prot · GA09129 · 1986-12-31 00:00:00 — Det är nödvändigt' med ett regionalpolitiskt hänsynstagande till vari landet livsmedelsproduktionen skall ske och en fortsatt reglering avdensamma. Gotländskt jordbruk bör med stimulansåtgärder få möjlighet att spelaen aktiv roll när det gäller att skapa arbetstillfällen. Statens industriverkbetonar i sin rapport över regeringens Gotlandsuppdrag jordbrukets storabetydelse för det gotländska näringslivet och framhåller att utrymme börgaranteras för en fortsatt och minst oförändrad produktion av animalier ochsocker. Men för detta erfordras att regerirtgsinitiativ och beslut snarastresulterar i åtgärder i enlighet med de av SIND uppsatta målen. Med mycket kraftfulla markering somunderlag har länsmyndigheterna under ungefär arbetat intensivt föratt få fram ett ställningstagande av regeringen då det gäller frågan om attskapa möjligheter för animalieproduktionen att få en sådan omfattnirtg att dertbefintliga moderna livsmedelsindustrin skulle kunna utnyttjas fullt ut.Gotlands geografiska läge innebär att den anpassning som genom rationalise- Prot.1986/87:129 ringar kan ske i landet i övrigt knappast kan ske på Gotland.Särskild hänsyn borde därför kunna tas då detgäller tillämpningen av de produktionsstyran- deåtgärder som har vidtagits, så att den gotländska animalieproduktionen kan fåen lämplig omfattning med hänsyn till arbetsmarknadsläge och industrikapacitet. Gotlänningarna upplever nu att industriverkets utredningsarbete och de framställningarsom görs från nonchaleras ay regeringen. Därför måste frågan ställasockså här : När får vi ett besked om hur regeringert ser på dessa frågor?Det här är inte enbart en jordbruksfråga, utan det är också en mycket viktigarbetsmarknadspolitisk fråga. Därför måste ministrar och departement samarbetaom lösningar i stället för att som bolla frågan mellan departementen iåratal. Det är också därför jag har tagit upp den i detta sammanhang. I årets budgetproposition, bil. 14, föreslårindustriministern att sysselsättningsstödet skall slopas i stödområde C frånden . Eftersom tillhör detta stödområde kommer den åtgärdenatt negativt drabba de många små företag för vilka stödet har stor betydelse.Staten undandrar på detta sätt det gotländska näringslivet ungefär 1,5 milj.kr. Det är nödvändigt att regeringen ur regionalpolitisksynpunkt har ett helhetsperspektiv över vilka effekter olika åtgärder får förGotlands län. Allt positivt arbete i den nämnda får inteomirttetgöras av negativa konsekvenser för de förutsättningar som måste finnas. Det går inte att som regeringen gör bara åkarunt i landet och i vackra förstamajtal och annat uttrycka sigförtroendeingivande och engagerat om hur viktig regionalpolitiken är för enregion som . Detta är inget annat än fagert tal och får ingen som helsttrovärdighet förrän vi ser reella, konkreta förslag och åtgärder frånregeringens sida. 8 (): Jag vill börja med att yrka bifall till dereservationer som stöds av och sedan ta upp några frågor kring detlän jag kommer ifrån. När man utgår frän statistikuppgifterrta för lärtpä s. 44 och 45 i bilagan till arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 13, serdet egentligen ganska bra ut utom i ett avseende; befolkningsutvecklingen.Denna är negativ såväl vad gäller förändringen som sammansättrtingert.Folkmärtgden minskar , nu senast med 144 personerförsta kvartalet . Andelen ligger över riksgenomsnittet och ärså hög som i en kommun, . Det som ser bra ut i statistiken är bl. Men bakom en fördelaktig genomsnittssiffra på 2,44 %arbetslöshet 1986 döljer sig stora skillnader mellan olika orter och svårighetatt få arbete för speciellt kvinnor och ungdomar. länär liksom långsmalt och med liknande regionala skillnader.Södra länsdelen har en mer gynnsam näringslivsstruktur, medan norra ochmellersta länet har betydande problem. På norra och södra är detstora svårigheter att få någon året-runt-verksamhet. 12 siffrorna ändå inte är högre berori första hand på den flyttningsbenägenhet som allfidfunnits i länet ända sedan den stora emigrationens dagar. Men här som på andraställen är det ungdomarna som flyttar och de äldre som blir kvar. Vi i länet vill inte framställa det som ett län i kris mendäremot betorta att vårt län är en del av den utsatta regionen sydöstraSverige. Vi måste få utvecklingen att vända, innan det är . Där kan detförhöjda länsanslaget bli en viktig hjälp till länets egna ansträngningar. län har de senaste två årert haft 6 milj. kr. Dessa medel har förbrukats, och mer hade behövts. Beloppet bör nuavsevärt kurtna höjas. Med av landets befolkning borde länet, om manräknar proportionellt, få ca 18 milj. kr. Det är mer änlänsstyrelsen vågade ansöka om med den lägre nivå som länsanslaget haft totaltsett. Men låt nu våra myndigheter komma med nya äskanden inför den höjning somförestår. Det finns så många projekt att arbeta med: Kringaktiviteter till den nyahögskoleutbildningen - aktiviteter som kan bidra till nya arbetstillfällen och få de nyutbildade att stanna kvar i länet. Projektstödtill turismen, som är en av de viktigaste förutsättningarna för att vi skallkunna ha kvar en lokal service i många glesbygdsområden. Turismen sysselsätteruppemot 3 000 årsarbetare, bl. a. i Glasriket. Drygt 6 000 personer i länet ärunder någon del av året beroende av turismen för sin utkomst. Jord- ochskogsbruket, soni'är en dominerande näringsgren i län, står inför storaförändringar. Här måste hittas annan sysselsättnirtg och alternativaanvändningar. En etanolfabrik i kunde ha varit ett intressantalternativ. Utvecklingen avenergiforskning, särskilt med betoning på elsparande, har vi i folkpartietföreslagit bli lokaliserad till Simpvarpshalvön, där de trekärnkraftsreaktorerna O 1, O 2 och O 3 ligger. Även artnan teknikspridningbehöver stödjas. Mer statligaarbeten till länet. Varför kunde t. ex. inte grundlärarutbildningen få varakvar vid , om lärarutbildningen ökas igen? Nyaindustrisatsningar kan behöva stödjas, men där är andra krafter, t. ex. enekonomi i balans och en god konjunktur, bättre redskap. Detta har märkts t. ex.på Volvos expansion med hundratalet nyanställda i det senaste året.Byggandet skulle behöva öka för att stödja våra många småhusfabriker i länetoch våra byggmaterialtillverkare. , som skall tala härefter mig, kommer säkert att ta upp andra projekt som kan bidra tillutvecklingen i län. Lät mig bara nämna något omkommunikationerna. Vi måste ha goda kommunikationsmöjligheter vad gällersåväl vägar, järnvägar, flyg och båt som tele. E 66-art är vår pulsåder, somtyvärr på vissa delar inte håller den rätta standarden och skulle behöva s.k. by-passoperationer.Vi måste arbeta för att behålla och förbättra länets järnvägar.Gotlandstrafiken är viktig inte minst för , och därvidlag är ettfullgott tonnage en förutsättning. Utan goda kommunikationer hjälper varkenlänets egna ansträngningar eller förhöjda länsanslag. Det är viktigt att denregionalpoli- Prot.1986/87:129 tiska aspekten betonas i det trafikpolitiska översynsarbete somnu pågår och att en dialog förs mellan berördadepartemertt. Detta bör också finnas med i direktivenför den utredning om regionalpolitiken som skall göras på initiativ och som vi välkomnar. 9AGNE (): Jag vill börja med att helt instämma i detanförande beträffande län som Irtgrid rtu har hållit.Vi är i stort sett samstämmiga i länet när det gäller de problem som vi har. Vihar också samstämmigt den uppfattningen att vi inte själva utan hjälp frånstatsmakterna klarar av att vända utvecklingen till en positiv utveckling förKalmar län. Men vi har tyvärr inte fått gehör hos regeringen för våraframställningar, och det är att beklaga. Förutom närmast före mig harflera talare i debatten här berört de regionalpolitiska problemen i helasydöstra . Utgångspunkten i deras anföranden har varit utvecklingen iBlekinge län. Problemen i är likartade med problemen i helasydöstra . Regeringen, utskottet och har ju vid fleratillfällen slagit fast att sydöstra jämte och Bergslagen ärsärskilda regionalpolitiska problemområden, som bör prioriteras när det gällerde regionalpolitiska åtgärderna. Vi har emellertid, som jag inledningsvissade, ännu inte sett mycket av det i sydöstra . Jag kan således instämma i mycket av det som tidigarenämnts som generellt för hela sydöstra , men jag kommer i fortsättningenatt uppehålla mig vid förhållandena i län. I arbetsmarknadsutskottets betänkartde behartdiäs fyramotioner av och mig med förslag till olika konkreta åtgärderför en bättre regional utvecklirtg i län. En av motionerna tar upplänsanslaget för regionala utvecklingsinsatser. I debattens början kretsade judiskussionen ganska mycket kring detta anslag. Inte minst industriministerndeklarerade sin ovilja mot att en riksdagsmajoritet strax skall besluta om enhöjning av länsanslaget i förhållande till vad regeringen har önskat. Låt mig säga att jag hälsar utskottsmajoritetens förslagom en höjning med stor tillfredsställelse, sett ur läns synpunkt. Såvittjag kan erinra mig har länet fått mindre anslag än vad somäskats för de angelägna behov som redovisats från länet. Faktum är att Kalmarlän procentuellt sett har ett lägre anslag än vad länet hade 1982. /87 har län av regeringen tilldelats ett anslag på 6milj. kr., som här sade. Om anslaget 1982hade räknats upp med hänsyn till inflationen, skulle länet nu ha fått 9 milj.kr. Det är precis den summa som en enig länsstyrelse också haräskat. Enligt förslaget från majoriteten i utskottet kommer ettanslag i den storleksordningen att kunna ställas till förfogande med nuvarandefördelningsnyckel. Det är bra. Det sammanfaller med yrkandet i vår motionA455. gäller det bara för regeringen att handla i fråga omKalmar län. Men länsanslagets höjning är långt ifrån tillräcklig för länet. VadKalmar län behöver är ett samlat åtgärdspaket liknande dem som tidigare riktatstill Bergslagen, och . Detta visar det underlagsma- terial omutvecklingen som vi har tagit fram i våra länsmotioner. harockså i en framställning till regeringert krävt samlade irtsatser, som vi ännuinte sett någon effekt av i länet. I våra länsmotioner har vi anvisat en rad åtgärder somborde ingå i étt sådant utvecklingspaket för län. tog upp en del åtgärder som vi också har med, och jag skall därför inteupprepa dem. Låt mig i stället peka på riågra andra saker. Det gäller t. ex.100 milj. kr. till ett utvecklingsprogram för landsbygden för att skapa nysysselsättning och bättre service. Det gäller 100 milj. kr. i extra väganslagför upprustning för vägnätet. Det gäller en plan för utlokalisering av 1 000statliga arbetstillfällen fill länet i en första etapp. Det gäller också ettfrisläppande av industrins investeringsfonder i länet och särskiltinvesteringsstöd, där kommunerna, och näringslivet kan få investeratill samma räntevillkor som gäller för bostadsbyggandet i storstadsregionerna. Ett tillmötesgående av de två senare kraven skulle ha engynnsam inverkan både på bostadssituationert och för regiortalpolitikert i helalartdet. Om t. ex. den centrala byråkratin i minskades ,skulle det ge en effekt i form av ytterligare 1 000 ungdomslägenheter iSt9ckholm och 7 000 decentraliserade jobb ute i landet. Efter de besök i länet som industriministern gjort för enkort tid sedan och som bostadsministern kommer att göra om , borde debåda ministrarna se seriöst på de förslag vi har lagt fram i motionerna ochåterkomma till med ett samlat åtgärdspaket för län. Vadindustriministern tidigare i debatten har utlovat, dvs. ytterligare 300 milj.kr. till regionalpolitiken, avvaktas naturligtvis med intresse från . Jag hoppas att vi den här gången inte skall behöva bli lika besvikna somvi har blivit varje gång tidigare när regeringen har kommit med regionalpolitiskaförslag. Jag avstår därför nu från att yrka bifall till motionerna. Får jag så säga några ord i anslutning tillreservation 22 av ccrtterpartisterna i utskottet i Bengtsforsoch . Reservationen tillstyrker bifall till en motion som jag harundertecknat och som berör frågan om ett bättre utnyttjande av samlingslokaleri glesbygd. Som glesbygdsstödet är utformat kan stöd församhällelig service endast lämnas till kommun eller landstingskommun. Dettainnebär att stöd för t. ex. samutnyttjande av en allmärt samlingslokal som ärföreningsägd inte kan utgå. Sådant stöd kan nämligen endast utgå till lokalersom ägs av kommunen eller . Alla bygdegårdar, alla och alla ordenshus ställs i det läget utanför. Utskottets skrivning är mycket välvillig, och jag bordetacka för den; jag kan gärna göra det. I princip delar utskottet denuppfattning som förs fram i motionen. Vad som förvånar är emellertidutskottsmajoritetens slutsats och avstyrkan. I reservationen har man logiskt följtinställningen till.punkt, och man är beredd att tillstyrka motionen och ändrareglerna för glesbygdsstödet. Detta är ju det enda logiska om man delarmotionärernas uppfattning att även bygdegårdar. Folkets hus-lokaler ochordenshus skall kunna få stöd för samutnyttjande av lokaler. Jag ber därför,fru talman, att få yrka bifall till reservation 22, liksom till övrigacenterreservationer i betänkandet. 10ALF (): Det finns en uppenbar risk att denregiortalpolitiska debatten blir för abstrakt och tekniskt fixerad. I gårdagensdebatt fanns det dessutom en påtaglig risk för att den regionalpolitiskadebatten kom att nå medborgarna som om den enbart handlade om en exempellösträta. Jag hoppas ingen tycker det är övermaga att jag påtalar detta, men jagföljde radio- och TV-programmen i går, och de handlade om vem som kunde finnade mest spekulativa och drastiska uttrycken. Likväl är det ju så att regionalpolitiken rent konkrethandlar om individers och familjers levnadsvillkor, jämlikhet, rättvisa etc.Detta vet människorna i Bergslagen, , och Norrlandsinland. En rättvis regionalpolitik är ofta minst lika viktig för den enskildeslevnadsvillkor och livskvalitet som avtalsförhandlingarna mellanarbetsmarknadens parter. Vad gäller 5 eller 10 nya nominella procent ilönekuvertet, om grunden för företagsamheten försvinner i hembygden och mantvingas rycka upp sina rötter och flytta till den redan överhettadestorstadsregionen? Målsättningen måste vara att välfärden fördelas rättvistinte bara mellan ungdomar och äldre utau också mellan och . Allamänniskor skall ha tillgäng till arbete, service och god miljö, oavsett om debor i eller i Bergslagen. För detta har vi ett konkret ansvar.Vi måste mer än bedöma regionalpolitiken utifrån dess sociala följder.Risken blir annars att socialpolitiken får sopa upp efter en misslyckadregionalpolitik. Priset för detta är inte bara en sämre totalekonomi församhället utan också en allvarligt försämrad livskvalitet för medborgarna. Det finns tydliga tecken på att de regionalpolitiskaproblemen håller på att förvärras. I har tillväxttakten avbefolkningen fördubblats jämfört med . Vidsidan av storstadslänen har bara och länflyttningsöverskott av någon nämnvärd omfattnirtg. En intressant skillnad jämfört med 1960-taletsflyttlasströmmar är att det är de utpräglade glesbygdskommunernasom har den största utflyttningen. är det i stället industrikommunerna somhar en ofta mycket betydande utflyttning. Många av dem som flyttar är unga ochvälutbildade personer. Detta är ett ytterst alarmerande mönster, anser jag. Detvisar att dagens regionalpolitiska problem kan bli ännu mycket värre. Om denvälutbildade ungdomen i allt suabbare takt lämnar industriorterna ute i landetoch flyttar till , är regionalpolitiken i ett längre perspektivpå väg in i en helt ohållbar situatiort. Vi kan naturligtvis inte isolera regionalpolitiken till enenda debatt . Vi måste lägga regionalpolitiska aspekter på all samhällsplaneringoch all ekonomisk politik. Det går bara att nå de regionalpolitiska målen genomen kombination av olika åtgärder. Samhällsfunktionerna måste byggas ut i helalandet, och det regionalpolitiska stödet måste öka tillsammans med särskildaglesbygdsåtgärder. Det går heller inte att fortsätta att skrota järnvägar ochallmänna kommunikationer. Tvärtom måste de byggas ut och fungera bättre. Regeringens regionalpolitik har varitbåde otillräcklig och för koncentrerad till selektiva åtgärder.Befolkningsutvecklingen och arbetslöshetssituationenär konkreta uttryck för detta. I ivern att haka på den internationellakonjunkturuppgång som kom 1982-1983 och i strävan att få ned budgetunderskottet,har regionalpolitiken helt enkelt misskötts av regeringen. Denna politik har,förutom utflyttning och arbetslöshet, lett till höga kostnader för samhället iform av flyttningsbidrag, socialbidrag, arbetsmarknadspolitiska insatser ochsociala problem. Dessutom har nä-rirtgslivets koncentration till ochandra överhettade regioner drivit upp både löneglidningert ochboertdekostnaderna. Regeringens egen regionalpolitik är alltså i själva verketen av de viktigaste faktorerna bakom att man misslyckats med att nedbringainflationen till de nivåer som våra viktigaste kortkurrentländer har. En effektiv och bra regionalpolitik förutsätter att visatsar på både nya generella metoder och ökar våra satsningar på selektivaåtgärder. Det är dessutom nödvändigt att vi får ett mera företagsvänligtklimat, där framför allt småföretagandet får gynnsammare villkor.Regionalpolitiken måste också inriktas på att bygga upp attraktiva,konkurrenskraftiga och kunskaps-, rika stödjepunkter runt om i landet, ortersom drar till sig företag och kunnande som i annat fall skulle stanna istorstäderna. Dessa stödjepunkter bidrar till att näringslivet i regionenutvecklas genom kunskaps- och teknikspridning. Ett exempel på en viktig regionalpolitisk satsning i dennaanda var etableringen av i . Men om stödjepunkter som Umeåpositivt skall kunna bidra till näringslivet i regionen omkring krävs att detverkligen blir ett positivt klimat för företagsamheten. Arbetsmarknadssituationeni inland är ett exempel på att kommuner och företag inte itillräcklig omfattning har lyckats utnyttja de positiva impulserna frånuniversitetet. Datatekniken ger oss möjligheter attlokalisera teknik- och informationsintensiva företag praktiskt taget vart somhelst i landet. Förutsättningen är bara att monopolföretaget sertill att telenätet inte utgör en begränsning. Kds anser att taxorna förteletrafiken måste utjämnas så attde mindre än påverkas av avstånden.Därför är det bra att minskat kostnaderna för rikssamtal.Det är ändå intressant att notera att detta regionalpolitiska nytänkandefillkommit först då konkurrenssituationen på teleområdet förändrats. Det ärdetta som helt enkelt tvingat att upphöra med de tidigareomotiverade överpriserna. Kds menar att en enhetstaxa fördatakommunikationstjänster borde tillämpas i hela landet. Trafik- och kommunikationspolitiken måstebättre än samordnas med regiortalpolitikert. Företagslokalisering ochtillgång till arbete och service kräver moderna kommunikationer. Det har varitoch är en oansvarig regionalpolitik att lägga ner järnvägslinjer, om mansamtidigt menar något med talet om levande landsbygd och möjlighet att bo kvari glesbygd. För att klara framtidens gods- och persontransporter, och de kravsom snabbtågen ställer på järnvägsbanorna, fordras att järnvägssysternetförbättras och byggs ut. och norra stambanan måste rustas upp. Enförlängning av ostkustbanan från till bör ske i ett någotlängre perspektiv. Det är också viktigt att inrikesflyget byggs ut. Riksdagensproiokoll 1986/87:129 Matarflygetbör utvecklas för att underlätta industrilokaliseringar i glesbygd, ochhelikopterflyget bör få bättre möjligheter att ge service. Vi får hoppas attden aviserade trafikpolitiska propositionen bättre beaktar trafikpolitikensregionalpolitiska betydelse än den förda politiken. Jordbruket spelar en mycket viktig roll iregionalpolitiken. Det nuvarande prisstödet för animalieproduktion i norraSverige, det s. k. Norrlandsstödet, måste bibehållas. Man bör också övervägaatt göra även andra sysselsättningssvaga områden i med sämre jordartill stödområde. Det är rimligt att det statliga stödet motsvarar den störreproduktionskostnaden i området. En differentierad bensinskatt är enligt minuppfattning ett bra instrument för att kompensera för de stora avstånden iglesbygdsområdena. En annan regionalpolitisk åtgärd vore att höja beloppet förskattefria inkomster av bär- och svampplockning från nuvarande . Detta skulle ge befolkningen i skogslänen bättre möjligheter tillextra inkomster som naturresurser därmed i större utsträckning tastill vara. Trots att det finns stora naturresurser i länsom , , och är arbetslösheten högi dessa län. Staten satsar stora belopp i regionalpolitiskt stöd tillde här uppräknade länep. Det naturliga borde vara att resursrika län själva fickmöjlighet att klara sina arbetsmarknadsproblem genom att få utnyttja denavkastning som länets egna naturresurser ger. Kds föreslår därför att en"återbäring" av elskatten med /kWh införs. Dertna återbäringskulle vara en värdefull stimulans för de vattenkraftsproduceraude länen.Lands-, hövding i har för övrigt i en utredning uttalatsitt stöd för samma idé, som omfattats av kds. Skatteåterbäringen på elkraft borde användas förinvesteringar i alternativa inhemska energikällor och borde dessutom kunnabidra till sysselsätt-ningsskapande och näringslivsbefrämjande åtgärder. FörVästerbottens del skulle "återbäringen" ge 110 milj. kr./år och förNorrbottens del ca 160 milj. kr./år. Det vore rimligt att utvecklingsfondernafår administrera denna "skatteåterbäring". Jag tror att det är viktigt att lyfta inskolpolitiken i sitt regionalpolitiska sammanhang. Det gäller här inte bararegionala högskolor utan faktiskt också den obligatoriska skolan. Om man tvingas,lägga ned glesbygdsskolor på grund av att elevantalet sjunker, medför dettainte sällan en kollaps för bygden. Därför anser jag det vara mycket angelägetatt glesbygdsskolorna får bevara sina resurser, även om deras elevantal någotskulle mirtska. Avslutningsvis vill jag beröra äskandena. De samlade äskandena från länsstyrelserna visar ett behovpå sammanlagt 614 milj. kr. äskar dessutom en höjning avmedel till centrala konsult- pch utredningsinsatser från 12 milj. kr. Industriministern föreslår i sitt budgetförslag oförändrade anslagjämfört med /87. Kds anser att ytterligare 146 miljoner mer än vadregeringen föreslår till regionala utvecklingsinsatser är ett minimum för attstimulera investeringar och lokalisering i sysselsättningssvaga områden. Jag ber att få yrka bifall till motion A451samt reservationerna 3, 9, 10, 12 och 38. 11 (vpk); I mofion A433 ha jag tagit upp några speciella problem iÖstergötland. har jag pekat på de särskilda förutsättningar som finnsför en utveckling i länet. Till problemen hör att vikfiga industriellaverksamheter avvecklats liksom att sysselsättningen är alltför beroende avmilitär verksamhet. Dessa frågor har tagits upp här iriksdagen. Till de särskilda förutsättningarna hör möjligheterna till utvecklingav livsmedelsindustri, vidareförädling av skogsprodukter liksom betingelsernaför ett data- och elektronikcentrum. Förekomsten av universitet och tekniskhögskola är också av stor betydelse. Motionens syfte är att statsmakterna skulle ta initiativtill att i samverkan mellan statliga och regionala organ, landsting ochkommuner och med aktiv medverkan från fackliga och andra intresseorganisationerupprätta ett åtgärdsprogram för . Det skulle vara ett sätt attutveckla länet utifrån de speciella problem och förutsättningar som råder. Detskulle vara ett aktivt inslag i regionalpolitiken, som kunde ge viktigaerfarenheter för hela landet. Dessatankegångar besvaras av utskottet på följande sätt; "Att göra upp åtgärdsprogram för ett län innefattandeen samlad studie av länets struktur, särskilda problem och förutsättningarsåsom förordas i mofion A433 (vpk) beträffande Östergöfland är, som utskottetser det, en uppgift som faller inom ramen för det planerings- ochutvecklingsarbete som en länsstyrelse har att bedriva utan särskilt initiativfrån statsmakternas sida." Detta, fru talman, visar i ett nötskal den begränsade synsom präglar regionalpolitiken.