader med alla till buds stående medel bara för att sedan slå fill medtvärstopp. Energiministern lade två rnånader försenad fram en proposifion omenergipolitikert. När den kom var den på sju sidor och saknade innehåll,Sjukvårdsministérn har försökt tona ned aidsfaran i stället för att sätta fartpå kampen mot aids. Visst kan ett eller annat misstag ellerförlupet uttalande accepteras, men när det blir legio finns def anledning aftrikta kritik rnot regeringen i dess helhet och det sätt på vilket den leds.Statsministern kan väl infe rimligen upprepa de lovord han gav sig självoch regeringen för.ett halvår sedan. Socialdemokraternas favoritgrepp när man skall skyla överegna sprickor och misslyckanden är atf peka på de skillnader sorn i en delfrågor finns inom borgerligheten. Och visst firtrts det olika mcrtingar mellanvåra parfier. Vi är fre partier med - som sade - olika historia,olika traditioner och olika program. Men def finns också mycket som förenar. Själva grundert för att vi har olika regeringsaltcrnativ isvensk politik - ett socialistiskt och ett borgerligt - är viktiga skillnader igrundläggande värderingar, men def är givet att detta också återspeglar sig ikonkreta ställningstaganden i . Jag har gått igenom en del av de gemertsammareservatiorter och förslag som de tre borgerliga partierna har lagt fram underdef här . De kan sägas utgöra en del av dcrt griirtd på vilken detborgerliga regeringsalfcrnafi- vet vilar.Här finrts frågor där srtabba beslut kau fatfas efter ett regeringsskifte. Låtmig, fru talman, ge rtågra exempel, Folkparfiet, och är överens om en radåtgärder som syftar till atf öka valfriheten, t, ex, sfimulaus av övergång tillbostadsrätter (också i allmännyttans hus), generösare bidrag till friskolor,neutrala statsbidrag till olika former av barnomsorg och sådanastafsbidragsregler inom äldreomsorgen atf inte ålderdomshemmen diskrimineras. Vi är överens om en rad förslag som syftar till atf stärkaden enskddes rätt, t, ex, att avskaffa bevissäkringslagen och atf förärtdrabcfalningssäkrirtgsla-gcrt, att irtföra bättre skydd mot retroaktivskattelagstiftning, att förbjuda kollektivanslutning fill politiska partier ochatf låta enskilda som vinner skaftemål mot staten få ersättning förrätfegångskosfrtadcrrta. Vi är övercrts om viktiga åtgärder mot våld och missbruk,t, ex, att kriminalisera all icke-medicinsk befattning med narkotika och aftutbilda fler för polisyrket. På miljöområdet har vi infe bara varit överens om atträdda älv utan också om behovet av stimulanser för avgasrening i den äldrebilparken, om ökad användning av ekonomiska styrmedel för att begränsa bl, a,freonan-vändningen och om att anslå särskilda bisfåndspengar till miljö,markvård och energi. Vi är överens om betydelsefulla förbättringar påhandikappområdet, t, ex, att fa bort 60-dagarsgrärtsert för tillfälligföräldrapcrtrtirtg för dem som har handikappade barn och att förbättrabilstödef. Vi är också överens om en rad åtgärder för att förstärkamarknadsekonomin och minska centralstyrningen, bl, a, atf fa bort pris- ochvalutaregleringert, atf climirtcra förmögcrthctsskatfen pä arbetande kapital ismåföretag, att avveckla löntagarfonderna och aft uppmuntra individuellavinstdelningssystem. De här ståndpunkferrta - som naturligtvis inteär någon uttömmande redovisning - speglar den samstämmighet som finns mellanvåra partier. Det är av mycket stort värde att denna samsyn finns. Den harredan format fungerartde majoriteter i många av våra kommuner, Dcrt kart ocksåforma en fungerartde majoritet i riksdag efter valet , Vi ärberedda att fa vårt artsvar, Avgörartdet ligger hos väljarna. En sak har vi gemensam över allapartigränser, ochdet är att vi dcrtna dag tänker på situatiortert i den svenskaskolan. Jag har under de senaste årcrt besökt mårtga skolor i för attberätta om , mcrt också för att få ert bild av den svenska skolan.Min uppfattnirtg är att den har blivit väsentligt bättre än vad den var framtill , Men allt är inte bra, och framför allt ökar hela tidenkraven på skolan. Inom har en arbetsgrupp utarbetat etfförslag fill hur skolan kan utvecklas och förnyas. Programförslaget, sompresertterades i går, irtrtchåller fyra huvudpunkter, 1, Ökadindividualiscring av undervisningen, vilket är viktigt för både de elever somhar de bästa studieförutsättningarna och de som har de sämsta, 2, Ökad satsningpå kunskaper, bl, a, genom skolstart och som en konsekvensav det förlängd skolgång. Den ekonomiska politiken m.m. Den ekonomiska politiken m. m. 3, Uppvärdering av lärarnasinsatser. Lärarna,är skolarts vikfigaste resurs, men de känner alltför ofta brist på uppskattning, Störrefrihet för skolorna att själva utforma sin verksamhet. Ytterligare en puuktsom jag särskilt vill lyfta fram är behovet av en renässans för den egnaskolbokcrt. De täta rapporterrta om hur elever måste hälla till godo medutslitna, nedkladdade, inaktuella, sönderfallartde och lånade läroböcker ärmycket oroande, I en alldeles färsk rapport från kortstateras aft"nästart alla skolor återanvänder alla böcker". Många elever får inteens behålla sin första läsebok, Def här är allvarligt. En lärobok skall man förstås irttebara ha för att läsa i, I den måste man få stryka urtder och göraartteckningar, Anrtars lär mart sig aldrig en vettig studieteknik. En bra lärobok förlorar inte heller sitt värde när manläst igenom den en gårtg. Många av böckerna är värdefulla somreferenslitteratur för kommande årskurser och t, o, m, då elevcrua har lämnatskolan. Den skolboksskandal som tornar upp sig är också en viktigjämlikhetsfråga. Det är framför allt barn som växer upp i hem med lifcrtstudicvana och få böcker som drabbas. Det är vikfigt att alla barn får chans aft lära sig umgåsmed läroböcker som är deras egna. Särskilt i då ytliga och snabba medierhar så stort utrymme måste barn och ungdomar få fillbaka möjligheten att användaläroböcker på ett aktivt sätt. Risken är atf de som bara ser trasiga, kladdigaoch inaktuella böcker helt enkelt struntar i dem. Men ett villkor för atf dcrt här rcrtässartscrt för dcrtsjälvägda lärobokcrt skall bli möjlig är att böckerna blir billigare. Här harkommunerna som upphandlare av läroböcker en viktig uppgift att fylla. Medenklare och billigare böcker får de mer för pengarna. Sedan kan det rtogtärtkas att man i en hel del kommuner.också måste göra omprioriterirtgar så atfutrymmet för läroböcker ökar. Det måste, bästa riksdagskolleger, bli ett suabbt stoppför skolboksskandalen. Låt oss, var och en på sitt håll, se till aftkommuuerrta tänker om. Och nog borde det vara möjligt attsom ett första steg låta redan de barn som börjar skolan få behålla sirtförsta läsebok! I dcrt politiska debatten framförs iblandtankar om atf framtiden skulle vara mer eller mindre ödesbestämd. Som liberaleravvisar vi alla sådana deterministiska tankegårtgar. Varje märtniska, varjertatiort. är i stärtdig rörelse. Framtidert formar vi i hög grad själva. vi väljer beror på vilka värderingar som får bestämma. En del har färdiga planritningar för sitt Utopia. De trorsig veta vad som är bäst för alla. Andra, och vi liberaler hör till dessa, harirtgen sådart planritning. Vår vision är i stället atf skapa möjligheter förmänrtiskor att själva forma olika framtider. Det sker i en utvecklingsprocess där mål och horisonterständigt förändras. Och är det infe i just en sådan rörelse framåt, somtjusningen i politiken, ja, i Eller, om också jag får sluta med en diktares ord, nämligen med Prot. Den ekonomiska poU-tiken m.m. "Dcrt mätta dagcrt, dcrt är aldrig störst. Den bästadagen är av först. Nog firtrts det mål och mening i vår färd -men det ärvägen, som är mödan värd. Det bästa målet är en nattlång rast, där elden tänds och brödetbryts i hast. På ställen, där man sover blott en gång, blir sömnen fyggoch drömmen full av sång. Bryt upp, bryt upp! Den nya dagen gryr. Oändligt är vårtstora äventyr." 29 (): erkände för crt sturtd sedau frårt dennatalarstol atf han hade skjutit sig i foten i frågan om prisstoppet. Men huvudetvar oskadat, påstod han. På mig verkar det som om hart drabbats av enrikoschett. Han ser nämligen snett. När han beskrev våra inkomstförsfärk-ningaroch våra utgiftsbegränsrtingar, som de kommer fram i finartsutskottetsbetärtkande, råkade han se i vpk:s kolumn. I varje fall var def de siffroruasom han använde. Jag hoppas att han tar en titt på våra siffror i betänkandet. Vårsessionen har präglats av mirtorifetsregerartdetsvärtda, därrtäst av "affärer" och affärsverksamhet, främst påvapcrtområdet. Förre framtidsmi-nisterrt, numera statsminister ,har fått ägna sig mest åt det förflutrta och nästan infe alls åt framtiden. Detär svårt att upptäcka inslag av offensiv politik i regeringens arbete. Däremotfinrts det otaliga exempel på defcrtsiva irtsatser, mer eller mindreframgångsrika. Det var obetänksamt av att framhäva sitteget partis regeringsförmåga . har vi facit frårt fyramårtaders regerartde därefter, och det är infe särskilt lysande, rtågot somCarl Bildt och redan har berört. Det började med försvaret - och def skall ju varadefensivt och fredsbevarande. Men regeringen missade den breda uppslutningenkring en försvarsuppgörelsc. Det hade haft ett värde i sig, iute mirtst som crttydlig signal mot omvärlden. och dess majoritet lyckades irtte frigöra sigfrån sina gamla bindnirtgar till kärnkraften. Därför arisåg man inte heller attTjerrtobylkata-strofcrt innebar någort förärtdring. Sent ortisider blev det partiöverläggningar omenergipolitikert, mcrt socialdemokratirt förmår inte samla sig till enertheflig linje. Uttalandcrtas mångfald går i alla tänkbarariktningar. En del socialdemokrater vill inleda avvecklingen av kärnkraftenomedelbart med . Andra vill fortsätta med kärnkraftert så lärtge somdet över huvud taget firtrts tekniskt liv i de nuvarande reaktorerna. Det kan intevara lätt aft inom den socialdemokratiska partilcdnirtgcrt hartteraSSU-ordföranden Den ekonomiskapoU-tiken m. m. påden ena sidart och Byggrtadsarbctareförburtdefs orförartde påden andra kanten. Det har inte heller klarat. Den princippropositiort som har framlagts för vårriksdagenutan aft kunna behandlas av vårriksdagen innehåller ett antal luftigaprinciper, men inga kortkreta åtgärder. Det är ett dokument som helt och hålletandas förhalning, förscrtirtg och fördröjrting. Efterhand som tidert går dämpasmärtniskors oro, tycks mart resortera från regeringerts sida. Kanske vill manpå det sättet Urtdvika att fä ert öppcrt frortderirtg inom det egna partiet vidkommartde voterirtgar här i . Någon offensiv finns det infe utrymmeför. Dcrt öppning i attityden till kärnkraftens problem somkunde skönjas här i riksdagsdebatten för nästan exakt ett är sedan har irttefått fäste i regeringens propositiort. Def är djupt beklagligt. "Det ärkousfigt att så många människor på det här området är alldelesförstockade", säger . Det är bara att konstatera atf dettauttalande infe var avsett som självkritik. Det är i stället så aft regeringens defensiva polifik påpunkt efter punkt har nedrustat energiområdet. Jag skall ge några exempel: Regeringen har medverkat till att stimulansen tillenergihushållning i bebyggelse har tagits bort. Stödet fill anläggningar föralternativ energiproduktion har upphört, trots atf enhälligt gettregeringen i uppdrag atf förstärka dessa resurser. I stället har regeringenbeslutat aft ånggeneratorerna i skall bytas ut för miljardbelopp.Marknaden för inhemska bränslcrt och värmepumpar har ryckts urtdart genomprisutvecklingen på oljemarknaden. Regeringen går baklänges in ienergiframfiden. Dcrt mest utpräglade defensiven i regerirtgert har ThageG. Petersort ägnat sig åt inför strukturproblemen i Bergslagen.Industriministern har barrikadc-raf sig bakom den stärtgda dörrcrt tillakutmoffagrtirtgcrt. pressades dörren upp på glänt. På samma sättförhåller det sig med regionalpolitiken. Riksdagsmajorifefen, bestående av allapartier utom socialdemokraterna, kunde efter ccrtferinifiativ ena sig om attbegära ökade resurser för sfrukfurinsatser och, infe minst viktigt, rnerdetaljerade förslag från regeringen. På kommunikationsområdet har en akut kris värkt fram inomstatens järnvägar. För är det självklart atf vi polifiskt rnåstevärna om en god kollekfivtrafik över hela landet. Då är järnvägen en omistligdel av denna trafik. Def anmärkningsvärda i def här fallet är att krisentillåtits gå så långt utart atf regeringen fidigare har tagit irtitiativ. Ertmer offertsiv hållrtirtg från regeringert kunde ha förebyggt en del av deackumulerade förlusterna. På Sydafrikapolifikens område har regeringen mera lagttyngdpunktert vid. hinder och problem ärt vid de möjligheter och skyldighetersom vi har att bistå dcrt förtryckta majoriteten i . har detäntligen blivit ett beslut om handelsbojkott. Def är bra. Men den självklaraoffensivert lyste också här med sirt frånvaro. I bostadspolitiken tvingades regeringen på defcnsivcrt ochdrog tillbaka sitt förslag om höjrtirtg av fasfighetsskattcrt. Det var fjärdegången på etf år som grundläggande förutsättnirtgar för boendet föreslogsförändrade. De fasta spelregler som vi betonar i den ekortomiska politikertmåste i högsta grad gälla också de boende. Många villaägare och hyresgäster harinte några ekonomiska marginaler atf fa fill, när skatter eller hyror ökar.Dcrt irtsiktcrt borde prägla också bostadspolitiken. Genom dert misslyckade regiortalpolitiken och ettstagnerat byggande skapas allt lärtgre bostadsköer i kortcentrafionsområdcrta.Samtidigt mister avfolkrtingsområdcna sitt befolknirtgsundcrlag och inte minstsirta urtgdomar. Här i står ca 130 000 människor ibostadskön. Hur är det möjligt atf försvara en politik med sådana konsekvenser?Den leder till avsevärt ökade klyftor. En del skor sig på bostadsmarkrtadertsobalarts gcrtom stora spekulatiortsvinster. Ungdomarna, de som bor här och ärfödda här, får allt större problem atf skaffa en egen bostad. I högtidligasammarthärtg talas det om allas rätt till egen bostad eller bostaden som ensocial rättighet. Gäller infe dcrt räftighefert också storstadens ungdomar? Ensak är klar, det går infe atf bygga bort köerna som inflyftnirtgcrtfill kortccrttrafiortsoinrådcrta pågår ohämmat. Det har regeringen tydligt ochklart bevisat. När tänker ni ställa upp för storstadens unga? Eller skall niupprepa alla misstagen s. k. rekordår? En viktig förklaring till konccntrafionsutvccklingcrt ärdcrt ekonomiska inriktning som socialdemokraterna lade fast i och medrekorddcvalvcringcn . Då inleddes en våldsam och ensidigt exporfieddexpartsion. Vinsterna ökade i de stora exporterartde företagert, börskurserna steg,penningströmmarna inriktades alltmer mot stora företag i expansiva regioner,de ekonomiska resurserna omfördelades från de medborgare som inte fick ellerkunde kompensera sig via samhällets inkomsfövcrförirtgar, t.ex.pcrtsiortärerna, och från de löntagare som hade svag ställning påavtalsmark-naden, ofta lågavlönade, ofta kvinnor. Den s.k. tredje vägenspolitik har varit starkt omhuldad, inte bara av socialdémokraterrta, utau ocksåav börsmatadorcrna - av självklara skäl. Nu-efter fem år-har också LO-ordföranden , attden tredje vägens politik minsann infe gyrtrtar LO-gruppcrua.Bättre sent än aldrig kan man säga. "Vi kunde inte drömma om aft vinsternaskulle dra i väg så snabbt och tillföras kapitalmarknaden i stället för attanvändas för produkfiva investerirtgar", säger . Det borde infe vara så svårt att förstå att en sådanutveckling inte kan Urtdvikas vid ert crtsidig devalverirtgspolifik. Def kartirtte heller vara någon överraskning att produktionens villkor måste förbättrasgenom sänkta skatter och avgifter på arbete, på arbetande kapital etc. För attinfe öka budgetunderskottet måste skatter och avgifter i stället höjas påproduktionsfaktorer som energi och artdra resurser. Def skall heller infe varagratis att förstöra miljön. Därför krävs miljöavgifter. Det förefaller som om har en del att funderaöver. Han börjar förstå den tredje vägens ekonomiska politik och dess innebörd,men han har liksom socialdemokratirt i övrigt mycket lårtgt kvar när def gällermiljötänkandet. Frågan är vidare när socialdemokratin som helhet skall förståhur vikfiga de små och medelstora företagen är för att nå målet fullsysselsättning. Internationella erfarenheter, de svenska erfarenheterna fränGnosjö och andra liknande småföretagscenfra, expansionen inom tjänste-,service- och informationsområdena borde tala sitt mycket tydliga språk, om manär beredd atf se hur verkligheten är. Mot den här bakgrunden av defensiv socialdemokratiskpolitik har def varit svårt för certterpartiet att medverka i några polifiskauppgörelser under Den ekonomiska politiken m. m. Den ekonomiska politiken m.m. vårriksdagen.Andra partier har då och då bedömt situatiortert artrtorlunda. Det må varaderas sak. Vid den allmänpolitiska debattert i riksdagert i börjart av februarifog jag upp några vägval som enligt certterpartiets uppfattrting är särskiltviktiga och där vi delvis fått veta hur det blev: Fortsatt centralisering ochkoncentration eller decentralisefing, är ett sådant vägval. Alla delar av landet har enligt vår uppfattning rätt till likvärdiga levnadsförhållanden. Särskilt ungdomar ställs inför orimliga val, som jag nämnde tidigare, att välja mellan arbetslöshet i sin hembygd eller bostadslöshet i koncenfrafionsområdena. I rader av förslag har center partiet angett hur målet ett decerttraliserat samhälle, rättvis fördelrting,god miljö och livskvalitet måste prägla hela politiken. Då är det också naturligt och nödvändigt att denrta irtriktrtirtg firtrts med i dcrt ekortomiskapolitiken. Den finns inte med , alltså kritiserar vi regeringerts bristandehelhetssyn. Bristen på helhetssyn leder bara till att miljökostnadernakommer i efterhand, atf de slår hårdare och orättvisare. Det går irtte aft lurartaturen. De försöken har kapitalf misslyckats. Försurningen av miljön är ettövertydligt exempel med dess döda sjöar och döende skogar i släptåg. Då krävsen ny energipolitik, inriktad pä förnyelsebar, inhemsk, miljövänlig energi.Dessutom krävs hushållning, sparande och effektivisering på energiområdet.Miljöavgifter måste införas på utsläpp under koncessionsgränser-na. Det krävsmycket mera av förebyggande politik. Def räcker infe med atf i efterhand kommamed reparationsåtgärder. Det är alltid svårare, dyrare och har redan inneburitstort lidande för människor och natur. Vi måste prioritera utbildningcrt, både ungdomsskolanoch den högre utbildningcrt. Gcrtom att låta skolan behålla sina resurser trots minskande antal ungdomar i skolåldern kan vi öka kvaliteten i utbildrtingen genom mirtskartde klasser och mindre skolor, som tidigare talare redan har varit inne på. Det vore väl rimligt, att dagens urtgdomar kuude få egua läroböcker i mirtst samma utsträckning som vi hade . På många håll, inte minst i storstäderna, är skollokalerna svårt nedslitna. Det ger ingen bra arbetsmiljö, varken för elever eller lärare. Vi har infe under vårriksdagensett någort sinnesförändring, bara en viss justering "under galgen" under riksdagsbehandlingen då socialdemokraterna tvingades gå upp en del med sina artslag. Def gläder mig naturligtvis när jag hör att också övriga partieri dag lyfter fram läroböckerna. Vi hade ett förslag till årets riksdag som tyvärr inte gick igenom därför atf andra röstade emot. vill införa studielön motsvarartde basbeloppetkompletterad med stafsgarartferade lårt med avdragsgill rärtta ochsfudieliftcraturkostnader. Utbildnirtg är crt investering för framtiden, och vimåste satsa på dert framöver. Om det är rtågort fråga som infernafioncllfspelar stor roll , irtte mirtSt i , är det utbildrtirtgcrt. Vi haren möjlighet i , som många andra länder irtte alls har i sammautsträckning,, att anvärtda utbildrtirtgcn som en hävarm för atf skapa enbättre framtid. Kommunikatiortcrna måste förbättras. Vägar, järnvägaroch flygtrafik liksom telekommunikationer måste stärkas. Kollektivtrafiken måste främ jas, särskilt i storstäderna. Dcrt nya tekniken och elektroniken måste komma till artvärtdning också utanför storstadsområdena. Den nya tekniken ger möjlighettill decentraliserirtg, men det krävs politisk vilja för att det skall fungera.Vi har tyvärr infe sett så mycket av detta. Vi hoppas naturiigtvis atfSJ-krisen kommer att leda till en omprövning av trafikpolitiken som gerföretaget förutsättningar att fullfölja sina uppgifter. behövs i helalandet. SJ;s organisation måste förändras, verksamheten måste anpassas tillkundernas behov. Barnfamiljernamåste få ökad valfrihet i barnomsorgen. Familjerna måste få mer tid fillsammansför barnens och föräldrarnas skull. Vi vet aft det firtrts ett brett stöd iopirtionen för någon form av vårdnadsersättning till småbarnsfamiljer. Envårdnadsersättning som skulle skapa en rättvisa mellan familjer som väljerolika omsorg eller som har olika möjligheter till barrtomsorg. Vi kommer ocksåi fortsättrtirtgen att envist slåss för crt sådart reform. Vi tror aft detfirtrts goda förutsättrtirtgar att tillsammarts med och moderaternakomma fram til) en gemensam hållning i de här frågorna. Vi vet att alla hardetta krav på oss i . På den här punkten stämmer inte riksdagertsmajoritet överens med den opinion som finns ute i landet för en förändrirtg avfamiljepolitiken. Ifördelningspolitiken har vi särskilt markerat värnet för grundtryggheten ivårt samhälle. Det innebär att vi måste se till de svagaste och deras situafioni första hand. Vi måste ge pcrtsionshöjningar till pensiortärer som bara harfolkpcrtsion och pensiortstillskott och låg ATP. Vi måste värrta om friåret påsjukhus - det lyckades vi inte särskilt bra med den här gången - för dem somoförvållat blir sjuka. Vi måste värna om valfriheten för våra äldre i vård ochomsorg. Vi minns alla det helt onödiga grälet kring frågan om vi skulle behållavåra ålderdomshem eller irtte, crt fråga som för mårtga är totalt obegriplig.Varför skall infe äldre människor också ha chansen att välja den form aväldreomsorg som passar just dem? tragglade medfrågan vilkert sorts bidragsregler mart skulle ha, där bostadsstyrelsentidigare inte hade släppt till särskilt mycket pertgar. I alla dessa frågor harvi tyvärr fått notera, att vi har haft delade menirtgar i förhållande tillregeringsmajoriteten. Det har inte varit fill de äldres bästa. Iskattepolitiken har vi särskilt markerat fyra hörnstcrtar i en reformering avskattesystemet. Vi vill arbeta för en skatteutjämning som vid likakommunal startdard ger lika skatt i hela lartdet. Vårriksdagért har tyvärrirtte gått i den riktningen. Vi vill sänka skattcrt på arbete genom reduceradinkomstskatt med särtkt marginalskatt för alla och sänkt arbetsgivaravgiftsärskilt för egenföretagare och mindre företag. Självfallet kräver detta sin finartsierirtg. Vi är bereddaatt gå mycket lårtgt på det området och vill ordcrtfligf höja skattcrt påärtdiiga och miljöskadliga råvaror som olja, kol och uran.